Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

до Подільського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить суд: - збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною, тобто до [INFO] ; - збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] ; В обґрунтування позовних вимог, зокрема, вказується, що з 28.08.2010 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.10.2015 у справі № 761/22407/15-ц, шлюб між сторонами припинено. Зауважується, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі 761/6231/17 від 14.06.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей в розмірі 1 000,00 грн на кожну дитину щомісячно починаючи з 22.02.2017 і до досягненням дітей повноліття. Зі слів позивача, діти продовжують проживати з нею та перебувають на її утриманні. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в їх утриманні, навчанні, лікуванні, розвитку та іншому. У позові наголошується, що аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить позивач у скрутне матеріальне становище. Акцентується, що відповідач є працездатною особою, стан здоров`я дозволяє йому вести трудову діяльність. Крім того, позивачем звертається увага на те, що у власності відповідача є дві земельні ділянки, одну з яких він надав у користування ТОВ «Мрія» (код ЄДРПОУ 03732117) для сільськогосподарських потреб строком на 10 років, передача у користування земельної ділянки відбулася вже після винесення рішення від 14.06.2017 про стягнення аліментів у справі № 761/6231/17, отже отримання доходів від надання земельної ділянки у користування свідчить про покращення його матеріального стану. 12.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд (а.с. 53-56): - визначити розмір аліментів, які стягуються на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; - визначити розмір аліментів, які стягуються на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; Відповідач не погоджується з доводами позивача стосовно самостійного виховання, утримання, навчання, лікування, розвитку дітей, так як він завжди приймає активну участь в житті та вихованні дітей, постійно надає фінансову та матеріальну допомогу на їх утримання. Як стверджує відповідач, з моменту свого народження діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , де і проводили більшу частину свого часу. У відзиві вказується, що починаючи з березня місяця 2020 року в зв`язку з поширенням захворюваності на COVID-19, а потім початком повномасштабного вторгнення росії на територію України, діти практично весь час перебували у бабусі, так як школи були переведені на дистанційне навчання та незважаючи на отримання позивачем у лютому 2022 року значної суми коштів за продаж земельної ділянки, які були витрачені не на дітей, весь цей час діти були на утриманні відповідача та його матері. Стосовно представлених медичних документів про проведене оперативне втручання [PERSON] , восени 2024 року в зв`язку з порушенням зору, відповідач наголошує, що кошти на оперативне втручання в сумі 30 000,00 грн були перераховані бабусею, [PERSON] , на картковий рахунок № [NUMBER] доньки [PERSON] , [INFO] . Зауважується, що відповідач надсилав кошти своїй матері, яка в свою чергу накопичувала на операцію дитини. Крім того, у відзиві зазначається, що Постановами про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] та № [NUMBER] від 11.03.2025 визначено стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в сумі 36 000,00 грн та на утримання [PERSON] в сумі 36 000,00 грн. Відповідач наголошує, що сам по собі факт отримання у 2018 році доходу від надання в користування земельної ділянки, не може свідчити про те, що у 2025 році його матеріальний стан покращився настільки, що він міг би сплачувати аліменти на дитину у тому розмірі, який просить позивач, а земельна ділянка, набута на праві безоплатної передачі у власність, площею 0,09 га, ним не використовується, в оренду не здається, будь якого прибутку він з неї не отримував. 14.04.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Учасники провадження у судове засідання, призначене на 05.06.2025 не з`явились, повідомлялись належним чином про судове засідання. На адресу суду від сторони позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. На підставі п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04.02.2011, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04.04.2014, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 13). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №761/22407/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі 761/6231/17 від 14.06.2017 (а.с. 16) вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : - аліменти утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з 22.02.2017 і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; - аліменти утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з 22.02.2017 і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 64). Відповідно до долученої до матеріалів справи копії довідки від 20.02.2025 (а.с. 17), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 8-А класі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 24 ім. О.Білаша з поглибленим вивченням іноземних мов Шевченківського району м. Києва. Зі змісту долученої до матеріалів справи копії довідки № 01-42/1724 від 12.02.2025 (а.с. 18), вбачається, що [PERSON] , навчається в 5-А класі в Ліцеї № 193 імені Олега Мудрака Подільського району м. Києва. На підтвердження витрат на лікування [PERSON] , стороною позивача долучено: - публічний Договір про надання медичних послуг № 1831/2024 від 08.10.2024, укладений між ВСП ПЗВО «Київський міжнародний університет» - «Університетська клініка» та фізособою [PERSON] , яка виступає законним представником доньки [PERSON] (а.с. 20-22); - акт наданих послуг № LM-38500-001 від 08.10.2024 на загальну суму 27 300,00 грн (а.с. 23); - квитанція до прибуткового ордеру № 1775 від 08.10.2024 на загальну суму 27 300,00 грн (а.с. 23); - акт наданих послуг № LM-2884-001 від 16.10.2024 на загальну суму 1 500,00 грн (а.с. 24); - акт наданих послуг № LM-7562-001 від 23.10.2024 на загальну суму 700,00 грн (а.с. 25); - акт наданих послуг № LM-7756-001 від 30.10.2024 на загальну суму 490,00 грн. (а.с. 26); - акт наданих послуг № LM-8823-001 від 31.10.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 27); - акт наданих послуг № LM-8827-001 від 01.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 28); - акт наданих послуг № LM-8840-001 від 03.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 29); - акт наданих послуг № LM-8858-001 від 05.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 30); - акт наданих послуг № LM-8895-001 від 06.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 31); - акт наданих послуг № LM-8903-001 від 07.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 32); - акт наданих послуг № LM-8940-001 від 11.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 33); - акт наданих послуг № LM-8952-001 від 12.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 34); - акт наданих послуг № LM-8971-001 від 14.11.2024 на загальну суму 490,00 грн (а.с. 35); - акт наданих послуг № LM-8972-001 від 18.11.2024 на загальну суму 550,00 грн (а.с. 36); - акт наданих послуг № LM-9155-001 від 11.12.2024 на загальну суму 700,00 грн (а.с. 37); На даних час у [PERSON] відсутнє офіційне працевлаштування, що підтверджується довідкою ОК-5 з Пенсійного фонду України (а.с. 39-40). Позивачем до матеріалів справи долучено роздруківки з сайту «Опендатабот» (а.с. 41-43), які свідчать про наявність у власності відповідача земельних ділянок, а саме: - земельна ділянка площею 2.303 га кадастровий номер 0521483200:06:006:0053, розташована в Вінницькій області. Козятинський район, с/рада Махнівська, яка передана у користування ТОВ «МРІЯ» строком до 11.09.2028; - земельна ділянка площею 0.09 га кадастровий номер 0520682800:01:004:0761, розташована в Вінницькій області. Вінницький район, с/рада Луко-Мелешківська. Стороною відповідача до матеріалів справи долучено квитанції про переказ коштів [PERSON] на картку отримувача [NUMBER] за період з квітня 2024 року по травень 2025 року (а.с. 65-140). Постановами про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] та № [NUMBER] від 11.03.2025 визначено стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та на утримання [PERSON] (а.с. 145, 147). Відповідачем до матеріалів справи долучено квитанції про переказ коштів [PERSON] на рахунок Козятинського ВДВС з призначенням платежу «ВП [NUMBER] за [PERSON] » на загальну суму 10 000,00 грн (а.с. 148, 151). Також в матеріалах справи наявні квитанції про переказ коштів [PERSON] на рахунок Козятинського ВДВС з призначенням платежу «ВП [NUMBER] за [PERSON] » на загальну суму 10 000,00 грн (а.с. 149-150). З матеріалів справи вбачається, що відповідач на даний час офіційно не працює, вказане підтверджується довідкою ОК-5 з Пенсійного фонду України (а.с. 152-153). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20). За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20. При цьому слід приймати до уваги, що вичерпного і чіткого переліку документів, що свідчать про зміну матеріального стану особи, закон не містить, але такими доказами можуть бути, наприклад, довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7, а також інформація (витяг, довідка) про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, які містять, зокрема, дані щодо суми всіх доходів фізичної особи за відповідний період (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 758/8284/21 /провадження № 61-8514св22/). Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 194/629/17-ц (провадження № 61-37792св18). Суд наголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а розмір аліментів, який наразі сплачується відповідачем у сумі 1 000,00 грн на кожну дитину щомісяця є очевидно недостатнім для утримання дітей сторін, які проживає разом із матір`ю - позивачкою, що відповідачем не спростовано. При цьому, суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 та від 16.06.2021 у справі № 643/11949/19, які зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Суд не може залишити поза увагою інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, а батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 664/252/19-ц, від 09.11.2022 у справі № 173/2312/18. У справі, що є предметом розгляду переконливих доводів щодо неможливості працевлаштуватись на більш високооплачувану роботу відповідач не навів. Як не пояснив і про неможливість отримувати дохід з належного йому на праві власності нерухомого майна. Зазначене в сукупності, на думку суду, свідчить про наявність достатніх правових підстав для зміни розміру стягуваних аліментів. Разом з тим, суд вважає такими, що заслуговують на увагу посилання відповідача на недоведеність позивачем заявленого розміру аліментів на утримання дітей у сумі 6 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, оскільки матеріали справи не містять доказів необхідності надання утримання дитині одним з батьків саме у такому розмірі. Водночас, суд зауважує, що витрати, які викликані особливими обставинами, не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати мають характер додаткових витрат, що є підставою для звернення до суду із позовом у порядку ст. 185 СК України (див. постанову Верховного Суду від 23.11.2022 у справі № 149/2510/21 /провадження № 61-7010св22/). Суд враховує, що позивач просить встановити розмір аліментів у розмірі 6 000,00 грн на кожну дитину щомісяця, проте, з огляду на стан здоров`я дітей, потреби у їх вихованні і навчанні, а також на матеріальний стан відповідача, суд вбачає наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 2 000,00 грн щомісячно. Такий, визначений судом розмір аліментів на утримання дітей, перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину та з урахуванням обов`язку матері - [PERSON] утримувати дитину, є достатнім. При визначенні розміру аліментів на утримання спільної дитини, суд враховує положення ст. 182 СК України, та положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» де встановлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3 196,00 гривень, на одну особу в розрахунку на місяць; майновий стан позивачки, яка веде догляд за неповнолітніми дітьми; вік дітей; майновий стан відповідача, який є здоровою особою працездатного віку, відсутність у нього на утриманні інших утриманців, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, суд бере до уваги, що жодних доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі позивач не надала. Однак, матеріали справи не містять і належних доказів матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Суд вважає за необхідне зазначити про стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України). Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та вказано у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 621/307/17 (провадження № 61-31400св18) відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Положеннями пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: partial