Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 31.03.2025 ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.06.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів»\~договір позики\~№75428134\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики),\~який підписав\~електронним підписом,\~відтвореним шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора,\~що був\~надісланий на\~його номер\~мобільного телефону,\~відповідно до\~умов якого\~отримав грошові\~кошти в\~розмірі 5350\~грн на\~погоджений умовами\~договору строк\~ 30\~днів з\~процентною ставкою\~1,99%\~за кожен\~день користування\~позикою шляхом\~їх перерахування\~на його\~банківський картковий\~рахунок та\~зобов`язався\~повернути таку\~ж суму\~грошових коштів\~у день\~закінчення строку\~позики,\~або достроково\~та сплатити\~позикодавцю плату\~(проценти)\~від суми\~позики. Свої зобов`язання ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] , а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики №75428134 від\~05.06.2021\~в розмірі\~18126,16\~грн.На підставі договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передало для ТОВ «Вердикт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у Реєстрі Боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором позики №75428134 від 05.06.2021 в розмірі 18126,16 грн, з яких 5350 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 12776,16 грн - сума заборгованості за процентами. 10.01.2023\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» та\~ТОВ «Коллект\~Центр» уклали\~договір про\~відступлення (купівлю-продаж)\~прав вимоги\~№10-01/2023,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~передало (відступило)\~позивачу за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«Коллект Центр»\~прийняло права\~вимоги до\~боржників,\~вказаних у\~реєстрах прав\~вимоги,\~в тому\~числі до\~ [PERSON] за договором позики №75428134 від 05.06.2021 в розмірі 18307,04 грн. А тому, ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики №75428134 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 05.06.2021 року в розмірі 18307,04 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. просила розгляд справи провести у відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомоенням сторін на 10 год 00 хв 01.05.2025, який у зв`язку з неявкою відповідача відкладено до 09 год 00 хв 02.06.2025. 02.06.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 05.06.2021\~ [PERSON] \~уклав з\~ТОВ «1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів»\~договір позики\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики)\~№75428134, за умовами\~якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 5350 грн на погоджений умовами строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти відповідно, до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики або достроково. Умовами договору позики передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів, процентна (базова) ставка за день 1,99%, орієнтовна річна процентна ставка 642,22%, орієнтовна загальна вартість позики 6308,19 грн. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 18 Договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін». Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився за посиланням https://mycredit.ua/uа/documents-icense/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послугами, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). А також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. 4 Договору позики). Згідно п. 17 Договору всі інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. \~ \~ \~ \~ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти за договором позики №754281634 в сумі 5350 грн, а останній їх отримав. \~ \~ \~ \~Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яке відповідно до умов договору на переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», зобов`язалось надати технічну можливість в перерахуванні коштів. \~ \~ \~ \~Згідно довідки №КД-000012542/ТНПП від 21.02.2025, 05.06.2021 була здійснена платіжна операція на суму 5350 грн, отримувач [PERSON] , ЕПЗ номер [NUMBER] , номер платежу b74412d8-97be-4203-9265-d757flefa2fb. Вказане також підтверджується повідомленням ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» №24/02/25-47 від 24.02.2025. Рибіцький ЯД. же належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого станом на 30.12.2021 утворилась заборгованість у розмірі 18126,16 грн, яка складається з 5350 грн заборгованості за тілом кредиту, 12776,16 грн заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів». 30.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до умов якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 50584753,07 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржником. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які є невід`ємною частиною договору. Згідно витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» під №2357 набуло права грошової вимоги за договором позики №75428134 від 05.06.2021, боржником за яким є [PERSON] , а загальна сума заборгованості за кредитом становить 18126,16 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 становить 18307,04 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5350 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 12776,16 грн, 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 24,62 грн, інфляційних збитків в розмірі 156,26 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір №10-01/2023\~про відступлення\~(купівлю-продаж)\~прав вимоги,\~відповідно до\~якого право\~вимоги до\~позичальника [PERSON] \~відступлено ТОВ «Коллект Центр». Підписаний сторонами\~та скріплений\~їх печатками\~акт прийому-передачі\~реєстру боржників\~підтверджує факт\~переходу від\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» до\~ТОВ «Коллект Центр»» прав грошової вимоги та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно витягу з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 (реєстру боржників) право вимоги до [PERSON] за договором позики №75428134 від 05.06.2021 зазначено під №67296, заборгованість становить 18307,04 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» за договором позики №75428134 від 05.06.2021 станом на 07.03.2025 становить 18307,04 грн, та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5350 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 12776,16 грн, 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 24,62 грн, інфляційних збитків в розмірі 156,26 грн. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). \~ \~ \~ \~В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 1 частиною першою\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. \~ \~ \~ \~Частиною другою\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що 05.06.2021 відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75428134 в електронній формі, за яким отримав грошові кошти в позику на умовах строковості, зворотності, платності, користувався ними, однак у строки встановлені договором їх не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка на підставі договору факторингу та договору відступлення прав вимоги була відступлена позивачу ТОВ «Коллект Центр». Відповідач [PERSON] підписав вказаний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого відповідачу були перераховані кошти передбачені договором шляхом переказу на його картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Договір укладено згідно з ч. 2.\~ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, договори укладалися дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Укладення договорів у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача [PERSON] , оскільки саме вона зареєструвалася в інформаційно-телекомунікаційній системі товариств. Окрім цього, відповідач була вільною у виборі фінансової установи для отримання кредитних коштів, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочинів. Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Після підписання вищезазначеного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суму отриманих коштів та сплати відповідної плати за користування ними. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до умов договору позики №75428134 від 05.06.2021, сторонами було узгоджено суму позики, строк на який надаються кошти, порядок їх повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування. \~ \~ \~ \~Як вбачається з умов договору позики (на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики) №75428134 від 05.06.2021 Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику») в сумі 5350 грн на погоджених умовами договору строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики 05.07.2021, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Процентна ставка (базова) за день 1,99%, орієнтовна загальна вартість позики 6308,19 грн. \~ \~ \~ \~Окрім цього, пунктом 6.5 Правил надання\~грошових коштів\~у позику\~ТОВ «1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів»\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики)\~(далі-Правила) передбачено,\~що у\~разі неповернення/повернення\~не в\~повному розмірі/несвоєчасного\~повернення позики\~та процентів,\~позичальнику на\~таку неповернутупозику (або\~її частину)\~нараховуються проценти\~у розмірі,\~передбаченому договоромпозики,\~за кожний\~день понадстрокового\~користування позикою\~(або\~їїчастиною),\~починаючи з\~першого дня\~такого понадстрокового\~користуваннята закінчуючи\~днем повернення\~позики (або\~її частини)\~та процентів,\~але вбудь якому\~випадку не\~більше 90\~календарних днів.\~Позичальник розуміє\~тапогоджується з\~тим,\~що нарахування\~процентів на\~позику (або\~її частину)\~запонадстрокове користування\~позикою за\~договором позики\~не є\~штрафом,\~пенею чибудь якою\~іншою штрафною\~санкцією в\~розумінні чинного\~законодавства,\~азастосовується виключно\~в якості\~процентної ставки\~на позику\~за понадстроковекористування. Відповідно до п. 6.9 Правил Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частину) нараховуютсья проценти у розмірі, встановленому договором позики. У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку користування позикою. Так, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Пунктом 7.2 Правил встановлено, що умови пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію. Пунктом 7.5. Правил передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою необмежену кількість разів. Відповідно до п. 7.8. Правил Позичальник погоджується, що при обранні виду пролонгації в Особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення. У такому випадку вчинена позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення пролонгації, в тому числі внесення позичальником грошових коштів на ім`я товариства, є діями, які виражають намір позичальника здійснити подовження. Відповідно до п. 7.12 Правил якщо позичальник під час внесення платежу не бажає оформлювати пролонгацію, позичальник зобов`язаний повідомити про це товариство протягом 24 годин з моменту внесення платежу. З розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» за договором №75428134 від 05.06.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] в період дії кредитного договору на погашення заборгованості сплачував окремі платежі, в тому числі 05.07.2021 в розмірі 956,60 грн, 05.08.2021 року в розмірі 2661,63 грн, в загальному частково сплатив заборгованість в розмірі 3619,83 грн. Доказів того, що [PERSON] після внесення платежів не бажав оформлювати пролонгацію та повідомляв про це товариство, суду не надано. Вказане свідчить про те, що відповідно до умов договору та Правил, ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» на законних підставах здійснило пролонгацію договору №75428134 від 05.06.2021 на відповідний строк та нарахувало проценти за користування позикою за період з 05.06.2021 по 04.12.2021 в розмірі 12776,16 грн. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість за тілом в розмірі 5350 грн, за процентами в розмірі 12776,16 грн, інфляційні втрати в розмірі 156,26 грн та 3% річних за користування кредитними коштами в розмірі 24,62 грн за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75428134 від 05.06.2021. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що сплачений позивачем при зверненні до суду, згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів №0507190072 від 24.03.2025, підлягає стягненню з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved