Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що позивач та відповідач 12.04.2019 зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, з липня 2024 року однією сім`єю не проживають. Шлюб носить лише формальний характер, поновлювати шлюбні відносини не бажає та вважає за недоцільне його збереження. Вважає, що відновлення між ними подружніх стосунків неможливо. Просить розірвати шлюб між [PERSON] ою та [PERSON] , зареєстрований 12.04.2019 в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 166. Ухвалою судді від 03.02.2025 у справі відкрито провадження та призначений розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді про відкриття провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.04.2019\~Уманським міськрайонним\~відділом держаної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Черкаській\~області \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрували шлюб\~12квітня 2019 року в Уманському міськрайонному відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №166. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Уманського району Черкаської області,\~актовий запис\~№2,\~батьками [PERSON] , [INFO] ,\~є:\~батьком \~ [PERSON] ,\~матір`ю \~ [PERSON] . На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки остання не бажає зберегти шлюб та не просить надавати строк на примирення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить\~з того,\~що вжиття\~заходів щодо\~збереження сім`ї\~за встановлених\~обставин не\~може дати\~позитивного результату,\~оскільки подальше\~спільне життя\~подружжя неможливе\~та є\~таким,\~що суперечило\~б інтересам\~позивача.\~Враховуючи,\~що відповідачем\~не надано\~до суду\~жодного доказу\~на підтвердження\~наміру зберегти\~сім`ю\~та відновити\~шлюбні стосунки\~з позивачем,\~а також\~не вбачається\~наміру вчинення\~останнім дій,\~направлених на\~примирення,\~а також\~інші обставини,\~які склалися\~між сторонами\~у вказаному\~випадку,\~на думку\~суду,\~позовні вимоги\~ [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору, але позивач у своєму позові питання про стягнення судових витрат не ставить. На підставі викладеного,

Outcome: approved