Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» через представника Москаленко М.С. звернулося до суду із указаним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики на загальну суму в розмірі 27\~330,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №100838877, в силу якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах встановлених цим договором у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування цією позикою. Згідно Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені первісним кредитором ТОВ «Мілоан» на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За цим Договором факторингу складено Реєстр боржників від 16.07.2024 року, в силу якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , заборгованість якого за вказаним договором становить загальну суму в розмірі 23700 грн. (основна сума боргу 5000 грн.; заборгованість за відсотками 17750 грн.; заборгованість за комісією в сумі 950 грн.). Крім того, 17 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір №164395, в силу якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах встановлених цим договором у розмірі 1000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 1,90% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування цією позикою. Згідно Договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року, права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За цим Договором факторингу складено Реєстр боржників від 08.01.2024 року, в силу якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , заборгованість якого за вказаним договором становить загальну суму в розмірі 2330 грн. (основна сума боргу - 1000 грн.; заборгованість за відсотками - 1330 грн.). Крім того, 15 травня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики №7759536, в силу якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах встановлених цим договором у розмірі 500 грн. строком на 15 днів зі сплатою 2% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування цією позикою. Згідно Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені первісним кредитором ТОВ «Мілоан» на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За цим Договором факторингу складено Реєстр боржників №15 від 25.01.2024 року, в силу якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , заборгованість якого за вказаним договором становить загальну суму в розмірі 1300 грн. (основна сума боргу 500 грн.; заборгованість за відсотками 800 грн.). Оскільки відповідач добровільно не погасив наявну заборгованість за вищевказаними договорами позики, що стало приводом для звернення позивача до суду із указаним позовом, який представник позивача просить задовольнити. Ухвалою судді від 26.03.2025 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, незважаючи на повідомлення судом про дату, час і місце судового засідання, а представник позивача за довіреністю Москаленко М.С. у позовній заяві просила провести розгляд справи у відсутності представника позивача. У випадку неявки в судове засідання відповідача також просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач Бира І.П. в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, а відзиву на позовну заяву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача, яка у поданій до суду позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила, враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а також не подав відзиву, отже суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини\~першої та\~другої статті\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою\~ сьомою\~статті 81\~цього Кодексу\~передбачено,\~що докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №100838877, в силу якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах встановлених цим договором у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування цією позикою. Проте, взятих на себе зобов`язань відповідач [PERSON] не виконав, допустивши заборгованість, яка згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості становить загальну суму в розмірі 23700 грн. (основна сума боргу 5000 грн.; заборгованість за відсотками 17750 грн.; заборгованість за комісією в сумі 950 грн.). Згідно Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені первісним кредитором ТОВ «Мілоан» на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За цим Договором факторингу складено Реєстр боржників від 16.07.2024 року, в силу якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , заборгованість якого за вказаним договором становить загальну суму в розмірі 23700 грн. Крім того, 17 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №164395, в силу якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах встановлених цим договором у розмірі 1000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 1,90% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування цією позикою. Проте, взятих на себе зобов`язань відповідач [PERSON] не виконав, допустивши заборгованість, яка згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості становить загальну суму в розмірі 2330 грн. Згідно Договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року, права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За цим Договором факторингу складено Реєстр боржників від 08.01.2024 року, в силу якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , заборгованість якого за вказаним договором становить загальну суму в розмірі 2330 грн. (основна сума боргу - 1000 грн.; заборгованість за відсотками - 1330 грн.). Крім того, 15 травня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики №7759536, в силу якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на умовах встановлених цим договором у розмірі 500 грн. строком на 15 днів зі сплатою 2% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування цією позикою. Проте, взятих на себе зобов`язань відповідач [PERSON] не виконав, допустивши заборгованість, яка згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості становить загальну суму в розмірі 1300 грн. Згідно Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені первісним кредитором ТОВ «Мілоан» на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За цим Договором факторингу складено Реєстр боржників №15 від 25.01.2024 року, в силу якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , заборгованість якого за вказаним договором становить загальну суму в розмірі 1300 грн. (основна сума боргу 500 грн.; заборгованість за відсотками 800 грн.). Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049, ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти\~у строки та на умовах, встановлених договором. В силу приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 629, 525, 612, 611 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Згідно частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України). При цьому, відповідачем не надано до суду доказів, які би спростовували надані розрахунки його заборгованості перед позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новим кредитором у грошових зобов`язаннях відповідача, а також стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем чи попередніми кредиторами ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Мілоан», отже суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» у повному обсязі. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» (нового кредитора у грошових зобов`язаннях відповідача [PERSON] ) є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитними договорами (Договір про споживчий кредит №100838877 від 26.11.2021 року на заборгованість в сумі 23700 грн.; Договір про надання споживчого кредиту №164395 від 17.12.2021 року на заборгованість в сумі 2330 грн.; Договір позики №7759536 від 15.05.2022 року на заборгованість в сумі 1300 грн.), а всього слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму в розмірі 27 330,00 грн. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому враховуючи повне задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved