Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області із Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла на розгляд позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, - за підсудністю. Позов мотивовано тим, що 30.10.2023 між ТОВ "Фінансова компанія "Процент" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1595-1191-1 від 30.10.2023 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 827555 направлявся відповідачу 30.10.2023 о 15:26:41 год. шляхом надіслання на мобільний номер, який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 30.10.2023 о 15:27:41 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 827555 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Відповідач відповідно до умов кредитного договору отримав кредит у розмірі 4 550,00 грн. строком на 365 днів (до 29.10.2024), шляхом переказу на його платіжну картку № шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних). Періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 10 днів. ТОВ "Фінансова компанія "Процент" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані проценти за користування кредитом та має відповідну заборгованість з їх сплати у розмірі 42997,50 грн., що нараховані за період з 09.11.2023 по 26.07.2024. З наведених підстав позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1595-1191-1 від 30.10.2023, по нарахованим та несплаченим процентам за період з 09.11.2023 по 26.07.2024 в розмірі\~ 42997,50 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 2422,40 грн. та 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Представник позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Процент"\~Руденко К.В. у судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте від його представника - адвоката Горзова О.О. надійшов відзив, згідно якого сторона відповідача вважає позовні вимоги безпідставними. У поданому відзиві вказує, що 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч.5 ст. 8 Закону (п. 5 розділу І Закону України "Про споживче кредитування"). Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. При цьому, згідно п. 4 надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (п. 3 - це банки), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1 %. Із урахуванням наведеного, стверджує, що загальний розмір відсотків за кредитом №1595-1191-1 від 30.10.2023 відповідно до умов договору та вимог Закону № 3498-ІХ не може бути більшим, ніж 17563 грн. За такого, просить відмовити у задоволенні позову. Також, у відзиві наведено заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір заявлених позивачем витрат є неспівмірним із урахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Процент» на обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 30.10.2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №15951191-1, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4550,00 гривень строком на 365 днів, до 29.10.2024, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних). Позивач здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить відповідачу через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює переказ коштів без відкриття рахунку (п. 1.7 кредитного договору). Даний договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua (далі по тексту\~ІТС) відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Для отримання кредиту та укладення договору, позичальник в особистому кабінеті в ІТС заповнює особисту інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення в ІТС усіх граф відповідної форми, в якій вказує суму кредиту та бажаний строк надання кредиту. У разі схвалення заявки на кредит, ІТС товариства генерується Паспорт споживчого кредиту для ознайомлення, Договір, що є офертою та містить усі істотні умови, про, що інформує позичальника в особистому кабінеті. Товариство надсилає позичальнику електронний підпис з одноразовим ідентифікатором шляхом направлення на телефонний номер позичальника, що вказаний і особистому кабінеті. Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та підписує його шляхом введення введення в спеціальному полі електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, ознайомлюється даним договором підписує його шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 3\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, який відповідає вимогам 3\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~та натискання іконки «Підписати договір». Після підпису позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором цього Договору повідомлення надходить в ІТС товариства та свідчить/повідомляє товариство про те, що позичальник надав згоду (акцептував) даний Договір. Після зазначених дій, даний Договір підписується з сторони товариства шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованою електронною печаткою з кваліфікованою електронною познакою часу уповноваженою особою, відповідно до чинного законодавства (п. 6.1., 6.4., 6.7., 6.8., 6.9. кредитного договору). Так, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 827555 направлявся відповідачу 30.10.2023 о 15:26:41 год. шляхом надіслання на мобільний номер, який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний відповідачем [PERSON] 30.10.2023 о 15:27:41 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 827555 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Крім того, ухвалою суду від 13.11.2024 витребовувались докази по справі. На виконання даної ухвали суду АТ «КБ «Універсал Банк» було надано докази, які підтверджують той факт, що відповідачем було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту [NUMBER] , із зазначенням номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій та надано виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти, що належить [PERSON] за період з 30.10.2023 року по 04.11.2023 року з відображенням часу зарахування коштів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. У відповідності до пп. 6, 7, 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Положеннями ч ч. 3, 4, 6\~ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що \~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»\~фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог\~Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Положеннями ч. 1\~ст. 526 ЦК України, передбачено, що\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено позивачем, відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №1595-1191-1 від 30.10.2023, відповідач [PERSON] має заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за період з 09.11.2023 по 26.07.2024 в розмірі\~ 42997,50 гривень. Водночас, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч.5 ст. 8 Закону (п. 5 розділу І Закону України "Про споживче кредитування"). Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. При цьому, згідно п. 4 надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (п. 3 - це банки), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1 %. При цьому, надавачі фінансових послуг, яким є позивач, зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність вищевказаних змін. Однак, позивач, незважаючи на те, що договір кредиту від 30.10.2023 продовжив свою дію після 24.12.2023, оскільки він укладений на строк до 29.10.2024, не привів свою діяльність, умови укладених ним договорів відповідно до вимог чинного законодавства в частині щоденної процентної ставки та продовжив після 25.12.2023 нараховувати відсотки за договором відповідачу за щоденною ставкою 3,5 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством. Вищевказане, порушує право відповідача порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, положення кредитного договору в частині щоденної відсоткової ставки 3,5 % на день та 1277,5 % річних при вирішенні даного спору підлягають зміні з урахуванням положень законодавства. Таким чином, визначена кредитним договором відсоткова ставка 3,5% може застосовуватися лише за період з 09.11.2023 по 24.12.2023, та має складати 7325,50 грн. (4550*3,5/100=159,25 грн.; 159,25*46=7325,50 грн.). Однак, починаючи з 25.12.2023 щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 1 %, за відсутності домовленості сторін про ще менший розмір відсотків, а тому позивач мав право на нарахування відсотків по кредитному договору за період з 25.12.2023 по 26.07.2024 (в межах заявлених позовних вимог) в розмірі не більше 1% щодня. Відповідно, за період 25.12.2023 по 26.07.2024 позивач, виходячи з розміру кредиту 4550 грн., має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 45,50 грн. на день (4550 грн х 1 %/100%). В періоді з 25.12.2023 по 26.07.2024 - 225 днів, а тому розмір заборгованості по сплаті відсотків становить 10237,50 грн (45,50 грн в день х 225 днів у періоді = 10237,50 грн). Таким чином, загальний розмір відсотків за кредитом відповідно до умов договору та вимог Закону № 3498-ІХ не може бути більшим, ніж 17563 грн. (7325,50 грн + 10237,50 грн). Таким чином, сума нарахованих процентів, які відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу за користування 4550,00 грн кредиту у період з 09.11.2023 по 26.07.2024 становить 17 563,00 гривень. Твердження позивача про правомірність нарахування ним процентів за користування кредитом за ставками передбаченими у п. 1.2. Договору, є помилковим та суперечать вимогам\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Зважаючи на викладене, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 17 563,00 гривень за період з 09.11.2023 по 26.07.2024. Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн., яку підтверджують\~договором про надання правової допомоги №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, актом прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом норм ст.\~19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Суд дослідив зміст виконаних адвокатських послуг наданих позивачу та встановив, що акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 24.07.2024 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 24.07.2024 та платіжна інструкція № 741 від 25.07.2024 на суму 80000 грн. підписані раніше, ніж були фактично надані послуги адвокатом позивачу, то вони не можуть підтверджувати послуги, надані адвокатом у серпні 2024 року. Крім того, справа є незначної складності, існує відпрацьована адвокатська практика у цій категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав та проаналізувавши детальний опис наданих позивачу послуг, суд приходить до висновку, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень є завищеними, та вважає достатнім і співмірним розмір у сумі 2\~000,00 гривень. Крім цього, відповідно до вимог\~ п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 42997,50/17 563,00*2422,40 = 989,47 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial