Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 22 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 33772-01/2024; 21 березня 2024 року та 28 березня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договори позики № 2256617 та № 79228326; 08 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 13120-04/2024; 20 квітня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 8279487. Відповідач умови зазначених договорів не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21. 19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19092024. 28 серпня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено договір факторингу №28082024/2. За умовами договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищезазначеними договорами. Просить стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами у загальному розмірі 72 457,78 грн та сплачений судовий збір. Процесуальні дії у справі. 02 квітня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 08\~квітня 2025 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 09\~квітня 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 21 березня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено електронний договір позики №2256617. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 8 500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Відповідач зобов`язалася повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала. 28 березня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено електронний договір позики №79228326. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Відповідач зобов`язалася повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала. 14 червня 2021 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги до боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників № 31 до вищезазначеного договору факторингу від 25 вересня 2024 року до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики №2256617 на суму заборгованості 13 981,73 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 32 до вищезазначеного договору факторингу від 25 вересня 2024 року до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики №79228326 на суму заборгованості 18 964,00 грн. 22 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 33772-01/2024. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 120 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. 08 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 13120-04/2024. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 120 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредитором виконано обов`язок з надання кредитних коштів. Відповідач зобов`язалася повернути суму кредитів, сплачувати нараховані проценти, проте свої зобов`язання за договорами перед кредитором не виконала. 19\~вересня 2024 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №19092024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитними договорами № 33772-01/2024 та № 13120-04/2024. Розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги становить 7 658,20 грн та 16\~104,05 грн відповідно. 20 квітня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено електронний договір про споживчий кредит № 8279487, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 3\~800,00 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 511% річних та сплатою комісії за надання кредиту 437,00 грн одноразово. Згідно з п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту) та/або сплати процентів за його користування, комісії, інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700,00 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати, якщо порушення відповідної дати платежу триває більше, ніж 6 днів. Пунктом 4.3 договору передбачено, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума платежів, передбачених п. 4.1, 4.2 договору, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір факторингу №28082024/2, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 8279487. Розмір заборгованості відповідача перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги становить 15 749,80 грн. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» придбало право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами до відповідача. Згідно з наданими витягами з реєстрів боржників заборгованість відповідача, право вимоги якої перейшло до позивача, становить: -за кредитним договором № 33772-01/2024 від 22 січня 2024 року 7 658,20 грн, з яких: 4 972,90 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 685,30 грн заборгованість за відсотками; -за кредитним договором № 2256617 від 21 березня 2024 року 13\~981,73 грн, з яких: 5 302,97 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4 428,77 грн заборгованість за відсотками, 4\~249,99 грн проценти за понадстрокове користування позикою; -за кредитним договором № 79228326 від 28 березня 2024 року 18 964,00 грн, з яких: 5 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 475,00 грн заборгованість за відсотками, 10\~989 пеня; -за кредитним договором № 13120-04/2024 від 08 квітня 2024 року 16 104,05 грн, з яких: 4 955,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11 149,05 грн заборгованість за відсотками; -за кредитним договором № 8279487 від 20 квітня 2024 року \~15 749,80 грн, з яких: 3\~800,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 6\~612,80 грн заборгованість за відсотками, 437,00 грн комісія, 4\~900 грн заборгованість за неустойкою. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Згідно зі\~статтею 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1046\~ЦК України за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Згідно зі \~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Законом України\~«Про споживче\~кредитування» від 15\~листопада 2016\~року \~№1734-VIII законодавець залишив за банком можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 550\~ЦК України,\~передбачено,\~що \~право на\~неустойку виникає\~незалежно від\~наявності у\~кредитора збитків,\~завданих невиконанням\~або неналежним\~виконанням зобов`язання. Проценти\~на неустойку\~не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За\~статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, згідно з ч. 1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~частиною 5,\~якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів з первісними кредиторами, правонаступником яких є позивач, після підписання яких між сторонами договорів виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути кредиторам кошти відповідно до умов договорів і сплатити відсотки за користування ними. Так, позивачем надано як докази на підтвердження позовних вимог копії вищезазначених кредитних договорів, укладених відповідачем з первісними кредиторами, копії договорів факторингу, витяги з реєстрів боржників. Тобто, позивачем доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами. Водночас, до позову не додано розрахунки заборгованостей за договорами № 33772-01/2024, № 2256617, № 79228326, № 13120-04/2024, вчинені первісними кредиторами, з яких видно, за який період нараховані проценти за користування кредитом та яка процентна ставка застосовувалася при такому нарахуванні. З огляду на те, що договори укладені у 2024 році, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року,\~на них\~поширюються вимоги,\~передбачені ч.\~5\~ст.\~8 Закону України «Про споживче кредитування», щодо\~максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач посилається на те, що після набуття прав вимоги за кредитними договорам ним не здійснювалися нарахування штрафних санкцій, і просить стягнути суми заборгованостей у тих розмірах, у яких вони відступлені первісними кредиторами. Оскільки позивачем не розкрито механізм нарахування первісними кредиторами процентів, зокрема розмір процентної ставки та період нарахування, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування процентів, як і самостійно здійснити розрахунок процентів, у зв`язку із відсутністю відомостей про період нарахування. Самостійне визначення судом періоду стягнення є виходом за межі позовних вимог, що є неприпустимим. При цьому суд зазначає, що з розрахунку заборгованості за договором № 33772-01/2024 від 22 січня 2024 року, доданого до позову, хоча і вбачається період нарахування, проте він не розкриває розмір процентної ставки, суми нарахованих процентів не є сталими, механізм нарахування процентів не є зрозумілим. Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення процентів за договорами № 33772-01/2024, № 2256617, № 79228326, № 13120-04/2024 задоволенню не підлягають. Додана до позову відомість про щоденні нарахування за договором № 8279487 розкриває механізм нарахування відсотків і дає суду можливість перевірити виконання вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Так, за умовами договору первісним кредитором здійснено нарахування процентів у розмірі 1,4% в день (511% річних). Передбачені п. 1.5.2 та 1.5.3 договору № 8279487 умови щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 511% річних згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемними. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним договором, виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %. Так, розмір процентів, що мав сплачуватися відповідачем щоденно за користування кредитом, становить: 3\~800,00 грн х 1% = 38,00 грн, кількість днів\~ 130\~(з\~20\~квітня 2024\~року по\~28\~серпня 2024\~року). Розмір заборгованості за процентами становить: 38 х 130 = 4 940,00 грн. Щодо вимог про стягнення неустойки за договорами № 79228326 та № 8279487 суд дійшов таких висновків. Умовами договору № 8279487 передбачено нарахування неустойки у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту, визначено розмір такого нарахування. Додані до позову відомості про щоденні нарахування розкривають порядок таких нарахувань. Тому вимоги про стягнення неустойки за цим договором підлягають задоволенню. Проте умовами договору № 79228326 не передбачено нарахування неустойки у разі порушення позичальником зобов`язання, розрахунок пені до позову не додано, розміри та періоди нарахувань не розкрито. Таким чином, вимога про стягнення пені за цим договором не підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню основної суми борги за всіма договорами, а також, процентів у сумі 4\~940,00 грн, комісії і неустойки за договором № 8279487, а всього 34\~807,87 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~454,65 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial