Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ, в якій просила просила визнати автомобіль «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна -1560, д/н [NUMBER] об`єктом спільної сумісної власності та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2013 року. Оскільки життя з відповідачем не склалося вони почали проживати окремо та відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі з відповідачем за спільні кошти, 06.01.2022 року було придбано автомобіль «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна -1560, д/н [NUMBER] , реєстрація автомобіля здійснена на відповідача. Добровільно здійснити поділ сумісно нажитого майна відповідач відмовляється та неодноразово повідомляв про намір розпорядитися спільним майном на власний розсуд, тому вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22.10.2024 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження спірного автомобіля. Також ухвалою суду від 22.10.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 07.11.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її як представника, позовні вимоги підтримують та просидять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про час та місце судового засідання завчасно та належним чином. Відзив на позо не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 12.06.2025 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22 жовтня 2013 року, який було розірвано рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2024 року. Відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 17.09.2024 року власником автомобіля «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна -1560 є [PERSON] , дата реєстрації 22.01.2022 року. Згідно копії Звіту про оцінку майна від 14.10.2024 року ринкова вартість автомобіля «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна -1560, станом на 14.10.2024 року становить 409685,00 грн. Відповідно до частини першої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За вимогами частин першої, другої\~статті 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У\~статті 60 Сімейного кодексу України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною першою\~статті 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина четверта\~статті 65 Сімейного кодексу України\~передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За змістом\~статті 68 СК України\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Статтею 69 СК України\~передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому суд враховує, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі\~№ 638/2304/17\~(провадження № 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі\~№ 910/10784/16\~(провадження № 12-30гс21)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі\~№ 761/42030/21\~(провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі\~№ 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). При розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи не спростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження\~заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним.\~Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна (див. пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц\~(провадження № 14-22цс20)). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті\~263\~ЦПК\~України). Судом встановлено, що автомобіль «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна- 1560, д/н [NUMBER] було придбано 22.01.2022 року, тобто під час перебування сторін в шлюбі, а тому спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, що також не заперечується сторонами по справі. У даній справі метою сторін є поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу. Тому позовні вимоги про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності не є належним способом захисту прав сторін на такий поділ, тому в частині задоволення позовних вимог про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності належить відмовити. Частинами першою та другою\~статті 70 Сімейного кодексу України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі\~(див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року в справі\~№ 565/495/18\~(провадження № 61-1539св19), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2021 року в справі\~№ 438/1673/13-ц\~(провадження № 61-17441св20)). Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 02.04.2025 року по справі №№ 725/4115/21, провадження № 61-7782св24. З досліджених судом доказів та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що презумпція поширення правового режиму спільного сумісного майна на спірний автомобіль позивачем не спростована. За таких обстави суд приходить висновку про задоволення позову в частині визнання права на частку в праві спільної власності автомобіля «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна -1560, д/н [NUMBER] . Відповідно до ст.141\~ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2048 грн. 43 коп. Щодо забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Згідно з ч. 7\~ст. 158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Зважаючи на те, що суд прийшов висновку задоволення позовних вимог в частині визнання за\~позивачем право на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки автомобіль «CITROEN С4 PICASSO» 2014 року виписку, V двигуна -1560, д/н [NUMBER] , а також відсутність клопотання щодо скасування заходів забезпечення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial