Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Представник позивача - Стеценко М.В. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 23 520 грн 00 коп., 3 028 грн 00 коп. судового збору та 7 100 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] за допомогою веб сайту та мобільного застосунку "ClickCredit - онлайн кредит" укладено Договір надання коштів у кредит №8554536, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 546431. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плати (Проценти) від Суми кредиту та Комісію та надання кредиту. Сума кредиту становить 14 000 грн 00 коп. Відповідно до Довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000007345/ТНПП про прийняття до виконання платіжної інструкції TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 14 000,00 грн, перерахувавши кошти на банківський рахунок відповідача [PERSON] шляхом перерахування на картковий рахунок котрий надано Позичальником та міститься в реквізитах договору, а саме: № [NUMBER] , номер платежу: 3555dl4с-754b-4287-8e05-ff0e1b6dleb3 від 26.09.2024 року. Відповідно до п. 2.2.2. Договору позики сторони визначили, що строк позики 30 календарних днів, а відповідач зобов`язаний повернути позику та сплатити проценти та комісію у розмірі: - 0,01% процентна ставка/день (фіксована); - 17,71% Комісія за надання кредиту від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 2479 грн 40 коп.). Згідно до п. 2.5 Договору позики, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування Кредитом до дати повернення, на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором. 25.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено ДОДАТКОВУ УГОДУ № 8554536-658966 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8554536 від 26.09.2024 року. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, Сторони домовились продовжити Строк кредитування на 5 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 35 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1.00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка/день 1.00 % (фіксована)». У зв`язку зі зміною Строку кредитування Сторони домовились також: - Дата повернення Кредиту (останній день) - 30.10.2024 р.; - Денна процентна ставка/день, % - 1.00; - Орієнтовна реальна річна процентна ставка, -811,99 %; -Орієнтовна загальна вартість кредиту, у грн. - 17 179 грн 40 коп. Відповідно до п. 2.3. Додаткової угоди, розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору та Додаткової угоди, здійснюється за наступною методикою: (700.00 грн. / 14000.00 грн.) / 5 днів х 100 % = 1.00 % відсотків в день. [PERSON] порушила умови Договору позики та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим станом на 31.01.2025 р. сума заборгованості відповідача за Договором № 8554536 від 26.09.2024 р. становить 23 520 грн 00 коп. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 29.04.2025 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний термін з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу - триденний термін з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. 24.04.2025 року представником відповідача - адвокатом Скользнєвою В.В. через систему "Електронний суд" подано до суду відзив на позовну заяву разом з доказами його направлення позивачу в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що на думку представника відповідача в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Надані Позивачем докази не відображають дійсної банківської операції щодо перерахування коштів Позивачем Відповідачу, оскільки відсутня будь-яка інформація від банку-емітента карткового рахунку, на який здійснювалось перерахування грошових коштів у розмірі 14 000,00 грн., зокрема інформація про дійсного власника вказаного карткового рахунку, повні реквізити та вчинені зарахування грошових коштів. Саме номер картки не є конфіденційною інформацією, яку варто приховувати. З урахуванням викладеного Позивач не довів факту надання коштів позичальнику, оскільки не надав відповідних доказів (зокрема виписки за картковими рахунками позичальника). Отже, на обґрунтування заявленого позову Позивачем додані документи, які, за умови відсутності належних інших доказів у справі, а саме, первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність'' (виписки з особового рахунку клієнта та ін.) не можуть бути оцінені судом як належні і достатні докази в підтвердження факту наявності заборгованості у Відповідача та її розміру. Довідка-розрахунок про стан заборгованості, на яку посилається Позивач, не є первинним документом, який підтверджує наявність заборгованості та її розмір, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Додатково наголошуємо, що даний розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування заборгованості та її розміру. Таким чином, наданий Позивачем розрахунок кредитної заборгованості не підтверджений належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної Позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Відповідач, отримуючи кредит 26.09.2024 року, вважала, що повинна була повернути його 30.10.2024 року та заявляла саме про цей строк. Однак, Позивач, нараховуючи заборгованість за відсотками, виходив з іншого строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12). Отже, починаючи з 31.10.2024 року у кредитодавця відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором. Натомість, Позивач нарахував проценти Відповідачу по 09.11.2024 року. Отже, за період з 26.09.2024 по 30.10.2024 року заборгованість за процентами повинна складати - 740,60 грн. Однак, враховуючи часткову сплату 25.10.2024 р. Відповідачем заборгованості за процентами у розмірі 40,60 грн., Позивач мав би нарахувати заборгованість за відсотками за Договором позики №8554536 від 26.09.2024 р. в розмірі 700,00 грн. Стягування додаткових сум з Відповідача є незаконним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. З змісту безпосередньо кредитного договору взагалі неможливо визначити та встановити за які саме послуги надані банком, стягується комісія. 25.10.2024 р. відповідачем була здійснена часткова сплата комісії за Договором позики № 8554536 від 26.09.2024 р. у розмірі 659,40 грн. У зв`язку із вищевикладеним, відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 1 820,00 грн. від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування», а відтак дана позовна вимога не підлягає задоволенню. Таким чином, загальний розмір комісії у сумі 2 479,40 грн. (1 820,00 грн. розмір комісії за позовною вимогою + 659,40 грн. розмір часткової сплати комісії Відповідачем) повинен бути зарахований в рахунок погашення тіла кредиту, в зв`язку з чим сума заборгованості повинна бути зменшена. 29.04.2025 року представником позивача - [PERSON] через систему "Електронний суд" подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів разом з доказами їх направлення стороні відповідача. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] в повному обсязі з наступних підстав. Позивач не погоджується із даними твердженнями Відповідача, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та бездоказовими, оскільки:- Позивачем разом із позовною заявою було надано Довідку про підтвердження перерахунку грошових коштів. Заборгованість Відповідача була розрахована відповідно до умов договору Позики та чинного законодавства; позичальник повинен вказати дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати позику. Зазначена картка пройшла перевірку на прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. Відповідачем не надано ані обґрунтування щодо незгоди із розрахунком заборгованості ані контррозрахунку, а виключно зазначається така незгода; сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки (штрафу). Ухвалою суду від 29.04.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Судом постановлено витребувати від акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» наступну інформацію: 1) чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; 2) виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 26 вересня 2024 року по 01 жовтня 2024 року включно, з відображенням часу зарахування коштів; 3) про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 26 вересня 2024 по 01 жовтня 2024 року; 4) чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У зв`язку із вищевикладеним судове засідання відкладено до 05.06.2025 року. На виконання ухвали суду від 29.04.2025 року до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 04.06.2025 року надійшли відомості, відповідно до яких у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Також АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 26.09.2024 року по 01.10.2024 року. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 26.09.2024 року по 01.10.2024 року - [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Правом на подачу заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористалась. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.09.2024 року [PERSON] уклала з ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ " договір позики №8554536, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики. Як вбачається з договору позики №75878766 від 26.09.2024 року сума позики становить 14000 грн 00 коп., на строк 30 днів, з процентною ставкою (фіксованою) 0,01% вдень, починаючи з другого дня користування позикою, дата повернення позики -25.10.2024 року, денна процентна ставка - 0,6 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 5,0 % за день, пеня - 5,0 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 703,01 %, орієнтовна загальна вартість позики -16 520 грн 00 коп. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 546431. Відповідно до п.5.3 позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку "Click Credit" (на умовах повернення позики у кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Відповідно до п.5.6 Правил надання грошових коштів у позику, договір позики укладається відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію", шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір позики прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Довідкою про ідентифікацію по договору № 8554536 від 26.09.2024 підтверджено, що клієнт [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , з якою укладений договір № 8554536 від 26.09.2024 року, ідентифікована ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ". Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): 546431 26.09.2024 року о 06:58 годині, ел.пошта kseniasmertuk18@gmail.com. Згідно з довідкою ТОВ "ФК "Фінекспрес" від 03.02.2025р. № КД-000007345/ТНПП та копії платіжної інструкції № 3555dl4с-754b-4287-8e05-ff0e1b6dleb3 [PERSON] 26.09.2024 перераховано грошові кошти у розмірі 14 000 грн 00 коп. на картку [NUMBER] . Перерахування коштів позивачем відповідачу згідно договору позики № 8554536 від 26.09.2024 року підтверджується інформацією наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про належність картки за номером [NUMBER] [PERSON] та випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 26.09.2024 року по 01.10.2024 року, з якої вбачається що на картку № [NUMBER] 26.09.2024 року зараховані кошти у сумі 14 000 грн 00 коп., деталі операції - Fuib MoneyTransfer, Visa Direct. Відповідно до п. 2.2.2. Договору позики сторони визначили, що строк позики 30 календарних днів, а відповідач зобов`язаний повернути позику та сплатити проценти та комісію у розмірі: - 0,01% процентна ставка/день (фіксована); - 17,71% Комісія за надання кредиту від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 2479 грн 40 коп.). Згідно до п. 2.5 Договору позики, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування Кредитом до дати повернення, на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором. Також, електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 457222 26.09.2025 року відповідачем [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено істотні умови договору позики, а саме сума позики - 14 000 грн 00 коп., строк кредитування -30 днів, процентна ставка 0,01 % в день з другого дня користування позикою до дня користування позикою, комісія за надання позики - 17,71% від суми позики (2479,40) грн, загальні витрати за кредитом -2520 грн 00 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту - 16 520 грн 00 коп., реальна річна процентна ставка - 703,01 %. У п. 6 паспорту споживчого кредиту зазначені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит пеня -5% в день, проценти за понадстрокове користування, що застосовуються при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, застосовуються відповідно до умов договору. 25.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено ДОДАТКОВУ УГОДУ № 8554536-658966 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8554536 від 26.09.2024 року. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, Сторони домовились продовжити Строк кредитування на 5 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 35 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1.00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка/день 1,00 % (фіксована)». У зв`язку зі зміною Строку кредитування Сторони домовились також: - Дата повернення Кредиту (останній день) - 30.10.2024 р.; - Денна процентна ставка/день, % - 1.00; - Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 811,99 %; -Орієнтовна загальна вартість кредиту, у грн. - 17 179 грн 40 коп. Відповідно до п. 2.3. Додаткової угоди, розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору та Додаткової угоди, здійснюється за наступною методикою: (700.00 грн. / 14000.00 грн.) / 5 днів х 100 % = 1.00 % відсотків в день. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за договором позики № 8554536 від 26.09.2024 року за період з 26.09.2024 року по 31.01.2025 року складає 23 520 грн 00 коп, з яких: 14 000 грн 00 коп.- сума заборгованості за тілом позики, 740 грн 60 коп.- сума заборгованості за відсотками, 7 000 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою, 1820 грн 00 коп. - комісія. Також, з вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що з 26.09.2024 року по 25.10.2024 року позивачем нараховувались відсотки за користування коштами у розмірі 1 грн 40 коп. за кожен день, тобто у розмірі 0,01% від суми позики відповідно до п. 2.4 Договору позики № 8554536 на суму 40 грн 60 коп. З 26.10.2024 року по 30.10.2024 року позивачем нараховувались відсотки за користування позикою у розмірі 140 грн 00 коп. за кожен день користування позикою відповідно до п. 2.1 Додаткової угоди № 8554536-658966 від 25.10.2024 року до Договору позики від 26.09.2024 року № 8554536 на суму 700 грн 00 коп. 26.10.2024 року відповідачем сплачено 700 грн 00 коп. позивачу відповідно до п. 3.1 Додаткової угоди № 8554536-658966 від 25.10.2024 року до Договору позики від 26.09.2024 року № 8554536 для продовження строку кредитування. Дану суму зараховано позивачем на погашення комісії 2479,40-659,40= 1820 грн 00 коп. та 40 грн 60 коп. зараховано позивачем на погашення відсотків за користування кредитом 740,60 грн-40,60 грн=700 грн 00 коп. Починаючи з 31.10.2024 року по 08.11.2024 року включно позивачем нараховувались відсотки у розмірі 5 % від суми позики за понадстрокове користування позикою у розмірі 700 грн 00 коп. в день на загальну суму 7000 грн 00 коп. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними, їй перераховані кредитні кошти, які вона використовувала. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У межах цієї справи суд вважає доведеною обставину укладення між сторонами договору № 8554536 від 26.09.2024 року, додаткової угоди від 25.10.2024 року № 8554536-65966, виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів у сумі 14 000 грн 00 коп. строком на 30 днів, а також проценти за користування кредитом в межах строку кредитування (30 днів) за ставкою 0,01 % з другого дня користування, тобто 40 грн 60 коп.(14000 х 0,01 %:100% х ), проценти за ставкою 0,1% в день за період з 26.10.2024 року по 30.10.2024 року на суму 700 грн 00 коп., проценти за понадстрокове користування (5% за день). Позивач крім тіла кредиту та процентів, просив стягнути з відповідача заборгованість за комісією у розмірі 1820 грн 00 коп. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів. У постановах від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Позивач не заявив вимог про стягнення з відповідача нарахувань за статтею 625 ЦК. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами (0,01%) нараховані за період з 26 вересня 2024 року по 25 жовтня 2024 року у розмірі 40 грн.60 коп. Щодо стягнення заборгованості за процентною ставкою 5,00% (за понадстрокове користування позикою) за період з 31.10.2024 року по 08.11.2024 року. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16). Умовами укладеного між сторонами договору позики від 26 вересня 2024 року визначено проценти за понадстрокове користування у розмірі 5% в день. Підвищені проценти за користування кредитними коштами понад установлений строк є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань. Такий висновок зробив ВСУ в постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 758/3459/14-ц. Зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом, при цьому однією з істотних умов укладення кредитного договору, яка повинна бути узгоджена в договорі, є сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит. Передбачене кредитним договором підвищення процентної ставки відбувається внаслідок порушення зобов`язань, зокрема користування кредитом понад встановлений строк, тобто збільшення процентної ставки сторони пов`язали з певною подією - неповерненням кредитних коштів у встановлений у договорі строк. Таке підвищення процентної ставки є саме реакцією на порушення зобов`язань за договором і не може вважатися таким, що зумовлене збільшенням кредитного ризику, оскільки підвищення кредитного ризику - це ймовірна можливість виникнення ускладнень при виконанні договору, а в даному випадку йдеться про збільшення процентів внаслідок порушення договору. Оскільки сторони не визначили зазначені проценти як відсотки від суми невиконаного, або неналежно виконаного, або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, то правова природа таких відсотків не може тлумачитись як неустойка (штраф, пеня). Разом з тим законодавством не заборонено встановлювати інші види забезпечення виконання зобов`язань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Отже, з аналізу викладеного можна зробити висновок, що підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки. Правова природа підвищеної процентної ставки, визначеної у договорі, дає підстави для висновку про те, що нарахування підвищеної відсоткової ставки можливе лише після настання строку погашення чергового щомісячного платежу за умови прострочення такої сплати і не може застосовуватись одночасно з нарахуванням звичайної відсоткової ставки за користування кредитом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за понадстрокове користування кредитними коштами (5,00%) нараховані за період з 31.10.2024 року по 08.11.2024 у розмірі 7 000 грн 00 коп. Щодо стягнення заборгованості за комісією 17.71%. Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 набрав чинності 10.06.2017. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Як встановлено, на підставі умов укладеного договору позичальнику нараховано 2479 грн 40 коп. комісії (17,71%), з яких 1820 грн 00 коп. заявлено до стягнення з вирахуванням 659 грн 40 коп., які сплачено позивачем для продовження строку кредитування та зараховано у рахунок погашення комісії.

Outcome: partial