Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне померлому майно, а саме: земельну ділянку площею 0,5003 га, в с. Середній Березів, Косівського району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства згідно з державного акту на землю № І-ІФ № 043526 від 10 серпня 2001року та земельну ділянку площею 0,973 га, в [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, кадастровий номер 2623284801:01:002:015, та домоволодіння, в [ADDRESS] . Позивач, як єдиний спадкоємець за законом на спадщину після смерті [PERSON] , з метою оформлення спадкових справ у визначений законом термін звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Однак нотаріус у видачі свідоцтва відмовив, посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи, якими підтверджується належність вказаного спадкового майна спадкодавцю. Позивач вказує, що правовстановлюючі документи втрачено, про що ним подано відповідне оголошення в газету. Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Дикун І.В. подав заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів в судове засідання також не з`явилися. Представник Нижньовербізької сільської ради подала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Представник Яблунівської селищної ради в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у відсутності представника сільської ради не подав, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У силу вимог ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,5003 га, в с. Середній Березів, Косівського району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства згідно з державного акту на землю № І-ІФ № 043526 від 10 серпня 2001 року, земельна ділянка площею 0,0973 га, в [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, кадастровий номер 2623284801:01:002:015, та домоволодіння, в [ADDRESS] , належали [PERSON] . Вказане також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05 лютого 2025 року та випискою з інвентаризаційних матеріалів № 79411 від 21 лютого 2024 року відповідно до якої житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05 грудня 2006 року, виданого виконавчим комітетом Нижньовербізької сільської ради на підстав рішення № 18 від 31 травня 1990 року (а.с. 18-19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина за законом на вказані земельні ділянки та будинковолодіння. Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради Коломийського району [PERSON] . Згідно із довідками сільського голови Нижньовербізької сільської ради від 09 серпня 2023 року № 581та № 582 [PERSON] з 09 жовтня 1978 року та до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався та не скасовувався, а також йому належали житловий будинок з господарськими бідівлями і спорудами і земельна ділянка площею 0,0973 га, в [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, кадастровий номер 2623284801:01:002:015 за адресою [ADDRESS] (а.с. 16, 17). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] та звернувся у встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи наданої нотаріусом на запит суду. З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся у встановлені законом строки із відповідною заявою до нотаріуса. В матеріалах справи наявне роз`яснення нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В. від 31 січня 2025 року № 01-16/11 про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що вказані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно втрачено, про що позивачем подано відповідне оголошення в газету (а.с. 65-70). Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст.\~1216\~ЦК\~України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54 цс12). Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9\~Конституції\~України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Враховуючи, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування. Встановленні судом обставини свідчать, що спадкодавцю [PERSON] за життя належали спірні земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при цьому позивач не може оформити спадкових прав в органах нотаріату через відсутність правовстановлюючих документів. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідача, представник якого заперечень за позовом не надав, спадкоємець реалізував своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Outcome: approved