Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[INFO] в смт. Миколаївка Миколаївського району Одеської області померла [PERSON] . [PERSON] , є мамою чоловіка заявниці [PERSON] , який помер [INFO] і який не прийнявши спадщину після смерті мами. В 2005 році коли [PERSON] , стало важко обходити себе заявниця стала постійно проживати біля неї у будинку [ADDRESS] . Рішенням №49-УІІ від 16.02.2016 року Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області вулиця Щорса була перейменована на вулицю Дмитрівська. На території присадибної земельної ділянки кадастровий номер 5123555100:02:002:0222, по [ADDRESS] , що належала [PERSON] , [PERSON] , відкрила підприємницьку діяльність розмістивши торговий кіоск. З листопада 2005 року заявниця стала працювати і проживати разом з [PERSON] , вони піклувались один про одного, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, тобто проживали як одна сім`я. За наполяганням [PERSON] заявниця в січні 2017 року зареєструвалася за місцем свого фактичного проживання в будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] . До самої своєї смерті [INFO] [PERSON] і [PERSON] , проживала разом як одна сім`я у будинку [ADDRESS] . Заявниця здійснила поховання [PERSON] і оплатила всі ритуальні послуги. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельних ділянок, які розташовані по [ADDRESS] на території Миколаївської селищної ради Одеської області. Оскільки заявниця мешкала з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, то вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, якою встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України вона звернулася до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А., із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно «Роз`яснення про звернення до суду» приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А. їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутній документ що підтверджує факт проживання однією сім`єю протягом не менше п`яти років [PERSON] та [PERSON] . З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, заявниці нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини. Іншим чином, ніж як через звернення до суду з вказаною заявою, посвідчити вказаний факт неможливо, що підтверджує зазначене у «Роз`ясненні про звернення до суду» приватного нотаріуса. На підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ п.15. Миколаївський район Одеської області реорганізовано шляхом об`єднання з іншими районами в Березівський район Одеської області. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 720-р «Адміністративні центри та території територіальних громад Одеської області» п. 2. Перелік територіальних громад Одеської області: Миколаївська територіальна громада з центром в смт. Миколаївка до складу входять територіальні громади (населені пункти) Антонюківська, Новопетрівська, Олексіївська, Ульяновська. \~ \~ \~ \~Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа представник Миколаївської селищної ради, Березівського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Встановити факт, що має юридичне значення постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме, з листопада 2005 року по [INFO] - день смерті [PERSON] . Оскільки даний факт підтверджується матеріалами справи довідкою виданою Миколаївською селищною радою ( а.с. 5 ), Домовою книгою ( а.с. 6 10 ), Рішенням про перейменування вулиць в смт. Миколаївка ( а.с. 11 ), копією паспорту [PERSON] ( а.с. 12 16 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 17 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 18 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 19 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 20 ), копією Свідоцтва про право на домоволодіння ( а.с. 21 ), копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а.с. 22 ), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 23 ), копією свідоцтва ( а.с. 24 ), копією Свідоцтва про сплату єдиного податку ( а.с. 25 ), Інформаційним листом приватного нотаріуса Сологуб О.А. ( а.с. 26 ), заявою свідка [PERSON] , який підтримав даний факт ( а.с. 37 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 38 ), заявою свідка [PERSON] , яка підтвердила даний факт ( а.с. 39 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 40 - 42 ). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно Конституції України та ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами. У своїй ухвалі від 14 вересня 2016 року (справа № 505/2085/14-ц) Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов наступного висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165 св 09 від 03 листопада 2010 року, рішенні ВССУ № 6048327св 14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі ВССУ № 6-20158 св 15 від 21 жовтня 2015 року. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини після її смерті знайшло своє підтвердження, а отже, заяву про встановлення даного факту слід задовольнити.

Outcome: approved