Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває вищевказана цивільна справа про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках (без реєстрації шлюбу). Під час спільного проживання у них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, дитина проживала з матір`ю. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері дитина проживає з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] . У позові вказано, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, самоусунувся від виховання дитини, не цікавиться життям та інтересами доньки, її здоров`ям. Матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач вказує, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини. З огляду на викладене позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 25.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування виконавчого комітету Набутівської сільської ради та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Борщагівської сільської ради (а.с.54-55). Ухвалою суду від 20.03.2025 справу призначено до судового розгляду (а.с.94). Учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. У судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту позову, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судових повісткок за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщенням оголошення на сайті суду, повторно до суду не з`явився, відзив не подав, причини неявки не повідомив, заяв не подавав. Представники органу опіки та піклування виконавчого комітету Набутівської сільської ради усудовому засіданні просив задовольнити позов. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Борщагівської сільської ради, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника (а.с.88). У присутності представника служби у справах дітей у судовому засіданні була заслухана думка дитини [PERSON] , яка в повному обсязі підтримала позовні вимоги свого діда. Повідомила, що її батько з нею не спілкується, її життям не цікавиться протягом багатьох років. Відсутність поряд законного представника перешкоджає їй в реалізації власних прав. Повідомила, що її утриманням та вихованням займаються виключно її дід - позивач [PERSON] , та її бабуся - дружина позивача [PERSON] . У судовому засіданні були допитані свідки сторони позивача [PERSON] та [PERSON] . Позивач не заперечив проти заочного розгляду справи. Суд вирішив здійснювати розгляд справи у заочному порядку, про що була постановлена відповідна ухвала. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про народження від 29.10.2008 серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком - відповідач [PERSON] (а.с.18). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.08.2024, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області (а.с.22). Після смерті матері [PERSON] , її донька [PERSON] проживає без реєстрації у будинку діда [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 18.09.2024 №410 (а.с. 33). Родинні відносини [PERSON] з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження останньої, виданим Деренковецькою сільською радою 26.09.1983 (а.с.21). [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Черкаській області, отримує пенсію у розмірі 2998,39 грн щомісячно (а.с.14-15, 16), є власником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с.30-31) та земельної ділянки площею 0,6928 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.32). [PERSON] у період з 01.09.2023 по 26.08.2024 навчалася у комунальному закладі професійної освіти «Київський професійний коледж сфери послуг». За цей період її мати цікавилася навчанням, відвідувала батьківські збори, батько не брав участі у навчанні та вихованні дитини. Указане підтверджується характеристикою, виданою 01.10.2024 №063/26-460 (а.с.27). З 02.09.2024 [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей» на денній формі навчання за спеціальністю «кухар, кондитер». Строк навчання три роки, до 30.06.2026 (а.с. 28). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.08.2024 було встановлено, що [PERSON] , його дружина [PERSON] , [PERSON] проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] . Установлено, що санітарно-гігієнічний стан оселі задовільний, для дитини створені належні умови проживання (а.с.29). Відповідно до заяви від 14.08.2024, посвідченої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, [PERSON] відмовився від утримання та виховання неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 34). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Набутівської сільської ради надав суду свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.09.2024 №130, відповідно до якого указаний Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Борщагівської сільської ради надав суду свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідно до якого указаний Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.70-71). Указані висновки мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у незареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, дитина проживала з матір`ю. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері дитина проживає з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] . Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] . Батько дитини повідомив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Орган опіки та піклування у своєму висновку також зазначає, що дід дитини [PERSON] повністю займається вихованням та утриманням внучки, забезпечуючи її всім необхідним, здійснює при необхідності лікування дитини, цікавиться навчанням дитини. За таких обставин Органи опіки та піклування вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні заслуховувалася думка дитини [PERSON] щодо доцільності позбавлення її батька батьківських прав відносно неї. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали покази про те, що перебували у дружніх стосунках з покійною матір`ю [PERSON] та дотепер підтримуюсь спілкування з дитиною. Також свідки знають відповідача, характеризують його поведінку негативно. Зазначають, що він вживає алкогольні напої, життям дитини ніколи не цікавився, ображав як покійну матір дитини, так і саму [PERSON] . Наразі у відповідача є інша цивільна дружина, життям дочки він не цікавиться. Свідки вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносто дочки [PERSON] . Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 52 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом частин 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть позбавлятися батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з положеннями пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені судом обставини свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . Суд уважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає меті захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Позивач заявив, щоб неповнолітня [PERSON] була передана йому, оскільки вона проживає у його сім`ї і він бажає продовжувати доглядати за внучкою та здійснювати її утримання, отже дитина має бути передана саме йому. Крім того, батько або матір, яких було позбавлено батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом установлено, що добровільно відповідач утримувати доньку [PERSON] наміру не виявляє, а в судовому порядку аліменти з нього на утримання доньки не стягувалися. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ураховуючи відсутність даних щодо місця роботи відповідача та відомостей щодо його стану здоров`я, який унеможливлює його працевлаштування, беручи до уваги обов`язок суду у даній категорії справ вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. За приписами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору. Вирішуючи на підставі ст.141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн та судовий збір у розмірі 1211,20 грн у зв`язку із стягненням із відповідача аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved