Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.12.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №7429964, який підписаний електронним підписом позичальника. 27.09.2024 між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру від 27 вересня 2024 року, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, які вказані в реєстрі. Відповідно до цього договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7429964 в сумі 17100,00 грн, з яких: 5000, 00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 12100,00 грн - сума заборгованість за відсотками. 02.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] було укладено кредитний договір №01399-01/2024, який підписаний електронним підписом позичальника. 24.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу №2405204, у відповідності до умов якого Товариство передало заплату позивачу належні йому права вимоги до боржників. Згідно з реєстром боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №01399-01/2024 в сумі 28800,00 грн, з яких: 7200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21600,00 грн сума заборгованості за відсотками. 29.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] було укладено кредитний договір №45725-12/2023, який підписаний електронним підписом позичальника. 24.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу №2405204, у відповідності до умов якого Товариство передало заплату позивачу належні йому права вимоги до боржників. Згідно з реєстром боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№45725-12/2023 в сумі 32000,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 24000,00 грн сума заборгованості за відсотками. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними договорами, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цим договором не погашена ні на рахунок первісних кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами в сумі 77900,00 грн, а також судових витрат. Ухвалою суду від 31.03.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подавався. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, 31.12.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №7429964 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн на споживчі(особисті) потреби, строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни (дата) повернення кредиту та сплата процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконує свої зобов`язання на умовах та у строк визначені в договорі. У споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, а підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. За п. 1.5 -1.5.1 договору передбачений фіксований тип процентної ставки. Проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою, що становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.4 цього договору. За змістом п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,01% в день застосовується якщо споживач до 20.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності отримує від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах). За п. 1.7.1-1.8.2 договору орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 77545,36% річних, а за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 18246,46 % річних. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 44600,00 грн, а за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 42410,00 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1 договору). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, сума кредиту (його частинами) перераховується (утримується) товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 31.12.2023 або 01.01.2024. Додаток №1 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за умов виконання відповідачем своїх зобов`язань на умовах та в строк передбачений договором (графіком платежів). Позивачем до цього договору доданий паспорт споживчого кредиту, який містять відомості про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше. 27.09.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7429964 від 31.12.2023 відступлене позивачу. Відповідно до п.1.2 цього договору перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. 27 вересня 2024 року між сторонами був підписаний акт прийому передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27092024 від 27 вересня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором №7429964 на загальну суму 17100,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12100,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 02.01.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01399-01/2024, відповідно до якого, відповідачу надається кредит у розмірі 7200 грн, строком на 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору - № 5167-80хх-хххх-6767. Крім того, 29.12.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 45725-12/2023, відповідно до якого, відповідачу надається кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору - № 5167-80хх-хххх-6767. Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 01399-01/2024 від 02.01.2024 сформовано графік платежів, а саме: 02.01.2024 отримано кредит на суму 7200,00 грн, відсотки за користування кредитом на суму 21600,00 грн, реальна річна процентна ставка 137564,33 %, загальна вартість кредиту 28800,00 грн. Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 45725-12/2023 від 29.12.2023 сформовано графік платежів, а саме: 29.12.2023 отримано кредит на суму 8000,00 грн, відсотки за користування кредитом на суму 24000,00 грн, реальна річна процентна ставка 187714,99 %, загальна вартість кредиту 32000,00 грн. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №3466_250130173928 від 30.01.2025 успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 29-12-2023 о 13:25:15 на суму 8000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 326063526, призначення платежу: зарахування 8000 грн на картку [NUMBER] . 24.05.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24052024 відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24.05.2024 до Договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача: - за кредитним договором №01399-01-2024 в сумі 28800,00 грн, з яких: 7200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21600,00 грн - сума заборгованості за відсотками. - за кредитним договором №45725-12/2023 в сумі 32000,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджував, що згідно умов укладених з первісними кредиторами договорів факторингу від 27.09.2024 №27092024 та від 24.05.2024 №24052024, до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами. Разом з цим, надані позивачем витяги з реєстру прав вимог до договорів факторингу не є достовірними доказами переходу прав грошової вимоги, оскільки вони не містять підписів та не завірені печатками сторін. Фактично додані витяги є документами, що надрукований позивачем та підписаний його представником, що не є ідентичним копії оригінального документа. Слід звернути увагу, що позивачем також не надано і матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати ним первісним кредиторам придбаних прав вимоги, що згідно закону є необхідними доказами переходу права грошової вимоги до позивача за договорами факторингу від 27.09.2024 №27092024 та від 24.05.2024 №24052024. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено правові висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12 (провадження № 61-483св23). Отже, позивачем достовірними і достатніми доказами не підтверджено факт переходу до нього і набуття від первісних кредиторів прав вимоги за вказаними кредитними договорами ,а відповідно, і правомірність заявлених саме ним вимог . Частинами 1,3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись з позовом до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів і не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Натомість позивач просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій для з`ясування обставин справи і їх доведення суду. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: dismissed