Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції та заперечень сторін Адвокат Петренко П.І., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовується тим, що з 2013 року по 2023 рік за час спільного проживання у сторін народилося шестеро дітей. З липня 2024 року відповідач усунулась від виховання та утримання своїх дітей, виїхала закордон до Республіки Молдова, не підтримує з ними контактів, не виконує обов`язків щодо їх виховання та розвитку в цілому. Позивач проживає із дітьми, яких виховує та утримує самостійно без участі відповідача. 2. Процесуальні дії у справі, зміст клопотань (заяв) Ухвалою судді від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.02.2025. Підготовче засідання 28.02.2025 відкладено на 25.03.2025 у зв`язку з відсутністю висновку Виконавчого комітету Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області (далі - орган опіки та пілкування, третя особа). Підготовче засідання 25.03.2025 відкладено на 14.04.2025 у зв`язку з витребуванням відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України щодо перетину державного кордону відповідачем за визначений період. Від Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України 02.04.2025 надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 25.03.2025. Підготовче засідання 04.04.2025 відкладено на 23.04.2025 у зв`язку з відсутністю висновку органу опіки та пілкування. У судовому засіданні 23.04.2024 справу призначено до судового розгляду на 13.05.2025. Справа знята з розгляду з 13.05.2025 на 03.06.2025 у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої справи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Повідомила, що в період з липня 2024 року до жовтня 2024 року працювала неофіційно в Молдові, де проживає її брат. З позивачем припинила проживати в с. Безсали Миргородського району Полтавської області внаслідок дій його матері, з яким залишились проживати діти до літа цього року. Заперечила, що підписувала заяву від 11.07.2024, за змістом якої відмовляється від дітей. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. 3. Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази В силу вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями частини 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України). З 2013 року по 2023 рік за час спільного проживання у сторін народилося шестеро доньок, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (копія, а/с 8-13) В житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають позивач та його діти, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 29.11.2024, відповідач не зареєстрована за цією адресою (копія, а/с 7). Ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно її малолітніх дітей за період з кінця липня 2024 до кінця жовтня 2024 року підтверджується відомостями із таких письмових доказів (в копіях), які суд вважає допустимими, належними та достовірними, а саме: - акт депутата Лохвицької міської ради Карабки О.О., без дати, відповідно до якого позивач проживає зі своїми шістьма дітьми за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у будинку не проживає та перебуває за кордоном, не підтримує з дітьми контактів та не утримує їх. У будинку проводиться ремонт та покращуються житлові умови (а/с 18); - характеристика, видана 26.07.2024 Малокаратульським старостинським округом № 4 виконавчого комітету Ташанської сільської ради, відповідно до якої відповідач не проявляла участі в громадському житті села, характеризується посередньо (а/с 19); - характеристика, видана 29.07.2024 Безсалівським старостинським округом виконавчого комітету Лохвицької міської ради, відповідно до якої позивач проживає зі своїми шістьма дітьми за адресою: [ADDRESS] , де не проживає відповідач, позивач характеризується виключно позитивно (а/с 20); - характеристики Безсалівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 26.11.2024, відповідно до яких [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] навчаються в різних класах школи, характеризуються позитивно, навчанню учениць належну увагу придяліє батько, матір не телефонувала до школи та не відвідувала батьківські збори (а/с 21-24); - лист Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України щодо перетину відповідачем державного кордону з Республікою Молдова в пунктах пропуску Мамалига, Могилів-Подільський за період з 24.07.2024 до 27.10.2024 (а/с 57). Виконавчим комітетом Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області прийнято рішення від 09.04.2025 № 79 «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей», до якого додано відповідний висновок (а/с 61-63). Висновком органу опіки та пілкування встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбу не перебувають, мають шістьох спільних дітей. У висновку містяться посилання та короткий зміст з наведених вище доказів за виключенням листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Лохвицької міської ради провела 19.03.2025 засідання та вважала недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , яка заперечувала проти позбавлення батьківських прав на засіданні комісії, з її слів неодноразово зустрічалася з дітьми, надсилала їм речі та солодощі. Даний висновок суд вважає допустимим та належним доказом у справі. Суд відхиляє заяву відповідача від 11.07.2024, за змістом якої вона відмовляється від своїх дітей, як таку, що суперечить сімейному закону та очевидно порушує інтереси малолітніх дітей (копія, а/с 14). Ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно її малолітніх дітей за період з кінця липня 2024 до кінця жовтня 2024 року, на думку суду, може кваліфікуватись за ознаками адміністративного прпвопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей). Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. 4. Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони Конвенцією про права дитини, прийнятою 20 листопада 1989 року на 44-й сесії Генеральної асамблеї ООН, проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Принцип пріоритетності прав та інтересів дитини, зокрема, відображено у ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до якої дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. За правилами ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов?язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положень ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України врегульовано, що однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд, з урахуванням позицій сторін, непропорційністю діям відповідача [PERSON] за встановлених судом обставин заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, дійшов висновку, що вона цілком спроможна виконувати батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, позбавлення батьківських прав негативно відобразиться на психоемоційному стані та розвитку малолітніх дітей, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed