Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 Позов мотивовано тим, що 17.08.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено Договір №00-91892779 у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору сума кредитного ліміту складає 5000 грн., кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на карту позичальника. 10.04.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №1-0042024 згідно з умовами якого ТОВ Качай Гроші» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 15500 грн., з яких: 5000 грн. - тіло кредиту, 10250 грн. - нараховані відсотки, та 250 грн. - заборгованість за комісіями, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 26.12.2024 позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачу строк для у усунення вказаних в ухвалі недоліків. 03.01.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 19.03.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.08.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-9189279, згідно умов якого кредитний ліміт складає 5000 грн., тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів, до 15.12.2023. Процентна ставка фіксована, знижена процентна ставка становить 2,5% в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка - 2,5% в день від суми кредиту. Комісія за надання кредиту - 250 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 5% від суми кредиту. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на карту позичальника № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (а.с.24-31). Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.32). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.35-37). Видача коштів здійснювала безготівково шляхом зарахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» про успішність операції від 22.04.2024 (а.с.54-55). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 5000 грн. підтверджується інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» (а.с.136). З виписку з особового рахунку відповідача за період з 17.08.2023 по 27.08.2023 вбачається, що позичальник отримав кредитні кошти, та користувався ними (а.с.138-141). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 10.04.2024 заборгованість відповідача за кредитом складає 15500 грн., з яких 5000 грн. - основний бог, 10250 грн. - заборгованість за відсотками та 250 грн. - комісія (а.с.60-61). Також, судом встановлено, що 10.04.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №1-10042024, відповідно до якого ТОВ «Качай Гроші» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.63-67). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 10.04.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.69). Відповідно до Реєстру боржників та Витягу з реєстру боржників від 10.04.2024 до Договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №00-9189279 в сумі 15 500 грн., з яких: 5000 грн. - сума виданого кредиту; 10250 грн. - сума заборгованості за відсотками та 250 грн. - комісія (а.с.70-74). Згідно наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунку заборгованості за Договором №00-9189279 станом на 13.11.2024 заборгованість відповідача становить 15 500 грн., з яких: 5000 грн. - сума виданого кредиту; 10250 грн. - сума заборгованості за відсотками та 250 грн. - комісія (а.с.62). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що 17.08.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору кредитної лінії №00-9189279. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем, що також підтверджується матеріалами справи. ТзОВ «Факторинг Партнерс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. 5.2 Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору кредитної лінії, у ньому відображена фактична сума кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом в межах строку дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. 5.3 Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. 5.4 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТзОВ «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: заявкою про надання юридичної допомоги №182 від 11.10.2024, Витягом з Акту про надання юридичної допомоги від 08.11.2024. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Від відповідача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. підлягають стягненню з відповідача. 5.5 Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved