Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 62138,90 грн. - платіж за договором про надання медичної допомоги; 549,42 грн. - інфляційні витрати; 199,18 грн. - три відсотка річних та витрати зі сплати судового збору 1083,75 грн., що разом становить 63971,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» в задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення суду. 05 травня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Литвин В.В. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», подала клопотання про ухвалення додаткового рішення. В мотивування поданої заяви зазначила, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. В підтвердження понесених позивачем витрат надала договір про надання правової допомоги, додаткову угоду, акт надання послуг правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги; звіт про надання правничої послуги; рахунок-фактуру; ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 травня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. 15 травня 2025 року засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 3000,00 грн. Ухвалою судді від 19 травня 2025 року клопотання представника позивача Литвин В.В. про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, призначено на 21 травня 2025 року. 21 травня 2025 року через канцелярію суду надійшло клопотання ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» про відкладення розгляду клопотання. Розгляд клопотання відкладено до 28 травня 2025 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 року допущено представника позивача до участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції. Представник позивача у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у клопотання. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, подане клопотання, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 62138,90 грн. - платіж за договором про надання медичної допомоги; 549,42 грн. - інфляційні витрати; 199,18 грн. - три відсотка річних та витрати зі сплати судового збору 1083,75 грн., що разом становить 63971,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено ТОВ «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» в задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення суду. У поданому позові [PERSON] просила суд стягнути з відповідача витрачати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч.4 ст.263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №29/02-2025/1 від 29 лютого 2025 року, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги; акт надання послуг правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги №29/02-2025/1; звіт про надання правничої послуги за період розгляду справи в апеляційному суді; рахунок-фактуру №1/254 від 02 травня 2025 року на суму 20000,00 грн.; ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Суд при визначені розміру компенсації витрат, враховує категорію справи, яка не відноситься до категорії складних, клопотання представника відповідача про зменшення витрат направничу допомогу, ураховуючи фінансовий стан відповідача. Також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність. Представник позивача приймала участь у двох судових засіданнях загальною тривалістю 2 години у режимі відеоконференції.

Outcome: partial