Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

З Ленінського районного суду міста Харкова до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, інтереси якого представляє адвокат Сакалюк Дмитро Васильович, до [PERSON] про стягнення з останнього матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 9871,16 гривень, та судові витрати, на підставі ст.31 ЦПК України, згідно ухвали суду від 02.01.2025, за підсудністю, для розгляду по суті. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві зазначив наступне. МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 8171,16 гривень, відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу власниці автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , [PERSON] який постраждав 27.04.2023 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в місті Харкові по провулку 2-й Таганський біля будинку №4, а саме зіткнення з мотоциклом «ММ-6351121», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Харкова № 642/2867/23 від 26.06.2023 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано саме водія транспортного засобу мотоцикла [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, МТСБУ сплатило ТОВ «СОС Сервіс Україна», вартість проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1700,00 грн У зв`язку з цим у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у загальній сумі 9871,16 грн. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Сакалюк Д.В. в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відлсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперчує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282\~ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Судом встановлено, що згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова № 642/2867/23 від 26.06.2023, 27.04.2023 року в місті Харкові по провулку 2-й Таганський біля будинку №4, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мотоцикла «ММ-6351121», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , з вини останнього, внаслідок якої транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Таким чином, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 27.04.2023 є встановленим. Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Outcome: approved