Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 27.11.2008 у Відділі реєстрації цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 292. Від даного шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки в процесі спільного проживання вони переконалися, що вони зовсім різні люди, мають різні погляди на життя та сімейні стосунки. З березня 2022 року їх спільне сімейне життя було фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на даний час не має. Неповнолітні діти залишаються проживати з нею. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За вказаних підстав звертається в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте звернулась до суду із заявою (Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2025) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винисення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2008 у Відділі реєстрації цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 292. Від даного шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім`ю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Спільне сімейне життя сторін по справі не склалося, оскільки в процесі спільного проживання вони переконалися, що вони зовсім різні люди, мають різні погляди на життя та сімейні стосунки. З березня 2022 року їх спільне сімейне життя було фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на даний час не має. Неповнолітні діти залишаються проживати з позивачкою. Позивачка вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам сторін. Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відповідачку надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved