Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

27.02.2025 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, в розмірі 6 000,00грн. щомісячно, починаючи з пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення сином 23 років. У позові вказує на те, що згідно з рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2019 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано, змінено її прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2019 року ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно. [INFO] їх син - [PERSON] досяг повноліття і з цього часу стягнення аліментів припинено. Згідно із довідкою, виданою 19.02.2025 року директором [PERSON] , [PERSON] дійсно є студентом першого курсу Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання, закінчує навчання 30.06.2028 року. Їх син [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, не має можливості працювати та потребує матеріального утримання на час навчання з боку батьків. [PERSON] проживає разом з нею за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Її заробітків не вистачає в повній мірі для матеріального забезпечення сина, який навчається. В свою чергу, відповідач є працездатним чоловіком, який має можливість, а також обов`язок утримувати свого сина. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити. У справі відкрито ухвалою від 03.03.2025 року спрощене позовне провадження. 13.05.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує свого обов`язку щодо матеріального забезпечення сина та, в межах своїх фінансових можливостей, постійно намагається брати участь в його утриманні. Однак, на теперішній час він сам перебуває у складному матеріальному становищі та не має постійного джерела доходу. У нього є нова сім`я та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що потребує значних витрат на догляд за забезпечення основних потреб. Єдиним стабільним джерелом доходу цієї сім`ї є кошти дружини по догляду за їх сином. Окрім сина, народженого у шлюбі з позивачкою, він ще має інших дітей. Один із старших синів наразі проходить військову службу у Збройних Силах України. У зв`язку з цим він активно долучається до волонтерської діяльності, спрямованої на підтримку українських військових, що, у свою чергу, унеможливлює його повноцінне працевлаштування та отримання стабільного доходу. Тому просить відмовити у позові. 19.05.2025 позивачка подала відповідь на відзив, у якій вказала, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, який має можливість утримувати сина, який навчається та потребує у зв`язку з цим матеріальної підтримки, тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Викладені у відзиві обставини не спростовують та не скасовують обов`язку відповідача утримувати свого сина, який після досягнення повноліття продовжує навчання. Просить позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, врахувавши заяви сторін, їх права та обов`язки, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.05.2019 року відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Після досягнення останньою 18 років стягнення аліментів на його утримання з відповідача припинено. На даний час [PERSON] навчається на першому курсі Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», денна форма навчання, що стверджується копією довідки №52 від 19.02.2025. Термін закінчення навчання 30.06.2028 року. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син/дочка. Суд вважає, що позивачкою доведеною потребу повнолітнього сина в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням ним навчання. Встановлено, що відповідач [PERSON] від іншого шлюбу має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Однак, суд вважає, що ця обставина не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, яка досягла повнолітня і продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] у 2020р. звертався в суд із позовом про зменшення розміру аліментів, що стягувалися з нього на неповнолітню дитину. Однак, рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.01.2021р. у задоволенні позову відмовлено. Суд констатував, що [PERSON] є працездатним, не вирішення ним без поважних причин проблем працевлаштування не може бути підставою для обмеження коштів на утримання його дитини. Такої позиції суд притримується і у даній справі. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги і те, що з 2019 року, коли були присуджені аліменти на неповнолітню дитину, прожитковий мінімум для дітей та для працездатних осіб зріс. Враховуючи матеріали справи, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний сплачувати аліменти в розмірі 3 000,00грн. на утримання сина, який продовжує навчання, в зв`язку з чим позов підлягає до часткового задоволення. Таке стягнення аліментів слід проводити з [PERSON] на користь [PERSON] починаючи з дати звернення в суд з позовом (з 27.02.2025р.) і до закінчення сином навчання у Інституті комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», але не довше ніж до 30.06.2028р. В разі припинення [PERSON] , [INFO] , навчання у Інституті комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка» стягнення аліментів припиняється. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: partial