Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2023 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним. Особі було призначено опікуна [PERSON] , [INFO] . Строк дії вказаного рішення становить два роки, наразі виникла необхідність його продовження у встановленому законом порядку. [PERSON] є інвалідом дитинства І групи, надалі страждає на психічне захворювання та потребує постійного стороннього догляду, оскільки позбавлений здатності контролювати свої дії та усвідомлювати їх значення. Покликаючись на викладені обставини, заявник просить суд продовжити строк дії рішення суду щодо визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення його опікуном сина. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, із залученням адвоката особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено. Ухвалою суду від 13 травня 2025 року провадження у справі було поновлено, замінено неналежну заінтересовану особу на належну. Заявник в письмовій заяві підтримав вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Антонюк Л.А. в письмовій заяві проти задоволення вимог не заперечувала. Представник особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною адвокат Солтисюк А.П. вимоги підтримав, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2023 року (справа №161/10398/22) [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним (а.с. 19-20). Відповідно до ч. 6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті (ч. 7 ст. 300 ЦПК України). Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи (ч. 8 ст. 300 ЦПК України). Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 100 від 18 квітня 2025 року Волинської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості. Внаслідок цього, особа не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ознак значного поліпшення психічного стану чи видужання [PERSON] не спостерігається (а.с.67-68). Таким чином, обставини, які стали підставою для визнання [PERSON] недієздатним на даний час продовжують існувати, при цьому стан його психічного здоров`я у порівнянні з 2023 роком не покращився, внаслідок чого останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За наведених обставин, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною слід задовольнити. Також, оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, то повноваження [PERSON] , [INFO] , щодо опіки над недієздатним також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останній від виконання обов`язків не звільнявся. Щодо клопотання експерта про вирішення питання щодо судових витрат, а саме, стягнення на користь експерта вартості виконаної експертизи у розмірі 6921,96 грн. (а.с.66), суд зазначає таке. Частина 2 статті 299 ЦПК України встановлює, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави. Відповідно до ч. 10 ст. 139 ЦПК України, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Відтак, відшкодування витрат за проведення судово-психіатричної експертизи підлягає здійсненню за рахунок Державного бюджету України. На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та

Outcome: approved