Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] через представника адвоката Тандира Д.В. звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурна співавторська проектна організація «АСПО» та, з урахуванням поданої у жовтні 2020 року заяви про збільшення позовних вимог (т.1 а.с. 111), просить суд: - усунути [PERSON] перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурна співавторська проектна організація «АСПО» із приміщення по [ADDRESS] та звільнення приміщення від особистих речей вказаного товариства; - зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурна співавторська проектна організація «АСПО» привести у попередній стан нежитлове приміщення третього поверху по [ADDRESS] шляхом знесення самовільно встановлених перегородок; - визнати недійсним договір оренди № 1 від 01.04.2012, укладений між [PERSON] та ТОВ "АСПО". В обгрунтування позовних вимог зазначає, що за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах зареєстровано право власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . В ході візуального обстеження 01.03.2020 приміщення встановлено, що на вхідній групі приміщення міститься вивіска ТОВ «АСПО». На третьому поверсі приміщення встановлено гіпсокартонні перегородки з дверима. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою ТОВ «АСПО» зазначено буд.95, вул. Шевченка, м. Ніжин. У мережі Інтернет за посиланням найменування ТОВ «АСПО» і коду ЄДРПОУ останнього, місцезнаходження вказується також у буд. 95, вул. Шевченка, м.Ніжин. Однак, жодних дозволів чи погоджень на розміщення ТОВ «АСПО» у приміщенні, реєстрацію ТОВ «АСПО» за вказаною адресою [PERSON] не надавала. Договорів з ТОВ «АСПО» не укладала. Надісланий 17.03.2020 до ТОВ «АСПО» лист-вимога про надання роз`яснень щодо правових підстав зайняття приміщення та його звільнення, залишено ТОВ «АСПО» без реагування. Вважає, що наявні перешкоди у користуванні їй майном мають бути усунені виселенням ТОВ «АСПО» із займаного приміщення та приведення його у попередній стан шляхом демонтажу самовільно встановлених стін. Окрім заявлених позовних вимог, також просить визначити порядок виконання рішення суду і направити його до Центру надання адміністартивних послуг Виконавчого комітету Ніжинської міської ради для виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про місце знаходження ТОВ «АСПО» по вул. Шевченка, 95, м. Ніжин. Договір оренди № 1 від 01.04.2012, укладений між [PERSON] та ТОВ "АСПО", за яким у користування ТОВ «АСПО» було передано нежитлові приміщення 13, 15, 17 по [ADDRESS] , укладений усупереч ст. 317, 358 ЦК України без погодження зі співвласником [PERSON] , та порушує права [PERSON] на спільне використання майна, що згідно ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є правовою підставою недійсності договору. За змістом договору ТОВ «АСПО» було передано в користування приміщення єдиного на поверсі санвузла, і [PERSON] жодних погоджень на таке використання надати не могла, оскільки в такому разі частина об`єкта, який знаходиться на праві власності за [PERSON] , втрачає ринкову вартість, стає незручним у використанні та отримує ряд значних недоліків. Про даний договір [PERSON] раніше ніж 22.09.2020 відомо не було. У відзиві на первісний позов та доповненні до відзиву (т.1 а.с. 231-244) [PERSON] у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. В обгрунтування зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] з 2012 року погоджено порядок володіння і користування нежитловими приміщеннями № 2, [ADDRESS] , згідно з яким [PERSON] користується торговим залом 2-12 площею 70,8 кв. м для зберігання товарів магазину та інших речей. Вхід до торгового залу зачинено на замок, ключі знаходяться у [PERSON] , доступу до цього приміщення інші особи, включаючи [PERSON] не мають. А [PERSON] користується торговим залом 2-13 площею 72 кв. м, кабінетом 2-11 площею 9,4 кв. м, кабінетом 2-17 площею 10,4 кв. м. У торговому залі 2-13 площею 72 кв. м та кабінеті 2-17 площею 10,4 кв. м знаходиться ТОВ «АСПО». Вхід до приміщень здійснюється з тильної сторони будівлі. Такий порядок користування і володіння відповідає розподілу часток у праві власності на приміщення № 2, № 3, відповідно до якого [PERSON] належить 14/25 часток у праві власності, а [PERSON] 11/25 часток. При цьому у правоустановлюючому документі (Свідоцтво про право власності на нерухомемайно [NUMBER] , видане Виконавчим коміттом Ніжинської міської ради 10.04.2009) зазначено, що кабінетом 2-11 площею 9,4 кв. м та кабінетом 2-17 кв. м [PERSON] володіє в цілому одноосібно. Таким чином, вимоги [PERSON] щодо звільнення ТОВ «АСПО» займаних приміщень є безпідставними, оскільки: - порядок володіння і користування приміщеннями № 2, № 3, що знаходяться у спільній частковій власності був погоджений між співвласниками; - на початку 2012 року [PERSON] була проінформована про укладення договору оренди з ТОВ «АСПО» і надала свою згоду на порядок користування спільними приміщеннями, внаслідок чого [PERSON] за погодженням із [PERSON] отримала можливість одноосібно використовувати більш привабливу фасадну частину приміщення торговий зал 2-2 площею 70,8 кв м; - існуючий порядок володіння та користування приміщеннями № 2, № 3 [PERSON] відповідає її частці 14/25 в праві на спірні приміщення. Володіння та користування [PERSON] торговим залом 2-13 площею 72 кв. м, кабінетом 2-11 площею 9,4 кв. м, кабінетом 2-17 площею 10,4 кв. м у відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України реалізовано шляхом надання права користування частиною цих приміщень ТОВ «АСПО». Вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору оренди №1 від 01.04.2012 є безпідставними, оскільки: - заявлені з порушенням правил підсудності, адже мають вирішуватися за правилами господарського судочинства, а не в суді загальної юрисдикції, так як спірний договір оренди є господарським договором, з огляду на те, що був укладений і виконувався між юридичною особою ТОВ «АСПО» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] протягом їх господарської діяльності; - строк позовної давності щодо визнання договору недійсним сплив, адже [PERSON] з 2012 року було відомо про укладення договору оренди та зареєстроване місцезнаходження ТОВ «АСПО», і просить застосувати наслідки спливу позовної давності; - в користування ТОВ «АСПО» було передано одне з приміщень (кабінет 2-17 площею 10,4 кв. м, що належить [PERSON] в цілому одноосібно, а тому визнання договору оренди недійсним суперечитиме праву [PERSON] на володіння і розпорядження приміщенням. У відповіді на відзив на первісний позов (т.2 а.с. 3-5, 9-12) представник [PERSON] адвокат Тандир Д.В., з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 16.09.2020 у справі №344/5437/17, за якими об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка в майні, і право самостійного розпорядження часткою у праві власності не тотожне розпорядженню частиною майна, зазначає, що посилання [PERSON] на положення ст. 358 ЦК України є не зовсім коректним, оскільки без припинення права спільної часткової власності співвласники мають частину права відповідну їх частці у праві власності на весь об`єкт нерухомого майна, а вказана стаття закріплює право співвласника на виділення останньому частки, яка є відповідною його частці. Також наведено доводи про безпідставність заяви про застосування позовної давності до позовної вимоги про визнання договору оренди недійсним, подання [PERSON] відзиву на первісний позов з пропущенням встановленого судом строку, невідповідності змісту відзиву вимогам ЦПК України, недопустимості як доказу копії листа, поданої [PERSON] разом з доповненням до відзиву та недоведеність тверджень [PERSON] про те, що порядок користування спірними приміщеннями між співвласниками був погоджений. У грудні\~2020\~року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення частини майна, що знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] , що передається у володіння та користування [PERSON] (т.1 а.с. 181-185), та з урахуванням заяви її представника адвоката Кисіля Є.В. від 25.09.2024 (т.3 а.с. 106) просить суд: - надати у володіння та користування [PERSON] частину нежитлових приміщень №2, № 3 в будинку [ADDRESS] кабінет 2-11 (пл.9,4 кв. м), торговий зал 2-12 (пл. 70,8 кв. м), кабінет 2-17 (пл. 10,4 кв. м), котельню 3-1 (пл. 6,0 кв. м). В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками нежилого приміщення [ADDRESS] . [PERSON] належить 14/25 часток, а [PERSON] 11/25 часток у праві власності на вказані приміщення. Між [PERSON] та [PERSON] було погоджено порядок володіння і користування приміщеннями № 2, № 3, згідно з яким [PERSON] користується більш вигідним фасадним торговим залом 2-12 площею 70,8 кв. м у складі приміщень № 2, № 3 будівлі і користується входом до нього з фасадної сторони будівлі. [PERSON] здійснює користування менш привабливим торговим залом 2-13 площею 72 кв. м у складі приміщень № 2, № 3 будівлі, здійснюючи доступ з тильної сторони будівлі. З огляду на досягнуту між співвласниками [PERSON] і [PERSON] щодо порядку користування приміщеннями домовленість, торгівельний зал 2-13 та приміщення кабінету 2-17 площею 10,4 кв. м було передано ФОП [PERSON] в оренду ТОВ «АСПО» за договором оренди №1 від 01.04.2012. [PERSON] було достеменно відомо про передачу в оренду зазначених приміщень, починаючи з 2012 року, проти чого вона не заперечувала, оскільки такий порядок користування і володіння приміщеннями № 2, № 3 будівлі, що зберігався протягом останніх 8 років, був нею погоджений. Так, [PERSON] протягом останніх 8 років безперервно здійснює одноосібне користування торговим залом 2-12 площею 70,8 кв. м у складі приміщень № 2, № 3 будівлі, зберігаючи там свої речі та товари магазину, а відтак своїми фактичними діями підтверджує існуюючу домовленість співвласників про порядок користування спільним майном відповідно до часток кожного співвласника. Позовні вимоги [PERSON] свідчать про недобросовність [PERSON] та зловживання своїми правами, суперечать її попередній поведінці, оскільки спрямовані на спричинення шкоди як співвласникові [PERSON] , так і ТОВ «АСПО». Також зазначене свідчить про існування спору про порядок володіння та користування майном, що перебуває у спільній частковій власності приміщень № 2, № 3 будівлі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.06.2020 визначено для розгляду справи головуючого суддю Пантелієнко В.Г. Ухвалою судді 19.06.2020 провадження у справі за первісним позовом [PERSON] до ТОВ "АСПО" відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду 24.09.2020 до участі у розгляді справи залучено [PERSON] третьою особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідачаза первісним позовом. Ухвалою суду 05.10.2020 змінено процесуальний статус [PERSON] на співвідповідача за первісним позовом. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26.05.2021 ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.04.2021 про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті та відмову у прийнятті зустрічного позову [PERSON] , скасовано в частині рішення про відмову у прийнятті зустрічного позову [PERSON] . Ухвалою суду 16.08.2021 прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та об`єднано з первісним позовом\~ [PERSON] до ТОВ «АСПО», [PERSON] . Ухвалою суду 13.09.2021 задоволено заяву представника позивачки за первісним позовом адвоката Тандира Д.В. про відвід головуючої судді Пантелієнко В.Г. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.09.2021 визначено для розгляду справи головуючого суддю Карпуся І.М. Ухвалою судді 15.09.2021 постановлено справу прийняти до провадження та повторно розпочати розгляд по суті. Ухвалою суду 15.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Тандира Д.В. про об`єднання позовних вимог, що вирішуються у даній справі, з позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, провадження за яким здійснюється Ніжинським міськрайонним судом у цивільній справі № 740/5734/20, та призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду 19.11.2021 провадження у справі відновлено у зв`язку з надходженням заяви представника позивача за первісним позовом про відвід головуючому судді. Суд дійшов висновку про необгрунтованість заяви про відвід, про що 19.11.2021 постановлено ухвалу. Ухвалою суду у складі, визначеному за правилами ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, 22.11.2021 у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом про відвід головуючого судді Карпуся І.М. відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.06.2022 апеляційну скаргу адвоката Тандира Д.В. залишено без задоволення, а ухвалу від 15.11.2021 про призначення судової будівельно-технічної експертизи - без змін. Матеріали справи надійшли з апеляційного суду до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 06.07.2022. Ухвалою суду 11.07.2022 провадження у справі зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду 16.08.2022 провадження у справі відновлено у зв`язку з надходженням клопотання судового експерта та призначено судове засідання. У судовому засіданні 31.08.2022 протокольною ухвалою суду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено. Висновок судової будівельно-технічної експертизи надійшов до суду 15.08.2024. Протокольною ухвалою суду у судовому засіданні 28.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката Тандира Д.В. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення суду у справі №740/2900/22. Ухвалою суду\~10.06.2025 провадження в частині позовних вимог [PERSON] до ТОВ «АСПО», [PERSON] про визнання недійсним договору оренди №1 від 01.04.2012, що укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «АСПО», закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку тим, що дана позовна вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У судових засіданнях 28.01.2025 та 10.06.2025 представник [PERSON] - адвокат Тандир Д.В. підтримав вимоги первісного позову та просив їх задовольнити, а у задовленні зустрічного позову просив відмовити. Представник [PERSON] - адвоката Кисіль В.Є. підтримав вимоги\~зустрічного позову\~та просив\~їх задовольнити,\~а у задоволенні первісного позову - відмовити. Представник ТОВ\~«АСПО» у\~судові засідання\~28.01.2025\~та 10.06.2025 не з`явився, подав заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , а позовні вимоги [PERSON] задовольнити, справу розглядати у його відсутність (т.3 а.с.125-126). Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. За змістом ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками нежитлових приміщень № 2, [ADDRESS] . [PERSON] належить 14/25 часток нежитлових приміщень № 2, № 3, які складаються з частини: тамбура 2-1 площею 5,0 кв м; сходової клітини 2-2 площею 12,2 кв м; тамбура 2-3 площею 3,5 кв м; сходової клітини 2-4 площею 14,4 кв м; санвузла 2-5 площею 1,9 кв м; санвузла 2-6 площею 1,1 кв м; котельні 3-1 площею 6,0 кв м; сходової клітини 2-7 площею 14,9 кв м; сходової клітини 2-8 площею 14,6 кв м; сходової клітини 2-9 площею 15,0 кв м; допоміжного приміщення 2-10 площею 5,4 кв м; торгового залу 2-12 площею 70,8 кв м; торгового залу 2-13 площею 72,0 кв м; сходової клітини 2-14 площею 15,1 кв м; санвузла 2-15 площею 1,8 кв м; санвузла 2-16 площею 2,4 кв м; ганку а1; прибудови а; та в цілому кабінету 2-11 площею 9,4 кв м; кабінету 2-17 площею 10,4 кв м, загальною площею 147,9 кв м. [PERSON] належить 11/25 часток нежитлових приміщень № 2, № 3, які складаються з частини: тамбура 2-1 площею 5,0 кв м; сходової клітини 2-2 площею 12,2 кв м; тамбура 2-3 площею 3,5 кв м; сходової клітини 2-4 площею 14,4 кв м; санвузла 2-5 площею 1,9 кв м; санвузла 2-6 площею 1,1 кв м; котельні 3-1 площею 6,0 кв м; сходової клітини 2-7 площею 14,9 кв м; сходової клітини 2-8 площею 14,6 кв м; сходової клітини 2-9 площею 15,0 кв м; допоміжного приміщення 2-10 площею 5,4 кв м; торгового залу 2-12 площею 70,8 кв м; торгового залу 2-13 площею 72,0 кв м; сходової клітини 2-14 площею 15,1 кв м; санвузла 2-15 площею 1,8 кв м; санвузла 2-16 площею 2,4 кв м; ганку а1; прибудови а; загальною площею 128,0 кв м. Право власності\~на спірний\~об`єкт\~нерухомості і\~частки в\~ньому [PERSON] \~і [PERSON] \~підтверджується Рішенням\~виконавчого комітету\~Ніжинської міської\~ради від\~09.04.2009\~№ 169\~та Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради 10.04.2009 (т.2 а.с. 129-130, т.1 а.с. 11-16, 186). Згідно технічного паспорту спірні приміщення № 2, № 3 є нежитловими і розташовані у будинку [ADDRESS] , який має підвальне приміщення, перший поверх, другий поверх, мансарду, прибудови. Торговий зал 2-12 площею 70,8 кв м та торговий залу 2-13 площею 72,0 кв, які входять до складу приміщень №2, № 3, розташовані на мансарді. Тамбури і сходові клітини розташовані на першому та другому поверхах і забезпечують доступ до мансарди (т.3 а.с. 28-55). Між співвласниками вказаних нежитлових приміщень [PERSON] та [PERSON] існує спір щодо здійснення права спільної часткової власності. Як передбачено ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.\~ У справі виконано судову будівельно-технічну експертизу. За висновком експерта від 07.08.2024 (т.3 а.с. 71-82) запропоновано два варіанти визначення порядку користування об`єкта нерухомого майна відповідно до часток співвласників ( [PERSON] - 14/25 частки; [PERSON] 11/25 частки). Відповідно до варіанту № 1, [PERSON] у володіння та користування пропонується кабінет 2-11 площею 9,4 кв м; торговий зал 2-12 площею 70,8 кв м; кабінет 2-17 площею 10,4 кв м; котельня 3-1 площею 6,0 кв м, а [PERSON] торговий зал 2-13 площею 72,0 кв м. Інші приміщення, що входять до складу нежитлових приміщень № 2, № 3 будинку [ADDRESS] , крім зазначених вище за варіантом № 1 залишаються у спільному користуванні співвласників. Відповідно до варіанту № 2, [PERSON] у володіння та користування пропонується кабінет 2-11 площею 9,4 кв м; торговий зал 2-13 площею 72,0 кв м; кабінет 2-17 площею 10,4 кв м; котельня 3-1 площею 6,0 кв м, а [PERSON] торговий зал 2-12 площею 70,8 кв м. Інші приміщення, що входять до складу нежитлових приміщень № 2, № 3 будинку [ADDRESS] , крім зазначених вище за варіантом № 2 залишаються у спільному користуванні співвласників. Згідно з висновком експерта є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва надання у володіння та користування [PERSON] як торгового залу 2-13 площею 72,0 кв м, так і торгового залу 2-12 площею 70,8 кв м, з облаштуванням евакуаційними виходами, як наведено у дослідницькій частині висновку та в додатках до висновку. \~ \~ \~ \~Уточнивши зустрічні позовні вимоги [PERSON] просить надати їй у володіння та користування частину нежитлових приміщень № 2, [ADDRESS] кабінет 2-11 (пл. 9,4 кв. м), торговий зал 2-12 (пл. 70,8 кв. м), кабінет 2-17 (пл. 10,4 кв. м), котельню 3-1 (пл. 6,0 кв. м). \~ \~ \~ \~Щодо такого порядку користування квартирою під час судового розгляду справи сторони згоди не дійшли. \~ \~ \~ \~Ураховуючи наведене, та беручи до уваги висновок проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи, та що за висновком експерта від 07.08.2024 встановлена можливість надати [PERSON] у володіння та користування приміщення з дотримання ідеальних часток співласників у праві спільної часткової власності при облаштуванні евакуаційних виходів, як за варіантом користування, що склався (торговий зал 2-13 площею 72,0 кв м), так і за варіантом про який просить [PERSON] (торговий зал 2-12 площею 70,8 кв м), суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та у відповідності до ст. 358 ЦК України визначення частини\~майна,\~що знаходиться\~у спільній\~частковій власності\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~що передається\~у володіння\~та користування\~ [PERSON] , але за варіантом №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07.08.2024 №1462/1463/22-24, де співвласник 1 [PERSON] , а співвласник 2 [PERSON] , оскільки стороною позивача за зустрічним позовом не наведено переконливих аргументів і не надано доказів, які б свідчили про навність обставин для зміни порядку користування приміщеннями, який за доводами [PERSON] вже склався саме за варіантом, що відповідає варіанту № 2 висновку судової експертизи. З приводу доводів сторони первісного позивача [PERSON] щодо незручностей у користуванні та значних недоліків і втрати ринкової вартості тієї частини приміщення, яке використовує [PERSON] , через відсутність доступу до приміщення єдиного на мансарді санвузла, суд зазначає, що облаштування евакуаційних виходів згідно з висновком судової експертизи забезпечить доступ із торгового залу 2-12 площею 70,8 кв м, який передається у володіння і користування [PERSON] , до сходової клітини [NUMBER] і санвузла [NUMBER] . Для остаточного вирішення спору суд вважає за необхідне чітко визначити зобов`язання співвласників з облаштування евакуаційних виходів з покладенням обов`язків на кожного із співвласників забезпечення їх облаштування, тим самим розподілити ці обов`язки у рівних пропорціях. За таких обставин позивачку за зустрічним позовом [PERSON] слід зобов`язати облаштувати евакуаційний вихід через торговий зал 2-13, який надається у володіння і користування їй, а відповідачку за зустрічним позовом [PERSON] слід зобов`язати облаштувати евакуаційний вихід через торговий зал 2-12, який їй надається у володіння і користування. Оскільки за зустрічними позовними вимогами [PERSON] суд доходить висновку щодо прийняття рішення про надання [PERSON] у володіння і користування частини спірного приміщення, в якому наразі розміщене ТОВ «АСПО», зазначене виключає задоволення вимог [PERSON] за первісним позовом про виселення ТОВ «АСПО» зі спірних приміщень та демонтаж встановлених перегородок, у зв`язку з чим у задоволенні первісного позову [PERSON] до ТОВ «АСПО», [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном слід відмовити. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до пункту 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.6 ст.139 ЦПК України). Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] було понесено судові витрати зі сплати: судового збору при зверненні до суду із зустрічним позовом в розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 192 т. 1); судового збору за скаргою до Чернігівського апеляційного суду на ухвалу суду від 12.04.2021 в розмірі 454 грн. (а.с. 84 т.2 матеріалів оскарження) та вартості судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 11 949 грн. (а.с. 62-63). Ураховуючи, що зустрічний позов про визначення частини майна, що знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] , що передається у володіння та користування [PERSON] підлягає задоволенню, так як рішенням суду визначається частина майна, що знаходиться у спільній частковій власності сторін, що передається у володіння та користування [PERSON] , тому понесені [PERSON] судові витрати загальною сумою 13243 грн. 80 коп. слід стягнути на її користь з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] . Оскільки у задоволенні первісного позову [PERSON] відмовлено, понесені нею судові витрати стягненню з [PERSON] не підлягають. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved