Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

10.02.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява, [PERSON] , яка з урахуванням заяви про усунення недоліків просила суд встановити юридичний факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] , а [PERSON] є дідом [PERSON] . Заява мотивована тим, що встановлення цього факту має важливе юридичне значення, оскільки забезпечує офіційну ідентифікацію заявника як онуки [PERSON] та доньки [PERSON] . Ця ідентифікація є критично необхідною для реалізації заявнкиом низки прав, гарантованих законодавством України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі 757/6302/25-ц за заявою [PERSON] , зацікавлена особа [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2025 року заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 04.04.2025 від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2025 року заяву продовжено розгляд цивільної справи за заявою [PERSON] , зацікавлена особа [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Заявник [PERSON] в судовому засіданні 07.05.2025 заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 07.05.2025 не заперечував щодо задоволення заяви. 11.06.2025 заявник з`явилася до суду та подала заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами. 11.06.2025 заінтересована особа з`явився до суду та подав заяву про проведення судового розгляду без фіксації технічними засобами. Вивчивши заяву, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суддя встановив наступні обставини і прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO] у селі Багрин Васильківського району Київської області та батьками являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 11 квітня 1980 року. 07.08.1999 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Так, згідно свідоцтва про одруження, [PERSON] після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, однак у Свідоцтві про смерть вказано його прізвище як " [PERSON] ", що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02 квітня 1994 року. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00015521854 від 25 червня 2015 року, [PERSON] , [INFO] , прізвище вказано як « [PERSON] », батьком зазначено " [PERSON] ", а матір`ю вказана « [PERSON] ". Відповідно до Запису акта про народження № 24 від 11 липня 1958 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказані " [PERSON] " та " [PERSON] ", які являються дідусем та бабою заявниці. 05 травня 1979 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом укладання шлюбу серія [NUMBER] від 05 травня 1979 року. Відповідно до запису акта про шлюб № 57 від 20 липня 1954 року, [PERSON] уклав шлюб з " [PERSON] ". [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом » смерть (видане повторно) серія [NUMBER] від 27 травня 2015 року. При цьому у Свідоцтві про смерть прізвище вказане " [PERSON] ". Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Надані заявником всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений заявником, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення заяви. Юридична кваліфікація встановлених обставин. Відповідно, до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною першою статті 319 цього ж Кодексу визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п.1постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - родинних відносин між ним та його матір`ю - є можливість прийняття спадщини. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема, право на під захоронення, ідентифікація в умовах воєнного стану, можливість виправлення помилок у реєстраційних документах. Під родинними відносинами слід розуміти, насамперед, кровний зв`язок між людьми, за наявністю якого у людини виникають відповідні юридичні наслідки, тобто, виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином суд вважає, що в матеріалах справи наявні всі докази, що підтверджують юридичний факт, в судовому засіданні з досліджуваних письмових документів, показів свідка встановлено родинний зв`язок між спадкодавцем [PERSON] та заявником [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню. Згідно з частиною сьомою статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved