Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , який залишив заповіт на користь позивача. За життя дідові позивача належав житловий будинок [ADDRESS] . Господарство за даною адресою відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 01.07.1990 року в цьому господарстві було зареєстроване місце проживання спадкодавця та його дружини [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук Оксани Лук`янівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки він фактично вступив в управління спадковим майном, утримуючи його. Однак, цією нотаріусом відмовлено позивачу у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки частки померлого голови колгоспного двору [PERSON] та інших його членів у майні цього двору не виділені. У зв`язку із цим позивачу рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно. Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явився, 01.05.2025 року його представник, адвокат Юркевич Христина Михайлівна подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Савчук О. І.. в судове засідання не з`явився, 05.05.2025 року подав до суду через підсистему «Електронний Суд» клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі та вказує, що визнає позовні вимоги. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними свідоцтв про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 28 від 04.08.1988 року), виданим Торговицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, та серії « [NUMBER] (актовий запис № 8 від 06.07.1964 року), виданим Коломийським районним бюро ЗАГС в Івано-Франківській області, батьками позивача зазначено [PERSON] та [PERSON] , а його дідом та бабою по материнській лінії були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10, 12). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 24 від 23.07.2001 року), виданого Торговицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] померла [INFO] (а. с. 8). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 7 24.02.2010 року), виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] (а. с. 9). Згідно з даними свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння, виданого (свідоцтво) 25.03.1987 року виконкомом Коломийської районної ради Івано-Франківської області на підставі рішення виконавчого комітету вказаної ради №27 від 11.02.1987 року, та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ТОВ «Геоземкадсервіс» 26.04.2024 року, право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] як за головою колгоспного двору. Дане майно складається із: житлового будинку «А», загальною площею 47, 1 кв. м., житловою площею 27 кв. м.; комори «Б»; стайні «В»; вбиральні «Г», стайні «Д»; стодоли «Ж»; навісу «З»; воріт «№1»; криниці «№2»; огорожі «№3». РІК ПОБУДОВИ (а. с. 21, 30-32). Відповідно до даних довідок № 72 та № 73, виданих Торговицьким старостинським округом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області 27.02.2024 року, зазначений спадковий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був [PERSON] . Членом цього двору була [PERSON] (баба позивача по материнській лінії). Місце проживання даних осіб станом на 01.07.1990 року було зареєстроване за вказаною адресою. Станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) за вказаною адресою було зареєстроване місце проживання лише [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] вказаним виконавчим комітетом не посвідчувався. Станом на день смерті [PERSON] інших зареєстрованих за вказаною адресою осіб не було. Заповіт від його імені посвідчено виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 28.12.2001 року та зареєстровано в реєстрі за № 49. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався (а. с. 15, 16). Згідно з даним заповітом [PERSON] заповів все своє майно, майнові права та обов`язки, які належали йому на момент складення цього заповіту, а також майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть йому в майбутньому, позивачу (а. с. 17). Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за законом позивач звернувся з відповідною заявою до вищевказаної приватної нотаріуса, яка рекомендувала йому звернутися з відповідним позовом, оскільки частка спадкодавця [PERSON] як голови колгоспного двору та частки інших членів даного двору у його майні не виділено, про що 29.11.2024 року вказаною приватною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 20). Згідно з даними спадкової справи №34/2019, заведеної після смерті [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, оскільки постійно\~проживав зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини та\~07.02.2019\~року він\~подав заяву\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом (а. с. 69). Відомості про осіб, які мають право на обов`язкову частку спадкового майна відсутні. Згідно з положеннями п.11 ч.1\~ст.346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. Судом встановлено, що позивач як онук голови колгоспного двору прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном. Відповідно до ст. 392 чинного\~ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, наведених в підпунктах «а», «б» п.6\~ постанови Пленуму\~Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, положення статей 17,18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). Право власності на майно, яке належало\~колгоспному\~двору і\~збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Крім того, відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем як за єдиним спадкоємцем за заповітом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. При цьому суд бере до уваги, що інша член колгоспного двору [PERSON] за життя не витребувала свою частку в цьому майні, не претендувала на неї та померла [INFO] . На підставі наведеного, статей 346, 392, 1261, 1296 ЦК України, статей 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved