Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У березні 2025 року позивач [PERSON] , від імені та інтересах якої діє адвокат Козар М. В.. звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 вересня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складено актовий запис № 1598 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Шлюб існує лише формально, його збереження суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/5555/25. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - адвокат Козар М. В. у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви просив справу слухати у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася\~належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 25 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис 1598, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим повторно 08 квітня 2025 року відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від цього шлюбу у подружжя народилися діти: -син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції; -донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved