Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

У провадження суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 03 грудня 2005 року, зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1128 від 03.12.2005 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 грудня 2005 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З 2024 року стосунки між подружжям погіршилися і відповідач фактично припинив сімейні відносини із позивачкою та перестав приділяти належну увагу сім`ї та дітям. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть. Позивач наголошує, що подальше спільне життя ї збереження шлюбу неможливе. Також, позивач вказала, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін наразі немає. Діти будуть проживати із позивачем, тому що відповідач не має постійного зареєстрованого місця проживання та не бажає самостійно утримувати дітей, окрім того, офіційно не працевлаштований. У зв`язку із зазначеним позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 20). Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 грудня 2005 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1128 від 03.12.2005 року (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON] [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 10 липня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №826 (а.с. 7), та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 20 травня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 542 (а.с. 8). Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, кожен живе окремим життям. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved