Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. ТОВ «Діджи Фінанс» зазначило, що 25 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №4064408, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит до 24 серпня 2021 року, сплатити проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, сплатою комісії за надання кредиту 550 грн, яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово. На підставі договору відступлення прав вимоги №12Т від 11 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило позивачу за плату право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 22 425 грн. За таких обставин ТОВ «ДіджиФінанс» просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь 22 425 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованість за відсотками - 16 875 грн., заборгованість за комісійними 550 грн., 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 січня 2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подав. За відсутності відзиву, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 25 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №4064408, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 30 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит до 24 серпня 2021 року, сплатити проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, сплатити комісію за надання кредиту 550 грн., яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово. Того ж дня ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 5000 грн. кредитних коштів (платіжне доручення 52106376). 11 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №12Т, згідно якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило позивачу своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. На день відступлення права вимоги ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 425 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованість за відсотками - 16 875 грн., заборгованість за комісією в розмірі 550 грн. На підставі реєстру боржників до договору факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] в сумі 22 425 грн. Застосовані норми права. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви суду. Матеріалами справи підтверджується, що 25.07.2021 р. ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит № 4064408. Особисті дані позичальника, паспортні дані, РНОКПП, адреса проживання, зазначені в кредитному договорі відповідають прізвищу, імені, по батькові, даті народженні, паспортним дани, РНОКПП відповідача, які містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі. ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: договором про споживчий кредит №4064408 (індивідуальна частина) від 25.07.2021 року, до якого включені графік платежів за договором і паспорт споживчого кредиту, анкета-заява на кредит №4064408 від 25.07.2021 року. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов щодо розміру кредиту, порядку його надання та поверенння, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за умови порушення умов договору. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (5000 грн.) на картковий рахунок [PERSON] . Надалі ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тому з нього слід стягнути на користь ТОВ «Діджи Фінанс» як нового кредитора неповернутий кредит. Умови кредитного договору (пункти 1.5, 1.5.2, 1.6, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.3.1.2) визначають розмір, підстави нарахування та порядок сплати процентів за користування кредитними коштами. ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит 25 липня 2021 року. З 25 липня по 24 серпня 2021 року тривав пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало відповідачу проценти за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом у розмірі 15 грн. Оскільки до 24 серпня 2021 року відповідач не повернув кредит і продовжив користування кредитними коштами, то відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору з 25 серпня 2021 року строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. При цьому відповідчу нараховувались проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом 250 грн на день. Указаний строк кредитування закінчився 23 жовтня 2021 року після спливу 60 календарних днів. Таким чином нарахування процентів за кредитним договором в розмірі 16875 грн. відповідає умовам кредитного договору і підлягає стягненню на користь нового кредитора. Крім того не сплачена відповідачем сума комісії, яка обумовлена сторонами в кредитному договорі також підлягає стягненню на користь нового кредитора. З урахуванням наведеного позов підлягає здоволенню в повном обсязі. Щодо судових витрат. Вирішуючи питання щодо зміни розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Позов ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено в цілому, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути обґрунтовано понесені ним судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, зокрема 2422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В силу частини четвертої статті 6 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VІ) якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум). Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Outcome: approved