Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд зменшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнутих з нього за рішенням суду від 29 червня 2017 року у справі № 214/2436/17 з 1/2 до 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дітей, посилаючись на зміну сімейного стану та витрати на лікування та реабілітацію, що тягне за собою зміну майнового стану. В обґрунтування вимог позивачем зазначено про укладення ним 28.07.2018 повторного шлюбу та народження у нього [INFO] сина [PERSON] , на утримання якого судовим наказом від 21.01.2020 у справі № 215/5515/20 з нього стягнуто аліменти у розмірі частки його доходу. Дитина потребує більших витрат з огляду на затримку мовного розвитку та необхідності звернення до відповідних спеціалістів. Крім того, 12.02.025 він отримав вогнепальне поранення у зв`язку з проходженням військової служби, наразі потребує лікування та додаткових витрат на реабілітацію. Тому зважаючи на значні витрати із заробітної плати позивача та потреби в утриманні неповнолітньої дитини та дружини, що свідчить про зміну матеріального стану позивача, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07 березня 2025 року прийнято до\~розгляду позовну\~заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Ухвалою суду від 12 червня 2025 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, передбаченому ст. 128 ЦК України. Представник позивача адвокат Зеркін А.С. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] \~причини неявки\~не повідомила,\~відзиву на\~позов не\~подала. Поштове\~відправлення,\~направлене на\~зареєстровану адресу\~місця проживання\~відповідачки із\~повідомленням про\~виклик до\~суду,\~повернуто до\~суду не\~врученим із\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,\~що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України є днем вручення повістки (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 621/2155/20 (провадження № 61-3581св24), від 24 березня 2025 року у справі № 706/208/15-ц (провадження № 61-11296св23). Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року у справі № 214/2436/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх двох малолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2017 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Від повторного шлюбу, позивач [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9 копії свідоцтв). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що у нього змінився у сторону погіршення матеріальний стан, оскільки від повторного шлюбу у нього народилася дитина, яка перебуває на його утриманні, однак крім цієї дитини у нього на утриманні перебуває ще двоє дітей, на яких судовим рішенням з нього стягнуто 1/2 частку доходу, тобто сумарно він сплачує аліменти на трьох дітей у розмірі 75 % його заробітку (доходу). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23). Суд також\~приймає до\~уваги правову\~позицію,\~викладену Верховним\~Судом у\~постанові від 08 січня 2025 року у справі № 567/1462/23 (провадження № 61-6943св24) відповідно до якої «оскільки у платника аліментів змінився сімейний стан, а саме народження від іншого шлюбу сина, на утримання якого останній сплачує аліменти відповідно до судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів з 1/4 на 1/6 частин». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ураховуючи викладене,\~установивши,\~що змінився\~сімейний стан\~ [PERSON] ,\~а саме\~народження від\~іншого шлюбу\~третьої дитини,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що вказана\~обставина є\~самостійною підставою\~для зменшення\~розміру стягуваних\~із нього\~аліментів,\~що узгоджується\~з правовим\~висновком,\~викладеним Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24). Разом з тим, визначаючи частку розміру зменшуваних аліментів суд ураховує наявність судового наказу від 21 жовтня 2020 року у справі № 215/5515/20 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки його доходу, а діти від\~попереднього шлюбу не повинні\~бути звужені\~у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок\~збільшення утримання\~однієї дитини\~порівняно з\~іншою (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20). Посилання позивача на наявність витрат на утримання малолітнього сина [PERSON] у більшому розмірі, ніж на утримання інших дітей, у зв`язку з хворобливістю дитини, суд відхиляє з огляду на право матері дитини звернутися до суду із позовом до батька дитини в порядку ст. 185 СК України за наявних на те підстав. Стосовно посилання позивача на отримання ним вогнепального поранення під час військової служби та необхідності витрат на лікування та реабілітацію у зв`язку уз цим, суд ураховує положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 « Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», де серед іншого зазначено про можливість отримання, відповідно до наказів, виплат додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, де включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі військовослужбовцям Збройних Сил,\~які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (Абзац четвертий пункту 1-2 Постанови, рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 від 23.06.2022). За таких обставин з урахуванням інтересів всіх дітей позивача та платника аліментів, доцільним буде зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання двох дітей до 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) позивача, як платника аліментів. Суд зазначає, що за своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За відсутності вимоги, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved