Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника, адвоката Новікова Володимира Вікторовича, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1308. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Звернення до суду викликано тим, що у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Починаючи з серпня 2023 року між ними припинились подружні стосунки. Спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей, а саме після розлучення діти будуть проживати зі своєю матір`ю [PERSON] . Спір стосовно спільно нажитого майна подружжя відсутній. На підставі викладеного позивач просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою судді від 07.05.2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, представником надано письмову заяву, про розгляд справи у відсутність сторони позивача та про підтримку позовних вимог, від заходів примирення відмовляється. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Статтями 43, 211\~ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, розглядає справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: копію паспорта та копію РНОКПП позивача, витяги із застосунку «Дія» - про шлюб та про народження дітей суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2007 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1308. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено в позові, у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Починаючи з серпня 2023 року між ними припинились подружні стосунки. Спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач в позовній заяві не ставить вимогу про стягнення з відповідачки судових витрат, суд це питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved