Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Представник позивача 25.11.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 06.12.2022 о 13 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Новокостянтинівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі у тексті також відповідач), та автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «ЛОКО» (далі у тексті також страхувальник). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно правова відповідальність ТОВ «ЛОКО» на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» згідно Договору №28-1301-22-00089 добровільного страхування наземних транспортний засобів від 06.12.2022 (далі у тексті також Договір страхування). \~ \~ \~ \~ Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення №756/1412/23 відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та підданий стягненню у вигляді штрафу. Позивач стверджує, що за датованими 15.12.2022 і 09.01.2023 заявами ТОВ «ЛОКО» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, він виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 146\~916,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1045 від 11.01.2023 року. Після здійснення страхових виплат страхувальнику позивач звернувся до страхової компанії відповідача ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про відшкодування йому виплаченого страхового відшкодування №11/21430 від 23.01.2023 за страховим актом STOKA-1000001022. Страхова компанія відповідача відшкодувала позивачу здійснені страхові виплати в частині ліміту в розмірі 128\~500,00 грн. На переконання позивача відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на його користь різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за Договором страхування в розмірі 146\~916,48 грн. та сумою страхового відшкодування розрахованою в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно полісу № АР5891419, яку сплачено ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», 128\~500,00 грн. в розмірі 18416,48 гривень та судові витрати. Постановленою 21.03.2025 ухвалою позовна заява ПАТ «Страхова компанія «УСГ» прийнята до розгляду, у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду по суті спору. У судове засідання представник позивача ПАТ «Страхова компанія «УНГ» не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] до суду для участі в розгляді справи не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Зважаючи на відсутність передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи, суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У проведеному 29.05.2025 судовому засіданні суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення та оголосив дату засідання - 14 год. 00 хв. 06.06.2025. З мотивів відсутності учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Дослідженням постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.02.2023 у справі №756/1412/23 суд встановив, що 06.12.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем MITSUBISHI державний номер [NUMBER] та рухаючись по вул. Новокостянтинівська в м. Києві, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху, змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечно, та здійснив зіткнення з автомобілем RENAULT, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий стягненню у вигляді штрафу (а.с.4). Постанова судді набрала законної сили 06.03.2023, а тому в силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вона є обов`язковою в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль RENAULT MASTER, державний номер [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~власником якого\~є ТОВ\~«ЛОКО»,\~зазнав механічних\~пошкоджень,\~що підтверджують\~надані \~суду акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 23.12.2022 (а.с.23, 24), ремонтна калькуляція №125643 від 25.12.2022 (а.с.25-28), звіт №125643 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.12.2022 (а.с.29-35), звіт №125643 про оцінку вартості матеріального збитку від 02.01.2023 (а.с.36-41), страховий акт № STOKA-1000001022 від 11.01.2023, розрахунок суми страхового відшкодування від 11.01.2023 (а.с.42). Цивільно правова відповідальність власника автомобіля RENAULT MASTER BUDDA R02Y01-2, державний номер [NUMBER] застрахована приватним акціонерним товариством\~ «Страхова компанія\~«УСГ», що доводить копія Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1301-22-00089 від 31.03.2022 (а.с.5-16). Водночас, цивільно правова відповідальність відповідача, як власника легкового автомобіля Mitsubishi Outlander державний номер [NUMBER] ПРАТ, застрахована «СК» АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», що підтверджують відомості про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування №АР5891419 діючий на 06.12.2022 (а.с.45). Згідно з поданими ТОВ «ЛОКО», як страхувальником, заявами від 15.12.2022 та від 09.01.2023 позивач на відшкодування завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди шкоди виплатив ТОВ «ЛОКО» за страховим актом STOKA-1000001022 і розрахунком суми страхового відшкодування (а.с.42) 143383,48 гривні (а.с.43) із нарахованих 146916,48 гривень. Із нарахованих 146916,48 гривень позивач утримав страховий платіж в розмірі 3533,00 гривні. Після здійснення страхової виплати страхувальнику, позивач із заявою про відшкодування вчинених виплат звернувся до страховика відповідача [PERSON] ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Дослідженням платіжної інструкції від 21.03.2023 суд встановив, що в означену дату ПРАТ «СК» АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» перерахувало ПАТ «Страхова компанія «УСГ» 128500,00 грн. страхової виплати згідно з актом №109.00977623-1 від 14.03.2023, регрес №11/21430 від 23.01.2023 без ПДВ (а.с.44). Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме,\~\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно\~ст. 979 ЦК України,\~ст. 16 Закону України «Про страхування»\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 ЦК України\~ та\~ ст.27 Закону України «Про страхування»\~\~визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно до положень вказаних норм відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст. ст.\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~ст. ст. 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказані висновки були викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема, на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що «відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана, у тому числі, законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме особа яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Враховуючи встановлені обставини та нормативно правове обґрунтування спірних правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки позивач, як страховик, відшкодував ТОВ «ЛОКО», як страхувальнику, завдану протиправними діями відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 146 916,48 гривень, утримавши із нарахованої до сплати на відшкодування шкоди суми черговий страховий внесок (платіж) страхувальника. У свою чергу страховик відповідача ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» добровільно виконав вимогу позивача про відшкодування здійснених страхових виплат та перерахував ПАТ «Страхова компанія «УСГ» 128500,00 грн. страхової виплати. За наведеного, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути 18416 гривень 48 копійок ( 146916,48 128500,00). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved