Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дебт Форс», визначивши третіми особами, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., ТОВ «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису № 4491, вчиненого 01.10.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Верди5кт Капітал» заборгованості в сумі 50\~942 грн. 70 коп. таким, що не підлягає виконанню . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження № 63510498 про примусове виконання виконавчого напису № 4491 від 01.10.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотарівального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 50\~942,70 грн. Постановою приватного виконавця від 11 грудня 2020 року за виконавчим провадженням № 63510498 було звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] з утриманням 20 % його доходу щомісячно. Постановою приватного виконавця від 26.12.2023 р. здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні № 63510498 з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/10666/23 від 27.11.2023р. про заміну сторони виконавчого провадження № 63510498. Позивач вважає , що виконавчий напис нотаріуса № 4491 від 01.10.2020 р. вчинено з порушенням вимог чинного законодавства , а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] вказує, що немає укладених нотаріально завірених кредитних договорів ні з ТОВ «Вердикт Капітал», ні з іншими фінансовими установами, повідомлень про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» стало правонаступником прав та обов`язків якоїсь кредитної установи він не отримував, він не отримував письмової вимоги ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому не визнає розмір заборгованості нарахованої ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони стягувача щодо кредитних зобов`язань. Позивач вважає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом. Ухвалою суду від 12 червня 2025 року представнику відповідача ТОВ «Дебт Форс» М.Костюченко відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу відзиву. Відзив ТОВ «Дебт Форс» залишено без розгляду. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. ухвалу суду про витребування доказів від 09 квітня 2025 року не виконала, хоча копію ухвали отримала (а.с.60). Представник позивача [PERSON] [PERSON] у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.8). Відповідач ТОВ\~«Дебт Форс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.56), у судове засідання свого представника не направив, про причину його неявки суд не повідомлено . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 55). Згідно ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка\~у судове\~засідання будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2016 р. між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 0681883061 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит 20\~000 грн. строком до 90 календарних днів з відсотковою ставкою 1,75 % на день (а.с.16-17). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 01.10.2020 року вчинено виконавчий напис № 4491, згідно якого з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0681883061 від 18.12.2016 року, укладеним з ТОВ «Інфінанс» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23082019 від 23.08.2019 р., є ТОВ «Вердикт Капітал», за період з 23.08.2019 р. по 11.03.2020 р. в сумі 49\~942,70 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7\~999,98 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість процентами становить 32\~200,01 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9742,71 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею становить 0, 00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1000 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 50942,7 грн. (а.с.18). 04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63510498 на підставі виконавчого напису № 4491 від 01.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 50 942 грн. 70 коп. (а.с.12). 11 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 63510498 відкритому на підставі виконавчого напису №4491 від 01.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 50 942 грн. 70 коп. (а.с.14). 26 грудня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 27.11.2023 № 554/10666/23 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 63510498, якою замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» (а.с.13). Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто на даний час діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, і як викладено вище, нотаріусом вимог вказаного Порядку не дотримано. Вказане відповідає висновкам, викладеним в Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Однак, не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржувані виконавчі написи було вчинено з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідачем не спростовано того факту, що заборгованість є безспірною. Отже, суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, чим порушив норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. До того ж, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Матеріали справи не містять даних про те, що таке повідомлення було надіслано боржнику, так і було отримане останнім. Ухвала суду від 09 квітня 2025 року про витребування доказів Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., а саме засвідченої копії письмової вимоги (претензії) до [PERSON] із повідомленням про її вручення та розрахунок кредитної заборгованості, не виконана. Докази в розрізі положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України\~на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано, витребувані матеріали, надані третьою особою, також не містять відомостей з даного приводу. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого\~ст. 12 ЦПК України, факту його правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч.2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст.133, 137, ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн. та 605,60 грн. (а.с.10,33). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн., що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги № 18/11 від 18.11.2023 р., додатком до договору про надання правової допомоги № 30/03-25/1 від 30.03.2025 р., Актом прийняття-передачі виконаних робіт (надання послуг) до Договору № 30/03-25/1 від 30.03.2025 р. про надання правничої допомоги, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 03/04 від 03.04.2025 р. на суму 3500 (а.с.16-25), враховуючи складність\~даної справи,\~розгляд якої\~здійснювався у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~за відсутності\~учасників справи,\~обсяг виконаних\~адвокатом послуг\~на час\~розгляду справи\~у суді\~першої інстанції,\~ціну позову\~ і\~значення справи\~для сторін , а також заяву відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково та стягнути витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, у розмірі 2 000 грн.

Outcome: approved