Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Міський відділ ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №2125 від 11.12.2024 діти відповідачки, в інтересах яких звернувся позивач з даним позовом, відібрані та влаштовані до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» для проведення медичного обстеження. Відповідачка не виконує належним чином батьківські обов`язки. Під час неодноразових перевірок представниками служби за місцем проживання родини по [ADDRESS] , було встановлено, що діти опинились у складних життєвих обставинах, в помешканні антисанітарні умови, діти не забезпечені продуктами харчування. Такі обставини загрожують здоров`ю та життю дітей. Мати зі співмешканцем були помічені у зловживанні алкогольними напоями. У зв`язку з даними обставинами позивач звернувся з даним позовом та просить його задовольнити. Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.00 год 21.02.2025. 20 лютого 2025 року від представника відповідачки - адвоката Варавіна С.Д., який діє на підставі ордера серія ВІ №1265816 від 06.01.2025 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання та надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи. 11 березня 2025 року відповідач подала відзив у якому просила у задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, що зазначене у позові не відповідає фактичним обставинам справи. Як зазначила відповідач, у день, коли до неї додому приходили працівники поліції з членами комісії Служби у справах дітей, в будинку дійсно був певний безлад, однак він був пов`язаний із проведенням ремонтних робіт для покращення умов проживання дітей, а не у зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків. З дітьми у неї чудові відносини та повне взаєморозуміння. 20 березня 2025 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів. 18 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник позивача Норенко О.О., яка діє на підставі довіреності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Додатково суду повідомила, що підставою звернення до суду з даним позовом слугувало рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №2125 від 11.12.2024 про негайне відібрання дітей. Оскільки у позовній заяві відображено фактично позицію щодо необхідності позбавлення відповідачки батьківських прав, відповідно, немає потреби у висновку Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав , який би фактично дублював суть позову та його вимоги. Сім`я не має власного житла. Не всі діти зареєстровані за місцем проживання і у разі відмови власника будинку у наданні дозволу на подальше проживання сім`ї [PERSON] за вказаною адресою, діти можуть залишитися без житла. Діти часто пропускали навчання. Судячи із медичних висновків щодо стану здоров`я дітей, долучених до позовної заяви, майже в усіх дітей було виявлено ентеробіоз (тобто, паразити), що слугує підтвердженням проживання дітей в антисанітарних умовах. Актом обстеження умов проживання від 05.12.2024 було встановлено, що в будинку безлад, антисанітарія, діти голодні, умови їх проживання неналежні. Така обстановка загрожує здоров`ю дітей, а тому позов необхідно задовольнити саме в інтересах дітей. У судовому засіданні відповідач та її представник проти позову заперечили. Суду пояснили, що сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі. Однак, відповідачка робить усе залежне та можливе від неї аби забезпечити своїх дітей усім необхідним та створити для них належні умови проживання і догляд. Періодами мало місце невідвідування дітьми навчального закладу, однак це було пов`язано зі станом здоров`я, а саме наявністю у дітей педикульозу, який відповідач лікувала у разі виникнення. Про таке завжди повідомляла класного керівника. Жодного разу відповідач не була в стані алкогольного сп`яніння і такий факт зафіксовано не було, а тому зазначене у позові в цій частині не має будь-якого підтвердження. Наразі дітей у відповідачки відібрано, однак це не зупиняє її у бажанні з ними спілкуватися, що вона і робить. Дане свідчить про тісні сімейні зв`язки. Окремо представник відповідачки - адвокат Варавін С.Д. звернув увагу на те, що в акті обстеження умов проживання від 05.12.2024 зазначено, що співмешканець відповідачки [PERSON] перебував в стані подібному до алкогольного, однак у позові, без будь-яких підтверджуючих даних позивач зазначив, що саме відповідачка помічена в зловживанні алкогольними напоями. Окрім того, в матеріалах справи відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав і позивач не з`ясовував думку дітей щодо такої доцільності. Третя особа Міський відділ ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції подали заяву, у якій зазначили, що заперечень до позовних вимог не має, просить розглядати справу без участі представника відділу ДРАЦС та ухвалення рішення на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою відповідачки, а їхні діти ходять разом до школи і дитина свідка навчається в одному класі з дитиною [PERSON] . Діти спілкуються з іншими дітьми, відвідують гуртки. В будинку [PERSON] бувала неодноразово. Було видно, що відповідачка прибирає в будинку, хоча, іноді в будинку міг бути безлад, проте це не є дивним, ураховуючи те, що сім`я багатодітна і з таким стикаються усі родини до того ж такий безлад, як розкидані речі, не має постійного характеру. Свідок ніколи не бачила відповідачку в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] належно здійснює догляд за дітьми. Вранці до школи, під час фізичного відвідування, діти йдуть чисті та належно одягнені. [PERSON] постійно готує їжу. Свідок ніколи не чула скарг від дітей на свої батьків, зокрема, на матір. Відносини в сім`ї хороші. Діти люблять свою матір. Співмешканець відповідачки - [PERSON] алкогольними напоями не зловживає, якщо вживає алкоголь то лише на свята або з іншого приводу, такого, наприклад, як закінчення ремонту вдома, в колі запрошених гостей, що є проявом гостинності в сільській місцевості. Але свідок не бачила прояву агресії від [PERSON] до дітей, навіть після вживання алкоголю. З приводу періодичної наявності в дітей [PERSON] педикульозу свідок пояснила, що такі випадки трапляються в школі з дітьми і з інших сімей, але сім`я [PERSON] , зокрема її діти, не є тому причиною, до того ж вона завжди вживає заходів для виведення педикульозу і їй це вдається. Також свідок зазначила, що по сусідству з відповідачкою вона проживає приблизно 2 роки та бачила, що будинок, який вона придбала, був в занедбаному стані. За цей період часу сім`я поступово придбавала матеріали для здійснення ремонту будинку, здійснювала ремонтні роботи і на теперішній час будинок у задовільному стані, в будинку чисто, є усі необхідні побутові речі та техніка для комфортного проживання. [PERSON] сумує за своїми дітьми, завжди очікує вечора, щоб поспілкуватися з ними, вживає заходів щодо їх повернення. Заслухавши доводи сторін, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи та надавши оцінку наявним доказам, суд прийшов до висновку, що у позові слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вони можуть бути позбавлені батьківських прав, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дітей здійснена відповідно до ст. 135 СК України. Відповідачка, до часу відібрання у неї дітей, проживала разом зі своїми дітьми та співмешканцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Наразі [PERSON] несе службу у лавах ЗСУ. Відповідно до листа Миколаївського міського центру соціальних служб Миколаївської міської ради №41132/74.01-16/24-2 від 03.10.2024 до ММЦСС 03.10.2024 надійшла інформація щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] . З цих підстав директор Центру звернувся до начальника Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради. Листом №45568/03.08.01-08/24-2 від 24.10.2024 начальник Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради відповів на вказаний лист, зазначивши поміж іншого, що мати погодилася на співпрацю з працівниками соціальної служби, мотивована на виправлення ситуації в родині. Родині було надано гуманітарну продуктову допомогу. Листом №22419/74.01-16/74/14/24 від 27.11.2024 Миколаївський міський центр соціальних служб Миколаївської міської ради знову звернувся до начальника Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в якому зазначено, що фахівцями Центру під час відвідування сім`ї відповідачки було встановлено, що в будинку брудно, розкидані речі, відсутня постільна білизна, наявні таргани, оселя потребує генерального прибирання; діти недоглянуті, мали занедбаний вигляд; дитячі речі в обмеженій кількості, відсутні продукти харчування. З відповідачкою проведено психолого-педагогічну бесіду щодо відповідального ставлення до батьківських обов`язків в частині виховання та навчання дітей, звернення з дітьми до медичного закладу, підтримання належних умов проживання. 05 грудня 2024 року було складено акт обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Зі змісту вказаного ату: будинок без вигод, пічне опалення, старі меблі, умови проживання незадовільні, в будинку антисанітарія , безлад, на час перевірки діти не нагодовані. 11 грудня 2024 року рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №2125 ухвалено негайне відібрання дітей у матері та влаштовано їх до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» для проведення медичного обстеження. З посиланням на зазначене позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Отже, крім зазначених обгрунтувань позову, суд ураховує наявне в матеріалах справи повідомлення Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради №45568/03.08.01-08/24-2 від 24.10.2024. Відповідно до вказаного повідомлення, за результатом відвідування родини відповідачки комісією за участі представників Служби у справах дітей адміністрації Заводського району, фахівця соціальної роботи Миколаївського міського центру соціальних служб, представника БФ «Птахи Перемоги» встановлено, що житло, в якому проживає [PERSON] з дітьми, без вигод, але для кожної дитини є окреме спальне місце, наявний холодильник, плита, пральна машина. Житло потребує генерального прибирання та ремонту. Однак, у помешканні були наявні будівельні матеріали для здійснення ремонту стелі та підлоги. Мати погодилася на співпрацю з працівниками соціальної служби, мотивована на виправлення ситуації в родині. Під час повторного відвідування 22.10.2024, мати здійснювала побілку коридору. Зі слів старших дітей, мати та її співмешканець не ображають їх, алкоголем не вживають. Діти відчувають прив`язаність до них. Згідно долучених висновків про стан здоров`я дітей, їх фізичний та розумовий розвиток можна дійти висновку, що загальний стан здоров`я дітей є задовільним. Шкірні покриви дітей чисті. Вага дітей відповідає віку. У трьох дітей виявлено ентеробіоз. У судовому засіданні суд з`ясовував, серед іншого, питання щодо матеріального забезпечення відповідачки, її працевлаштування, фінансових статків. Як було з`ясовано в судовому засіданні, [PERSON] не працює. Вагітна. Фінансовий дохід, до часу відібрання дітей, складався із допомоги на дітей як одинокій матері, на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», та доходу її співмешканця [PERSON] , який складав приблизно від десяти до одинадцяти тисяч гривень на місяць. Зі слів відповідачки коштів вистачало для забезпечення дітей продуктами харчування. Наразі [PERSON] перебуває в лавах ЗСУ. Відповідачка зазначила, що проведення ремонтних робіт завершено. За останній період часу для дітей придбано парти, мікрохвильову піч. Тобто, відповідачка поліпшила умов проживання, придбала речі та техніку, вживаючи заходів для повернення дітей та максимально можливого покращення умов для їх проживання в сім`ї, в родинному колі. Такі дії, а також активна позиція під час розгляду справи, яка проявилася у взятті участі в судовому розгляді, звернення за правовою допомогою до адвоката, свідчать про бажання відповідачки повернути дітей в сім`ю та забезпечити їх атмосферою родини. Будь-яких відомостей про скарги дітей на негативне ставлення до них матері чи співмешканця, а так само їх небажання проживати спільно з ними немає та не були зазначені в позові чи озвучені представником позивача в судовому засіданні під час розгляду справи. Навпаки, діти відчувають прив`язаність до матері, що підтверджується наданим позивачем повідомленням Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради №45568/03.08.01-08/24-2 від 24.10.2024, а також показаннями в судовому засіданні свідка [PERSON] . Свідок суду пояснила, що сім`я [PERSON] не має значних фінансових статків, однак відповідач забезпечує своїх дітей усім необхідним. Свідок особисто бачила, що відповідач зі своїм співмешканцем [PERSON] поступово придбавали будівельні матеріали для здійснення ремонту в будинку, який на теперішній час закінчений і будинок знаходиться в задовільному стані, чистий. При цьому будинок умебльований, наявна необхідна побутова техніка, посуд. [PERSON] завжди належно здійснювала догляд за дітьми, готуючи їм їжу, відправляючи до школи завжди чистими. Свідок є сусідкою відповідачки, а її дитина навчається з однією з дітей [PERSON] в одному класі, а тому такі обставини свідкові достеменно відомі. Іноді діти не відвідували навчання фізично, що було спровоковано наявністю педикульозу, однак діти з інших сімей мали аналогічні проблеми. Спостерігаючи за сім`єю відповідачки свідок дійшла висновку, що відносини в сім`ї хороші, діти люблять своїх батьків і це взаємно. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положення ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Звертаючи увагу суду як на підставу для задоволення позову, представник позивача зазначила, що діти не відвідують навчальний заклад. Однак, будь-яких доказів зазначеного суду не надано. Натомість [PERSON] зазначила, що періодичне невідвідування дітьми навчального закладу дійсно мало місце, про що вона повідомляла учительку, проте такі періоди були пов`язані із наявністю у дітей педикульозу, що унеможливлювало відвідування дітьми школи. Відповідачка вживала заходів щодо лікування, які давали результат. Отже, періодична відсутність дітей у школі була пов`язана не з невиконанням відповідачкою батьківських обов`язків, а із поважними причинами, для усунення яких відповідачка вживала заходів. Доказів у спростування зазначеного [PERSON] позивачем суду не надано. З урахуванням зазначеного суд підсумовує, що докази на підтвердження зловживання [PERSON] , а також її співмешканцем [PERSON] алкогольними напоями - відсутні. Докази на наявність у дітей педикульозу на час складення акту обстеження умов проживання 05.12.2024 - відсутні. Надані медичні висновки про стан здоров`я дітей таких відомостей не містять. Інформація щодо невідповідності ваги та зросту дітей їх віку - відсутня, що ставить під сумнів твердження позивача про незабезпечення відповідачки дітей продуктами харчування. Докази у підтвердження неодноразового проведення профілактичної роботи спеціалістів Служби у справах дітей адміністрації Заводського району та фахівців соціальної роботи Центру соціальних служб з [PERSON] та наслідок результатів таких робіт - відсутність позитивного результату в діях та поведінці відповідачки - відсутні. Також позивач не зазначив обставин щодо існування загрози життю та здоров`ю дітей відповідачки та не зазначив, якими доказами така загроза підтверджується. Суд ураховує, що згідно медичних висновків у дітей, хоча і не в усіх, було виявлено енторобіоз, однак застережень щодо наявності небезпеки у зв`язку з цим для життя та здоров`я дітей, немає. Також суд ураховує зазначене у акті обстеження умов проживання від 05.12.2024 щодо старих меблів, наявності пічного опалення, відсутності в будинку вигод. Проте, відсутність матеріальних статків не є рівнозначним непіклуванню матері про своїх дітей, а так само не скасовує існування в сім`ї взаєморозуміння, відношення членів сім`ї один до одного за принципом любові та поваги, щирого ставлення, що є однією з основних засад гармонічного розвитку дитини та готування її до життя в суспільстві. Вимогами ст. 27 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Органи держаної влади покликані допомагати багатодітним сім`ям, підтримувати у скрутних ситуаціях, надаючи матеріальну та психологічну допомогу з метою підтримання інституту сім`ї, родинних традицій, а відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Однак, позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження з`ясування думки самих дітей, батьківських прав щодо яких позивач просить позбавити їх матір. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Проте матеріали даної справи не містять належних та достатніх в своїй сукупності доказів на підтвердження неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо своїх дітей, а тим паче її винної поведінки. А тому суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed