Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.03.2023 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сторони вже тривалий час проживають в різних містах. Між сторонами, як подружжям, існують розбіжності та суперечки з різноманітних питань сімейного життя, а численні спроби знайти рівновагу та баланс у стосунках заради збереження сім`ї, виявилися марними. Напруження та непорозуміння лише зростали і досягли критичної межі. Подружнє життя між сторонами поступово погіршувалося, що, в кінцевому результаті, призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час позивач з дружиною разом не проживає, спільне господарство не веде, подружніх відносин не підтримує, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам. Враховуючи наведене, [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , просила суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 28.03.2023 року Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 96. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, виданого 28.03.2023 року Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони перебувають у шлюбі з 28.03.2023 року, актовий запис № 96. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі, пов`язані із сплатою судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved