Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, з 07 серпня 2016 року [PERSON] з [PERSON] перебували в шлюбі, який заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2018 було розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Син свого батька фактично не знає. Коли позивач розлучилась з відповідачем, синові не виповнилося і року. Рішенням Вінницького міського суду від 31.01.2018 року було встановлено режим окремого проживання. З того часу відповідач не спілкувався з сином, не відвідував його, не вітав з днем народження, не вітав зі святами, не забезпечував матеріально. [PERSON] не знає чим захоплюється дитина, як і де вона навчається та власне як вона виглядає. Забравши усі сімейні заощадження, відповідач зник з життя позивача ще у 2018 році. Зобов`язання утримувати дитину та дружину до 3-х річного віку дитини, відповідач не виконував з часу постановлення судових рішень. Так, на даний час існує заборгованість за виконавчим листом №127/678/18 (стягнуто 1/6 частину зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання дружини до 3-х річного віку дитини) та за виконавчим листом №127/673/18 ( стягнуто аліменти на утримання дитини). Постановою Вінницького міського суду від 22.08.2023 року [PERSON] було визнано виним у несплаті аліментів та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт. У відпопідача було безліч варіантів та можливостей для встановлення контакту з дитиною. Позивач ніколи не мала на меті чинити перешкоди у спілкуванні батька з сином, однак відповідач за більш ніж п`ять poкiв нaвiть не виявив бажання відвідати сина. Наслідком винної, свідомої поведінки відповідача є те, що син свого біологічного батька не знає взагалі, а своїм батьком він вважає та називає теперішнього чоловіка позивачки - [PERSON] , з яким вини проживаємо разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2022 року. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав до [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також просила стягнути судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано у Органу опіки і піклування Вінницької міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Служба у справах дітей Вінницької міської ради надала висновок від 25.12.2024 відповідно до якого вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак представник позивача адвокат Шикунова А.О. подала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лещенко С.В., судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством. Сторона відповідача неодноразово клопотала про відкладення розгляду справи, ці клопотання були задоволенні судом, відзив на позов стороною відповідача не подавався. Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подала заяву та просила розгляд справи провести в її відсутність, підтримала висновок органу від 25.12.2024. В судовому засіданні, призначеному 07.04.2025 за клопотанням позивачки були допитані свідки. Свідок [PERSON] - сусідка позивачки, надала суду показання про те, що у вперше побачила відповідача у 2018 році, бачила вона його рідко, потім він зібрав в людей гроші і зник. За період з 2018 року з дитиною не гуляв, дитина гуляє або з мамою або з бабусею. Свідок [PERSON] - сусідка позивачки повідомила про те що відповідача знає погано, коли [PERSON] родила сина [PERSON] зник, зібрав в людей гроші і після народження дитини не бачила. Спочатку з [PERSON] гуляла сама, потім у неї з`явився чоловік. Свідок [PERSON] - мама позивачки, розповіла, що батько дитини не знає його в обличчя, останній раз бачив дитину, коли йому було чотири місяці. Одного разу зустріли [PERSON] на вулиці, хотіли поговорити, але він втік. Жодного разу не цікавився дитиною, хоча його розшукували. Свідок [PERSON] - співмешканець позивачки пояснив, що з [PERSON] почав зустрічатися з 2019 року, а з 2022 року стали проживати разом, дитині не було одного року, як відповідач перестав з`являтися в житті [PERSON] і [PERSON] . Він ніколи не бачив відповідача, останній не дзвонив, не цікавився життям дитини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, який заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2018, справа (127/674/18) було розірвано. Рішення набрало законної сили 03.03.2018. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 17.04.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 25.05.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином трирічного віку. 19.04.2018 Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] за виконавчим листом №127/673/18. 30.05.2018 Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] за виконавчим листом №127/678/18. 03.09.2018 Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про розшук майна боржника у ВП [NUMBER]. 03.09.2018 Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №.[NUMBER]. 03.04.2019 Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. 14.02.2023 Державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про арешт коштів боржника. Замостянським відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) сформовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER]. Станом на 18.08.2020 заборгованість складає 31475,50 грн. Другим відділлом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сформовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER]. Станом на 30.09.2024 заборгованість складає 173224,00 грн. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023 (справа №127/18730/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. КЗ «ВЛ №35» надано довідку №02-10/29 від 04.09.2024 про участі батьків у вихованні дитини [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] навчається в закладі з 2023 року. За період навчання в ліцеї зарекомендував себе як здібний здобувач освіти. Мати [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, цікавиться його успіхами та труднощами у навчанні, допомагає в організації позакласних заходів. Батько, [PERSON] , батьківські збори не відвідував, навчанням не цікавився, на зв`язок з класним керівником не виходив. КЗ «ДНЗ №35 ВМР» надало довідку про участь у вихованні дитини №16 від 30.09.2024 з якої вбачається, що [PERSON] був вихованцем дитячого закладу №35 м. Вінниці з 2019 року по лютий 2022 року. Протягом зазначеного періоду дитину в садочок приводила та забирала його мама або бабуся по матері. Батько дитини [PERSON] у закладі не з`являвся, життям дитини не цікавився. КЗ «ДНЗ №52 ВМР» надало довідку про участь у вихованні дитини №60/05-01-02 від 26.09.2024 з якої вбачається, що з листопада 2022 року по серпень 2023 року [PERSON] відвідував заклад дошкільної освіти №52 м. Вінниці. Протягом перебування [PERSON] в ЗДО №52 його батько [PERSON] не цікавився життям дитини. Приводили та забирали з садочку і вирішували усі питання щодо перебування в закладі дитини лише його мама та вітчим. Дитина ніколи не згадувала рідного батька. Головою ОСББ «Збишка 37» складено характеристику з місця проживання на [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 2011 року. За роки проживання за даною адресою проявила себе виключно з позитивного боку. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило. [PERSON] проживає з сином, [INFO] . В матеріалах справи також містяться пояснення Собченко Г.В. , яка з 2018 року є сімейним лікарем [PERSON] та її сина, [PERSON] 2017 р.н. Протягом цього періоду по теперішній час на прийом до неї з приводу лікування дитини, проведення щеплень, видачі довідок про стан здоров`я [PERSON] , тощо, приводила мама або бабуся. Батька дитини, [PERSON] , жодного разу на прийомі стосовно [PERSON] у лікарки не було, він не телефонував, станом здоров`я сина не цікавився. Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , які допитувались в судовому засіданні в якості свідків. Розбіжностей у наданих письмових та усних поясненнях не виявлено, вони повністю узгоджуються між собою. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 25.12.2024 №01/00/011/183554. Як слідує з висновку служба у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини мати [PERSON] , повідомила, що батько дитини, [PERSON] , тривалий час не проявляє інтересу до життя та здоров`я дитини, не телефонує та не вітає його з днями народження. Вона зазначила, що син не знає свого біологічного батька і вважає батьком свого вітчима. Також наголошено, що аліментів [PERSON] не надає матеріальної підтримки, має заборгованість зі сплати аліментів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини мати [PERSON] зазначив, що не підтримує зв`язок із сином [PERSON] оскільки, його [PERSON] за словами, перешкоджає їхньому спілкуванню та зустрічам. Він також висловив незгоду щодо позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] і повідомив, шо 17.12.2024 року повністю сплатив заборгованість з аліментів. Дані обставини підтверджуються відповідними документами. Своєю поведінкою [PERSON] порушив вимоги статей 150, 180 Сімейного кодексу України, які покладають на батьків обов`язки по вихованню та утриманню дітей. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved