Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

У вересні 2024 року Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитним договором №5582556 про надання споживчого кредиту. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач посилається на те, що 22 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5582556 на суму в розмірі 8 900,00 гривень. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. Позивач вказує, що підписанням кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, Відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Незважаючи на це, як стверджує Позивач, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість в розмірі: - 8 900,00 гривень за тілом кредиту; - 24 618,29 гривень за нарахованими процентами; - 10 626,60 гривень за нарахованими Позивачем процентами за 60 календарних днів. Позивач вказує, що 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі - за укладеним з Відповідачем. Після відступлення права грошової вимоги, як зазначає Позивач, Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ні на рахунки попереднього кредитора. У зв`язку з викладеним Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість у примусового порядку. Крім того, Позивач, просить стягнути з Відповідача витрати на сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який Позивач просить стягнути з Відповідача, становить 44 144,89 гривень. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2024 року справу розподілено судді Солом`янського районного суду м. Києва Букіній О.М. 30.09.2024 до суду надійшла інформація по задеклароване/зареєстроване місце проживання Відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, Відповідачу копію позовної заяви з додатками. Направлений відповідачу пакет документів було отримано останнім 12.11.2024, про свідчить його особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 08.01.2025 до суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній категорично заперечую проти його задоволення, посилаючись на те, що ним не підписувались ні заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання послуг по кредиту, ні кредитного договору, ані з ТОВ «Авентус Україна», ані з Позивачем. Також, звернув увагу суду, що він не надавав будь-якої згоди на відступлення права вимоги. Його ніхто не повідомляв про відступлення права вимоги за кредитним договором. Жодного належного та допустимого доказу, Позивачем не надано до суду. 14.01.2025 до суду від Позивача надійшла заява про зміну назви учасника справи, а саме: рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Крім того, 14.01.2025 до суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Крім того, долучив до матеріалів справи докази укладення електронного договору між Позивачем та Відповідачем, якими спростовуються пояснення Відповідача. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно - процесуального законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5582556 на суму в розмірі 8 900,00 гривень. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. Отже, предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Авентус Україна» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://creditplus.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на викладене вище, встановлено, що Відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому суд приходить до висновку, що факт укладення договору №5582556 від 22.02.2022 підтверджується матеріалами справи та узгоджується із ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 1.4 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 360 днів. Зазначений строк згідно з п. 4.1 Договору може бути продовжений. Відповідно до п.1.5.2 Кредитного договору Кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 0,020% (знижена ставка) від суми кредиту за кожен день користування протягом строку, визначеного в п.1.4 Договору за умови відсутності порушень з боку позичальника. Крім того, п.1.5.1 Кредитного договору сторонами погоджена процентна ставка за користування кредитом 1,99% (стандартна ставка) на день у випадку користування кредитом в межах строку вказаного в п.1.4 Договору, але якщо не виконані умови для застосування зниженої ставки, а також у випадку пролонгації дії договору на новий строк. У зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань, як стверджує Позивач, за ним утворилася заборгованість в сумі 44 144,89 гривень, яка складається з: - 8 900,00 гривень за тілом кредиту; - 24 618,29 гривень за нарахованими процентами; - 10 626,60 гривень за нарахованими Позивачем процентами за 60 календарних днів.. 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі - за укладеним з Відповідачем. Після відступлення права грошової вимоги, як встановлено судом, Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ні на рахунки попереднього кредитора. Так, Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». У зв`язку з викладеним позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в частині задоволення вимог по стягненню заборгованості в сумі 44 144,89 грн. підлягає задоволенню. Позивач також просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 року, копію Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.09.2024 згідно договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 року. З копії Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.09.2024 згідно договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 року вбачається, що гонорар Адвоката становить 10 000,00 грн., а в переліку наданих послуг вказані такі послуги, надані Адвокатом: складання та подання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, надання усної консультації стосовно складення позовної заяви - все разом - 10 000,00 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат суд враховує наступне. У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом п. 4.1 договору про надання правової допомоги №25/02/2020-01 від 25 лютого 2020 року клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар у відповідному розмірі (порядку, строках на умовах) згідно додаткової угоди до цього договору, що є невід`ємним додатком до даного договору або на підставі акту виконаних робіт, протягом трьох днів після виставлення адвокатським бюро рахунку по акту виконаних робіт. У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За вказаних вище обставин, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000,00 грн., що на думку суду є обґрунтованим. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на Відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Оскільки, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості в повному обсязі, то на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у вказаному вище розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial