overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельних ділянок для: ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 1,8696 га. (кадастровий номер 6122689700:01:001:0173); 0,4409 га. (кадастровий номер 6122689700:01:001:0602). [PERSON] склавши заповіт розпорядився майном у її користь Вона постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно змушена звернутися до суду для захисту свого права. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельних ділянок для: ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 1,8696 га. (кадастровий номер 6122689700:01:001:0173); 0,4409 га. (кадастровий номер 6122689700:01:001:0602). [PERSON] склавши заповіт розпорядився майном у користь [PERSON] , яка постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 17 липня 2022 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу піднавісу на зернотоку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому у користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач, згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 17 липня 2022 року між [PERSON] та спілкою співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський укладено договір купівлі-продажу піднавісу на зернотоку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 17 липня 2022 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу будівлі зерноскладу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому у користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач, згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 17 липня 2022 року між [PERSON] та спілкою співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський укладено договір купівлі-продажу будівлі зерноскладу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав її чоловіку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідачі надали заяву, згідно яких просять слухати справу без їх участі, заперечень не мають, позов визнають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] чоловік позивачки, якому належавжитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, прийняла спадщину, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу від 08.04.2025 у спадковій справі №20/2025 позивачуу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, так як будинок мав статус колгоспного двору, частки членів якого не визначено. Однак встановлено, що інші члени колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідачі у справі, не мають претензій на частку у спадковому майні про що надали письмові заяви. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно закону, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали його матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача, якій на праві власності належали: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,1643 га (кадастровий номер 6122688900:02:001:0112), яка знаходиться у [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,6650 га (кадастровий номер 6122688900:02:001:0113), яка знаходиться с.Тростянець Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122688900:02:001:0114), яка знаходиться с.Тростянець Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га (кадастровий номер 6122688900:02:001:0115), яка знаходиться с.Тростянець Тернопільського району Тернопільської області. Позивач проживав з матір`ю до її смерті, прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець - батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст.268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні. Ч.6 ст.268 ЦПК України у разі проголошення у судовому засіданні скороченого (вступної та резолютивної частин) рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Вимогами ч.ч.1,6 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні і обґрунтуванні доводів сторін, що вимагає витрачення значного і додаткового часу, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, оголошує короткий текст рішення, складання повного рішення суду відкладено строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи. Приймаючи до уваги вище вказане, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

15.04.2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 16.04.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~ Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з серпня 2009 року. Від даного шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі сумісного проживання не змогли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, що привело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Сімейні відносини себе вичерпали. Представник позивачки адвокат Мішалова М.І., яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1093974 від 14.04.2025 року, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки. Заявлені позовні вимоги підтримує і просить суд шлюб між подружжям [PERSON] розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони 09.08.2009 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є різні інтереси та різні погляди на сімейне життя. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, сімейні відносини себе вичерпали. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 10 вересня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району, про що зроблений актовий запис № 27. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що з часом відносини між подружжям погіршилося, сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб існує формально. Ухвалою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 05 травня 2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи заперечень не висловила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до\~ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 вересня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району, про що зроблений актовий запис № 27. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди життя та сімейні цінності. Сторони втратили взаєморозуміння та почуття, що єднали їх сім`єю. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.ст.110,112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. Його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано шизофренію параноїдної форми, загострення, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації, посилаючись на задовільний стан здоров`я, заперечуючи свою поведінку, наведену в заяві. Покликався на те, що попередні госпіталізації в КНП «ХОЗзНПД» ХОР були проведені неправомірно. Представник [PERSON] при вирішенні справи покладався на думку суду. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 09.06.2025 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 10.06.2025 р. встановила наявність у нього шизофренії параноїдної форми у стадії загострення та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він становить небезпеку для себе та оточуючих. Поясненнями представника лікарні, висновком комісії лікарів психіатрів від 10.06.2025 р., медичною картою стаціонарного хворого №4662 від 09.06.2025 р. Спростовуються покликання [PERSON] на відсутність у нього психічного захворювання. Крім того, [PERSON] неодноразово з 2012 р. проходив лікування у психіатричному закладі з аналогічним діагнозом, а у 2016 р. отримав інвалідність ІІ групи по психічному захворюванню, про що зазначено у висновку комісії лікарів-психіатрів. Поясненнями представника лікарні, заявою від 09.06.2025 р. від матері [PERSON] , яка проживає разом із [PERSON] , поведінкою [PERSON] у судовому засіданні підтверджується висновок комісії лікарів психіатрів про те, що внаслідок захворювання пацієнт становить небезпеку для себе та оточуючих. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved