Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Адвокат Мазуренко Ю.П. від імені та в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Вимоги мотивує тим, що її довіритель, який на даний час перебуває у складі Збройних Сил України, з 2020 року перебуває у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] . [INFO] , від спільного проживання однією сім`єю, у них народився син - [PERSON] , актовий запис про народження якого, був вчинений відповідно до вимог ст.135 Сімейного кодексу України, так як відповідачка не має паспорту громадянина України, що є також перешкодою для реєстрації шлюбу. Зазначає, що позивач визнає, що він є біологічним батьком дитини, спілкується із ним, виховує його, матеріально утримує, під час відпусток, проводить час разом із сином та всією сім`єю. Враховуючи вищенаведене, представник позивача просить ухвалити рішення про визнання громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, однак у заяві, що надійшла на адресу суду просила проводити судове засідання за її відсутності, а також вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що заявлені позовні вимоги визнає повністю та просить суд їх задовольнити. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання не з`явилися, заперечень щодо позову не надали. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Даний факт також підтверджується копією актового запису про народження №48 від 19.04.2023 (а.с.65). Згідно довідок №56 та №51 від 03.02.2025, виданих Старочорторийським старостинським округом Любарської селищної ради, позивач [PERSON] з 2021 року по даний час проживає разом із співмешканкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та ведуть спільний побут і господарство. До складу даної сім`ї входять: [PERSON] , [PERSON] - співмешканка, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка співмешканки, [PERSON] - син співмешканки (а.с.17, 18). У заяві, що засвідчена 16.05.2025 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області, яка надійшла до суду, позивач [PERSON] підтверджує, що він, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, вільно володіючи українською мовою, за своєю справжньою волею, діючи не внаслідок тяжких обставин, усвідомлюючи правові наслідки подання та підписання заяви, ствердив, що він є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.81). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка, як батьки малолітнього [PERSON] , не можуть подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію [PERSON] батьком сина [PERSON] , так як у [PERSON] відсутній паспорт, який є обов`язковим документом при подачі такої заяви, а тому в іншому ніж судовому порядку, позивач позбавлений можливості засвідчити своє батьківство. Згідно ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved