Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

26.09.2023 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалами від 02.10.2023 року, 24.10.2023 року та 08.11.2023 року позовна заява була залишена без руху, у зв`язку із невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали. 20.11.2023 року до суду надійшли усунення недоліків позовної заяви. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 30.11.2023 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою від 25.01.2024 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. 17.04.2024 року до суду надійшов висновок експерта та ухвалою від 26.04.2024 року поновлено провадження по справі. 28.05.2024 року позивачем до суду подана позовна заява зі зміненими підставами позову. Ухвалою від 19.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами від 07.11.2024 року, 10.12.2024 року, 30.01.2025 року, 18.03.2025 року та від 09.04.2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. В обґрунтування позовних вимог, після їх уточнення позовною заявою в редакції від 28.05.2024 року /т.1 а.с.164-175/, позивач зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П., реєстраційний номер 643, зареєстрованого Комунальним підприємством «Інвертизатор» в реєстровій книзі №1, р. №95, Комунальним підприємством «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області» 02.04.1992 року в книзі №1, стор.115, номер запису 95, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.04.2019 року державним реєстратором Медвідь Г.С. Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у 2020 року оригінал вищевказаного договору купівлі-продажу був втрачений, то 22.12.2022 року позивачем був одержаний дублікат цього договору, виданий державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву Романовою В.В. Іншому співвласнику відповідачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.1996 року державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. , реєстровий №1704, зареєстрованому Комунальним підприємством «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області в книзі №1, стор.115, номер запису 95, на праві спільної часткової власності належить інша 1/2 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Їх спільний з відповідачем житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,4859 га. Відповідно до даних земельно-облікових документів Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , була передана в користування [PERSON] орієнтовною площею 0,28 га. та [PERSON] орієнтовною площею 0,20 га в 1992 році. На території земельної ділянки розташований будинок на дві квартири. Земельна ділянка знаходиться в комунальній власності та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, право приватної власності на земельну ділянку громадяни не отримували, що підтверджується довідкою Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області за вих. № 02-15/2925 від 11.10.2023 року. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований спільний житловий будинок позивача та [PERSON] , на підставі рішення селищної ради позивачу в користування не передавалась і таке рішення відсутнє. Оскільки [PERSON] з 1992 року по теперішній час в їх спільному житловому будинку не проживає, тому 13 квітня 2023 року позивачем через АТ «Укрпошта» відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання поштовим відправленням була направлена пропозиція щодо вирішення питання укладення та нотаріального посвідчення договору про виділ частки позивача (1/2) з відповідними господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна, а також нотаріального посвідчення спільної заяви щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний спільний житловий будинок, однак відповідач її не отримав, оскільки за адресою реєстрації свого місця проживання відсутній і вказана пропозиція була повернута позивачу. За якою адресою фактично проживає відповідач, позивачу невідомо. Тому, оскільки вирішити питання щодо виділу належної позивачу 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна, а також щодо визначення порядку користування земельної ділянки, на якій розташований їх спільний житловий будинок, в позасудовому порядку не можливо, позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Крім цього, оскільки в договорі купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. 31.03.1992 року реєстр. № 643, на підставі якого позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, була допущена помилка в адресі житлового будинку, а саме невірно зазначено: «в [ADDRESS] , а державний нотаріус Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. більше не займається нотаріальною діяльністю та не може виправити допущену помилку, тому, для підтвердження належного позивачу права на вищезазначене нерухоме майно, у позивача виникла необхідність звернутися до суду, для встановлення факту, що має юридичне значення. З урахуванням зазначеного, позивач просила: - встановити факт, що у договорі купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. 31.03.1992 року, реєстр.№643 була допущена помилка в адресі житлового будинку, не вірно зазначено «в [ADDRESS] ; - визначити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 4859 кв.м. (0,4859 га), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , виділивши позивачу в користування земельну ділянку 2768 кв.м. (0,2768 га), залишивши у користуванні відповідача земельну ділянку, площею 2091 кв.м. (0,2091 га); - виділити в натурі належну позивачу на праві спільної часткової власності 1/2 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в окремий об`єкт нерухомого майна; - визнати за позивачем право власності на виділений житловий будинок; - судові витрати з відповідача не стягувати та залишити за позивачем. В судовому засіданні позивач та її представник на задоволенні позову наполягали з підстав, зазначених у позовній заяві в редакції від 28.05.2024 року. Крім того, в судовому засіданні позивач зазначила, що вони з чоловіком працювали в колгоспі і цей будинок їм виділив колгосп під виплату. Вони виплатили вартість половини будинку , і нотаріус оформив договір купівлі-продажу вказаної частини . У них був номер будинку [ADDRESS] , а друга половина була за номером 7. Потім попереду побудував будинок [PERSON] і в його документах вказали номер його будинку [ADDRESS] . На теперішній час, наскільки їй відомо, у відповідача [PERSON] адреса його половини будинку вже за номером [ADDRESS] , а у її документах помилково вказано номер 7, тобто той же номер, що і у [PERSON] . Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /т.2 а.с.59/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Тому відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи і за таких обставин суд вважає причини його неявки неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшли клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує /т.1 а.с.109-110, 111, т.2 а.с.60-61/. Тому розгляд справи проведено у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. За договором купівлі-продажу, посвідченим 31.03.1992 року державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. , реєстр. № 643, укладеним між колгоспом «Шлях Ілліча» та [PERSON] , остання купила одну другу цілого житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] /т.1 а.с.29-31, 32/. Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстроване Комунальним підприємством «Інвентаризатор» в реєстровій книзі №1, р.№ 95, Комунальним підприємством «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області 02.04.1992 року в книзі: 1, стор.115, номер запису 95, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.04.2019 року державним реєстратором Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганною Станіславівною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1805760951231, номер запису про право власності/довірчої власності: 31079950 /т.1 а.с.33-34, 36, 37/. Іншому співвласнику, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. 11.11.1996 року, реєстровий № 1704, зареєстрованому Комунальним підприємством «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області 11.11.1996 року в книзі: 1, стор.115, номер запису 95, на праві приватної спільної часткової власності, належить інша 1/2 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] /т.1 а.с.37, 38-39, 40, 41/. Відповідно до інформації Комунального підприємства «Інвентаризатор» за вих. № 42 від 03.02.2023 року, згідно даних оперативного архівосховища підприємства та книг державної реєстрації прав власності на нерухоме майно фізичних осіб станом на 31.12.2012 року право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Красноокнянською державною нотаріальною конторою 31.03.1992 року р.№ 643. Право власності зареєстровано в реєстровій кн. №1 р. №95 /т.1 а.с.36/. За повідомленням Комунального підприємства «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за вих.№ 10 від 13.01.2023 року, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ( сім), належить: - [PERSON] - 1/2 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Столяр В.П. державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області від 31 березня 1992 року, реєстр. № 643, державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно, на паперових носіях, проводилась вказаним підприємством 02.04.1992 року, номер запису: 95, стр.115, в книзі: 1; реєстрація вищезазначеного майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на 31.12.2012 року не проводилась, технічна характеристика вищезазначеного нерухомого майна актуальна на 02.04.1992 року на дату проведення реєстрації, а саме: літ. «А» - житловий будинок, житлова площа - 70,0 кв.м., літ. «Б» -сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, № 1- огорожа, І - вимощення; - [PERSON] 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області від 11.11.1996 року, реєстровий № 1704, Адреса в вищезазначеному свідоцтві [ADDRESS] , державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно, на паперових носіях, проводилась вказаним підприємством 11.11.1996 року, номер запису: 95, стр.115, в книзі: 1; реєстрація вищезазначеного майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на 31.12.2012 року не проводилась, технічна характеристика вищезазначеного нерухомого майна актуальна на 11.11.1996 року на дату проведення реєстрації, а саме: літ. «А» - житловий будинок, житлова площа - 70,0 кв.м., літ. «Б» -сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай. Інформація про зареєстровані права власності, державну реєстрацію права власності, технічну характеристику на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутня /т.1 а.с.37, 38-39, 40, 41/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 323259905 від 17.02.2023 року, інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутня /а.с.42/. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 314731904 від 10.11.2022 року право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку (опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 67, житлова площа ( кв.м.): 35,9, «А» житловий будинок, «а» веранда, «а1» навіс, «Б» сарай, «В» сарай, «Г» сарай, «Д» сарай, «д» підвал, №1,2 огорожа)\~ за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.04.2019 року державним реєстратором Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганною Станіславівною, за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: № 643, виданий 31.03.1992, видавник: державний нотаріус Красноокнянської державної нотаріальної контори; довідка, серія та номер: №51, виданий 27.03.2019, видавник: суб`єкт господарювання - ПП [PERSON] , технічний паспорт, серія та номер: № 809/12-18, виданий 25.12.2018, видавник: суб`єкт господарювання - ПП [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1805760951231, номер запису про право власності/довірчої власності: 31079950. Крім цього, право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами ( опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 302, житлова площа (кв.м.): 80,6, А - житловий будинок, Б - літня кухня, В - сарай, Г - сарай, К - сарай, Д - сарай, И-навіс, Ж-навіс, 3-навіс, Т-вбиральня, № 1- огорожа, І-замощення) за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2018 року державним реєстратором Окнянської районної державної адміністрації Одеської області Ремінним Олексієм Олексійовичем, на підставі технічного паспорту, серія та номер: б\\н, виданий 15.01.2018, видавник ПП «Бюро інвентаризації» за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1594290351231, номер запису про право власності/довірчої власності: 26962211. Також право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 5123155100:02:002:0132, площею (га) 0,1166, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.05.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області\~ Ремінним Олексієм Олексійовичем, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданий 12.05.2014 видавник: Реєстраційна служба по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 357478351231, номер запису про право власності/довірчої власності: 26962211 /т.1 а.с.33-34/. Тобто за однією адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право власності позивача на 1/2 житлового будинку та право власності [PERSON] на цілий житловий будинок, які є різними об`єктами нерухомого майна, що, апріорі, неможливо. Крім того, за вказаною адресою зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку. Як вбачається з копії Договору купівлі-продажу 1/2 житлового будинку від 31.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Столяр В.П., зареєстрованого в реєстрі за №643, щодо будинку по [ADDRESS] , укладеного між колгоспом «Шлях Ілліча» та [PERSON] , вказаний договір укладено на підставі реєстрового посвідчення №13 від 25.03.1992 року та довідки-характеристики №23 від 30.03.1992 року, виданих Котовським МБТІ Одеської області /т.2 а.с.16-19/. Згідно з копією вказаного реєстраційного посвідчення № [NUMBER] , Котовське міжміське бюро технічної інвентаризації засвідчує, що домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано колгоспом « [INFO] ». На підставі рішення Красноокнянського виконкому №36 від 27.02.1992 року записано в реєстраційну книгу №1, реєстр 13, стор.14 домоволодіння [ADDRESS] . В цілому складається з одного житлового будинку /т.2 а.с.50/. В довідці-характеристиці Котовського МБТІ Одеської області від 30.03.1992 року, номер будинку по [ADDRESS] вказано 7А /т.2 зворот а.с.50 а.с.51/. В архівній довідці трудового архіву Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 11.10.2023 року, вказані відомості з історичної довідки колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Ілліча» смт. Красні Окни Одеської області, згідно з якими колективне сільськогосподарське підприємство /КСП/ «Шлях Ілліча» утворено 02 лютого 1995 року рішенням зборів уповноважених членів колгоспу «Шлях Ілліча» на базі колгоспу «Шлях, Ілліча». Рішенням загальних зборів членів КСП «Шлях Ілліча» від 06 травня 1999 року ( протокол 9) колективне сільськогосподарське підприємство «Шлях Ілліча» ліквідовано. Інформація стосовно коду ЄДРПОУ та про наявність правонаступників відсутня /т.1 а.с.88/. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що в договорі купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П. 31.03.1992 року реєстр. № 643, на підставі якого позивачу на праві приватної спільної часткової власності, належить 1/2 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, була допущена помилка в адресі житлового будинку, а саме замість номеру будинку [ADDRESS] , помилково вказано номер [ADDRESS] , що, в подальшому потягло за собою реєстрацію права власності позивача на вказану частку житлового будинку по [ADDRESS] , замість вірної реєстрації по [ADDRESS] . Таким чином, факт, про встановлення якого просила позивач встановлений, має для неї юридичне значення, тому в цій частині позовних вимог позов слід задовольнити. Згідно звіту про оціночну (ринкову) вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складеного оцінювачем [PERSON] , вартість об`єкта оцінки станом на 27.06.2023 року становить 105390 грн /а.с.48-78/. Позивач зверталася до відповідача з письмовою пропозицією щодо вирішення в позасудовому порядку питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, а також виділу в натурі належної позивачу частки із спільного майна, однак, у зв`язку з відсутністю відповідача за місцем зареєстрованого місця проживання, вказана пропозиція відповідачем не отримана та повернута Укрпоштою позивачу /т.1 а.с.4446, 47, 86/. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Крім того, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1, ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Ч.ч.1-3 ст.364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. На замовлення [PERSON] 06.01.2023 року ФОП [PERSON] було виготовлено проект технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також 01.06.2023 року технічну характеристику на вказаний житловий будинок /т.1 а.с.23-27, 28, 58-62/. З метою встановлення наявності або відсутності технічної можливості виділу належної позивачу частки із спільного часткового майна, судом призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно з висновком експерта №06-2024 від 05.04.2024 року будівельно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом Тінкован Р.Д. /т.1 а.с.132-152/, на розгляд суду експертом надається варіант 1 розподілу житлового будинку літ «А, а», господарських будівель та споруд та користування земельною ділянкою, який є єдино можливим і який склався між співвласниками. При загальній площі земельної ділянки по [ADDRESS] 4849 кв.м. (0,4849 га), можливий наступний варіант землекористування, що відповідає вимогам п.6.1.32 ДБН Б 2.2-12:2019 «Планування і розбудова територій» і є технічно можливим з урахуванням розташування будівель та споруд у межах земельної ділянки у відповідності до часток у праві власності на нерухоме майно: 1) Співвласник [PERSON] з часткою 1/2. До складу нерухомого майна, що належить [PERSON] входять: частина житлового будинку літ «А, а», загальною площею 67,0 кв.м., в тому числі житловою 35,9 кв.м., навіс літ «а1», сарай літ «Б», сарай літ «В», сарай літ «Г», гараж з погребом літ «Д,д», вимощення І, вимощення ІІ, колонка водопровідна ІІІ, яма вигрібна ІV, огорожа №1-№2, ворота з хвірткою №3-№4. Площа земельної ділянки, що пропонується співвласнику [PERSON] , складатиме 2768 кв.м. (0,2768 га). 2) Співвласник [PERSON] з часткою 1/2. До складу нерухомого майна станом на 11.11.1996 року входила група житлових приміщень житлового будинку літ «А», сарай літ «Е». Станом на дату проведення обстеження, доступ до приміщень співвласника [PERSON] відсутній. Площа земельної ділянки, що пропонується співвласнику [PERSON] , складатиме 2021 кв.м. (0,2091 га). Доступ на земельну ділянку, що пропонується співвласнику [PERSON] забезпечено з фасадної частини вулиці Миру через існуючі ворота №3 та з проїзду загального користування через існуючі ворота №4. Ширина входу відповідає вимогам п.15.3.1 ДБН Б 2.2-12:2019. Доступ на земельну ділянку, що пропонується співвласнику [PERSON] забезпечується з фасадної сторони вул.Миру через існуючий проїзд. Ширина проходу відповідає вимогам п.15.3.1 ДБН Б 2.2-12:2019. Розташування будівель і споруд по [ADDRESS] , до складу якого входять блокований житловий будинок з верандою літ «А,а», господарські будівлі і споруди, що розташовані на окремій земельній ділянці загальною площею 4859 кв.м., що належать співвласникам [PERSON] та [PERSON] з частками по 1/2 кожному, розташовані таким чином, що дає технічну можливість утворення самостійних об`єктів нерухомості. На розгляд суду пропонується наступний варіант виділу в натурі 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд та частини земельної ділянки по [ADDRESS] . 1.Об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] відповідає наступним вимогам чинних Державних норм України, а саме: п.6.1.32 ДБН Б 2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», затв. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.04.2019 №104, граничний розмір площі земельних ділянок, які надаються громадянам для нового будівництва має становити не менше 150 кв.м. для блокованої забудови. Площа земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні співвласника [PERSON] з часткою 1/2 складає 2768 кв.м., що відповідає вимогам п.6.1.32. Площа земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] з часткою 1/2, складає 2091 кв.м, що відповідає вимогам п.6.1.32. 2.Забезпечення виходу (виїзду) новоутворених об`єктів нерухомого майна на вулицю. Кожна з новоутворених частин забезпечена виходом (виїздом) на фасадну частину вулиці у відповідності до чинних будівельних норм, а саме п.15.3.1 ДБН Б 2.2-12:2019. Таким чином, об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) підлягає поділу на два окремих об`єкти: 1) Належну [PERSON] 1/2 частину нерухомого майна по [ADDRESS] можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна на праві приватної власності. 2) Належну [PERSON] 1/2 частину нерухомого майна по [ADDRESS] можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна на праві приватної власності.\~ Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) визначено, що спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно із частинами першою-третьою ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». Статтею 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов: поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами; виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом; наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Заявляючи вимоги про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, позивач\~ надала суду докази, які підтверджують що такий виділ можливий з технічної точки зору. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивач, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням того, що виділ належної позивачу частки зі спільного майна технічно можливий, представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову, судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, то, з метою забезпечення прав позивача, як власника нерухомого майна, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Що стосується вимог щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, то відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що\~ завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Крім того, згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, позивач\~ посилалася на те ,\~ що вона зверталася до відповідача з письмовою пропозицією щодо вирішення в позасудовому порядку питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, однак, у зв`язку з відсутністю відповідача за місцем зареєстрованого місця проживання, вказана пропозиція відповідачем не отримана та повернута Укрпоштою позивачу /т.1 а.с.4446, 47, 86/. Разом з тим, згідно з довідкою Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області від 11.10.2023 року, відповідно до даних земельно-облікових документів Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області в 1992 році земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,28 га, була передана в користування [PERSON] ;\~ [PERSON] - орієнтовною площею 0,20 га . На території земельної ділянки розташований будинок на дві квартири. Земельна ділянка знаходиться в комунальній власності та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, право приватної власності на земельну ділянку громадяни не отримували, що підтверджується довідкою Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області за вих. № 02-15/2925 від 11.10.2023 року /а.с.87/. Також суду надана складена ФОП [PERSON] . Схема поділу земельної ділянки загальною площею 0,4859 га на дві земельні ділянки: площею 0,2091 га та 0,2768 га /т.1 а.с.43/. Таким чином , судом встановлено, що земельні ділянки , які надані сторонам у користування Окнянською селищною радою Подільського району , мають різну площу та розташування, не перетинаються ,не накладаються і яким\~ саме чином порушуються права позивача , остання не довела. Більше того, як зазначила позивач, рішення про передачу вказаної земельної ділянки в користування позивачу та відповідачу селищною радою не ухвалювалось. Доказів того, що позивач зверталася до Окнянської селищної ради для вирішення питання щодо порядку користування земельною ділянкою, яка належить до земель комунальної власності ,в порядку ст.158 ЗК України\~ ,суду не надано. Тому суд вважає , що звернення до суду з такою вимогою\~ є передчасним, на час звернення до суд спір відсутній, тому підстав для задоволення такої\~ вимоги немає. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Однак у позовній заяві позивач просила не стягувати з відповідача судові витрати, які вона понесла при подачі позову та залишити їх за нею, а тому, виходячи з принципу диспозитивності, підстав до стягнення з відповідача судового збору немає.

Outcome: partial