Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача адвокат Полянська К.В. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 233. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 16 березня 2012 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Останній час позивач не знаходить спільної мови та взаєморозуміння з відповідачем. Тривалий період часу проживають окремо один від одного та окремо ведуть господарство і побут. Подальше перебування у шлюбі негативно впливає на особистість кожного з них. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки спроби примирення з відповідачем у минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан відносин між ними. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою суду від 13 травня 2025 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неотриманням відповідачем позовної заяви з додатками. Учасники справи у судове засідання не викликались. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав. З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 16 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 233. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 11). Сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 8). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітній дитині, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved