Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «Фінансова компанія» Еліт Фінанс» (далі позивач або ТОВ «ФК» Еліт Фінанс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач або [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.05.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №491026018 на суму 29\~473,03 грн на строк 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. АТ «Альфа Банк» виконав умови кредитного договору та видав кредит, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. 22.02.2021 між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло ТОВ «ФК ФОРТ» 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ « ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором. Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020.\~ Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості відповідача становив 44\~917,34 грн., в тому числі тіло кредиту 29\~473,03 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 15 444,31 грн. Зазначає, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним договором не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості у сумі 44\~917,34 грн, витрат зі сплати судового збору 3\~028,00 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 9\~200,00 грн. 18.04.2025 відповідач подав заяву, яка за своєю суттю є відзивом на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що відсутні докази укладання договору про надання кредиту №491026018 від 26.05.2020, так як позивач не надав оригіналу або копії кредитного договору з підписом [PERSON] , відсутні докази акцепту оферти; в матеріалах справи відсутні достатні докази перерахування відповідачу кредитних коштів, меморіальний ордер не містить реквізитів рахунку відповідача; позивач в позовній заяві хибно посилається на укладання кредитного договору в електронній формі; позичальник не був у встановленому законом порядку повідомлений про перехід прав вимоги за кредитним договором №491026018 від АТ «Альфа Банк» до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»; сплив строк позовної давності, так як останній платіж за кредитом був здійснений в 2021 році; понесені позивачем витрати на правову допомогу необґрунтовані. Заяви (клопотання) учасників справи. 11.02.2025, 18.04.2025, 31.03.2025 представником позивача подано до суду заяви про проведення судового засідання у відсутності сторони позивача. 14.02.2025 відповідачем подано до суду заяву про надання йому копій всіх документів, що стосуються справи. 14.02.2025 відповідачем подано до суду заяву, у якій просив постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 31.03.2025 відповідачем подані до суду клопотання 1) про відкладення розгляду справи; 2) про залучення відповідачу адвоката з центру безоплатної правової допомоги; 3) про об`єднання в одне провадження цивільної справи №308/3309/25, що перебуває в провадженні судді Світлик О.М., з цивільною справою №308/2132/25, що перебуває в провадженні судді Голяни О.В. 11.04.2025 відповідачем подано до суду заяву про роз`яснення ухвали суду від 31.03.2025. 11.04.2025 відповідачем подано до суду заяву про відкладення розгляду справи. 18.04.2025 відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. 05.05.2025 до суду надійшли пояснення позивача щодо суми заборгованості, в яких зазначені нарахування за договором №491026018; вказано про нездійснення відповідачем жодних погашень за вказаним договором. 05.05.2025 відповідач заявив клопотання про витребування оригіналів доказів, доданих до позовної заяви доказів, так як такі посвідчені з порушенням вимог ст. 95 ЦПК України. 14.05.2025 до суду надійшли витребувані ухвалою суду від 05.05.2025 оригінали документів. Інші процесуальні дії у справі. 06.02.2025 за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяни О.В. Ухвалою суду від 07.02.2025 постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06.03.2025 в задоволенні клопотання відповідача про перехід від розгляду за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження відмовлено. Ухвалою суду\~від 31.03.2025\~в задоволенні\~клопотань відповідача\~про залучення\~адвоката з\~центру надання\~безоплатної правової\~допомоги,\~ про об`єднання цивільних справ № 308/2031/25 та № 308/3309/25 відмовлено. Ухвалою суду від 18.04.2025 у задоволенні заяви відповідача про роз`яснення ухвали суду від 31.03.2025 відмовлено. Ухвалою суду від 18.04.2025 визнано обов`язковою явку представника позивача у судове засідання. Ухвалами суду від 05.05.2025 постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції з представником позивача поза межами приміщення суду; витребувати у позивача оригінали письмових доказів, а саме: оферту на укладення угоди про надання кредиту, акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, меморіальний ордер, що стосуються угоди №491026018 від 26.05.2020. В судовому засіданні 03.06.2025 судом оглянуті оригінали оферти, акцепту на укладення угоди про надання кредиту №491026018 від 26.05.2020; додаток № 1 до угоди про надання кредиту №491026018 від 26.05.2020. Щодо клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву Відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач заявляв клопотання про призначення адвоката з центру з надання безоплатної правничої допомоги, а судом у задоволенні такого клопотання було відмовлено, у відповідача не було можливості підготувати відзив у встановлений строк, а тому клопотання про поновлення процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позиції учасників справи, висловлені в судовому засіданні Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених у такому. Додатково пояснив, що [PERSON] не здійснював жодних платежів за договором №491026018 від 26.05.2020. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. 26.05.2020 [PERSON] підписав оферту на укладення угоди про надання кредиту №491026018. Відповідно до умов, викладених у вказаній Оферті, тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 29473,03 грн.; процентна ставка % річних 39,90 %; тип ставки фіксована;строк кредиту 60 міс.; дата повернення кредиту 27.05.2025. Кредит пропонує надати для погашення заборгованості за кредитним договором № 630769327 від 7.11.2017, розмір 29\~473,03 грн., спосіб надання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа банк». Крім того, відповідач своїм підписом в Оферті засвідчив, що він особисто отримав Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту. В матеріалах справи міститься Паспорт кредиту, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), підписані Банком та [PERSON] . Зі змісту меморіального ордеру №375501 від 27.05.2020 вбачається, що платник АТ «Сенс-Банк» з рахунку (дебет рахунок) [NUMBER] перерахував грошові\~кошти у\~розмірі 29\~473,03\~ грн. на рахунок (кредит\~рахунок) [PERSON] [NUMBER] , з призначенням платежу: надання кредиту за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020. На підтвердження факту зарахування вказаної суми кредитних коштів та користування відповідачем коштами за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020 позивачем надано виписку по особовим рахункам [PERSON] .. З матеріалів справи вбачається, що первинний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується довідкою розрахунком та не спростована відповідачем. 22 лютого 2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФОРТ» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК «ФОРТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ФОРТ» прийняв належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку № 1-1 до договору факторингу. Згідно платіжного доручення №35 від 23.02.2021 ТОВ «ФК «ФОРТ» здійснило оплату ціни права вимоги згідно договору факторингу №1 від 22.02.2021 на суму 14\~235 001,00 грн. Згідно виписки з додатку до договору факторингу №1 від 22.02.2021 від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «ФОРТ» перейшло право вимоги за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020, боржник [PERSON] , загальний залишок 44\~917,34 грн. 23.02.2021 між ТОВ «ФК «ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ФОРТ» передав (відступив) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняв належні ТОВ «ФК «ФОРТ» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку № 1-1 до договору факторингу. Згідно платіжного доручення №129 від 23.02.2021 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» здійснило оплату ціни права вимоги згідно договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 на суму 13\~235 000,00 грн. Згідно виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 від ТОВ «ФК «ФОРТ» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020, боржник [PERSON] , загальний залишок 44\~917,34 грн. Згідно розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020 становить 44\~917,34 грн, в тому числі тіло кредиту 29\~473,03 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом 15 444,31 грн. Оцінка Суду. Між сторонами виник спір з приводу стягнення грошових коштів, наданих у кредит, та процентів за їх користування. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті\~626,\~628 ЦК України). За змістом\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині першій\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до підписаної відповідачем Оферти, визначено тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 29473,03 грн.; процентна ставка % річних 39,90 %; тип ставки фіксована;строк кредиту 60 міс.; дата повернення кредиту 27.05.2025. Кредит пропонує надати для погашення заборгованості за кредитним договором № 630769327 від 7.11.2017, розмір 29\~473,03 грн, спосіб надання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа банк». Таким чином відповідно до підписаної [PERSON] оферти відповідач сам запропонував умови кредитування. Банк, в свою чергу, акцептував таку пропозицію відповідача, а тому суд приходить до висновку що 26.05.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк», найменування якого змінено на АТ «Сенс Банк», був укладений кредитний договір. Отже, суд виснує, що позивач довів факт укладення кредитного договору з відповідачем [PERSON] , так як договір укладено сторонами в письмовій формі в порядку частини два статті\~638, частини першої статті\~207 ЦК України\~та ними досягнуто усіх істотних умов кредитного договору. Помилкове посилання позивачем в позовній заяві на укладання договору в електронній формі не спростовує висновків суду щодо наявності правовідносин, що виникли між сторонами на підставі укладеного договору. На підтвердження факту перерахування первинним кредитором кредитних коштів позичальнику позивач надав меморіальний ордер та виписки з рахунку. \~Відповідно до пункту\~26.3.\~статті\~26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"\~(у редакції, чинній на момент вчинення меморіального ордеру) договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком. Доводи відповідача про те, що меморіальний ордер не містить реквізитів його рахунку, є безпідставними. У вказаному документі меморіальному ордері №375501 від 27.05.2020 року чітко зазначено, що отримувачем коштів є [PERSON] , і вказано кредитний рахунок отримувача: [NUMBER] , відкритий в АТ "СЕНС БАНК". Це прямо свідчить про зарахування коштів саме на рахунок, відкритий на ім`я відповідача. Таким чином,\~у платіжному\~документі наявні\~всі необхідні\~реквізити: ПІБ отримувача; його ідентифікаційний\~код ( [NUMBER] ); номер банківського\~рахунку,\~на який\~було здійснено\~зарахування кредитних\~коштів; призначення платежу "Надання кредиту за кредитним договором №491026018 від 26.05.2020". Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21). Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку відповідачем не надано. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростовує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Отже, надані позивачем меморіальний ордер, виписки по рахунку, які містяться в матеріалах справи, є доказами видачі кредиту та доказами наявності заборгованості [PERSON] . Щодо посилання відповідача на те, що він не отримав повідомлення про передачу права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК» Еліт Фінанс», суд зазначає, що згідно п.1 ч. 1 ст.\~512, ст.\~514, ст.\~516, ч.2 ст.\~517 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. Отже, хоча документальне підтвердження повідомлення відповідача про відступлення права вимоги в матеріалах справи відсутнє, проте згідно із ч.2 ст. 517 ЦК України відсутність такого повідомлення не впливає на обов`язок боржника повернути борг. Посилання у відзиві на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, суд вважає необґрунтованим, оскільки\~відповідно до пункту 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~(в редакції\~Закону № 540-IX від 30.03.2020, який набрав чинності 02 квітня 2020 року), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Строк дії карантину неодноразово продовжувався. Відповідно до пункту\~19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~(розділ доповнено пунктом 19 згідно із\~Законом\~№ 2120-IX від 15.03.2022 року), у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З огляду укладення\~сторонами кредитного договору 26.05.2020, до 06.02.2025 (дата подання позову) строк позовної давності не закінчився, відтак\~позивачем не пропущено строк позовної давності, що дає суду підстави відхилити доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання кредиту №491026018 від 26.05.2020 року в загальному розмірі 44\~917,34 грн, а отже позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу позивача Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До позовної заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, платіжну інструкцію №3582 від 29.07.2024. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору про надання правової № 03-07/2024 від 03 липня 2024, укладеного між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (Клієнт), адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ, у якій клієнт є учасником. Пунктом 3.1. Договору визначено, що вартість послуг Адвоката встановлюється з розрахунку що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2000 грн. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті приймання-передачі наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом. Актом приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року сторони погодили надання наступних послуг: первинна консультація, 0,5 год. 1000 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника по справі, 2 год. 4000 грн., підготовка позовної заяви 2,1 год. 4200 грн., всього 9200 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому на користь позивача із відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Також за\~подання позовної заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплатило 3028 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved