Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка в подальшому була ним уточнена, про припинення права [PERSON] на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт за реєстраційним номером ІФО51240430694 від 30.04.2024 «нове будівництво житлового будинку га господарських споруд, будівель». Позовні вимоги мотивовано, тим що набуття відповідачкою у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533 розміром 0,35 га на підставі рішення Поляницької сільської ради № 148-18-2017 від 04.10.2017 здійснено всупереч положень земельного та водного законодавства, у зв`язку з чим земельна ділянка за законом підлягає поверненню у власність Поляницької сільської ради. Оскільки, дана земельна ділянка розташована впритул до р. Прутець Яблунівський, тобто безпосередньо в прибережній захисній смузі, у частині водозахисної зони визначеної законодавством ширини уздовж річки, на якій встановлений особливий режим, то надання її в приватну власність відповідачці суперечить законодавству. Земельна ділянка відповідачки розташована між земельною ділянкою позивача та річкою Прутець. Однак Поляницька сільська рада своїми рішеннями спочатку надала в користування для ведення особистого селянського господарства, а потім надала безоплатно у власність вказану земельну ділянку, змінивши її цільове призначення з «для ведення особистого селянського господарства» на «будівництво житлового будинку та господарських споруд», не врахувавши нормативних розмірів прибережних захисних смуг, що є порушенням норм Водного Кодексу та Постанови Кабінету Міністрів України № 486 від 08.05.1996. В подальшому відповідачка передала вказану земельну ділянку в платне користування ФОП [PERSON] для здійснення торгівельної діяльності. Діяльність будівельного майданчика на земельній ділянці здійснюється з порушенням екологічних норм і норм зонування території населених пунктів, а також з порушенням санітарних норм та правил, завдаючи безпосередньої шкоди оточуючим, в тому числі позивачу, так як робота будівельного майданчика створює вихлопні гази та пил, які вимушено вдихають усі мешканці житлових будинків і споруд, що оточують земельну ділянку з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533. В позові зазначає, що 30.04.2024 відповідачка зареєструвала у відділі з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Поляницької сільської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт за реєстраційним номером ІФО51240430694 «нове будівництво житлового будинку га господарських споруд, будівель», незважаючи на те, що земельна ділянка повністю знаходиться на прибережній смузі, та ФОП [PERSON] продовжує працювати на цій земельній ділянці, здійснюючи незаконну торгівельну діяльність будівельними матеріалами. Крім того, позивач зазначає, що відповідачка кардинально змінила берег річки підвищенням берега на кілька метрів шляхом його підсипання, що при паводках загрожує затопленням сусідніх ділянок та вимиванням будівельного сміття в ріку, руйнуванням берегу та сусідніх земельних ділянок. За змістом вимог земельного та водного законодавства, землі під водними об`єктами загальнодержавного значення не можуть передаватися у власність громадян, оскільки є землями Водного фонду України, на них не можна будувати житловий будинок. Вважає, що протиправним рішенням Поляницької сільської ради № 148-18-2017 від 04.10.2017, всупереч вказаних вимог законодавства, передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва житлового будинку, в межах Поляницької сільської ради, за рахунок земель водного фонду, які не можуть перебувати у приватній власності в силу приписів ст. 59-61, 88 Земельного кодексу України, оскільки знаходяться в межах 25-метрової прибережної захисної смуги річки Прутець Яблунівський. Вважає, що на підставі ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» має право звернутися до суду з вимогами про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Окрім того, є обґрунтований сумнів в добросовісності поведінки відповідачки під час зміни нею цільового призначення земельної ділянки, про яку йде мова. Позивач наполягає, що право на забудову порушує його інтереси та лишає можливості його, та інших членів громади, а саме: - використовувати прибережну річкову смугу за її призначенням, оскільки відповідачка фізично обмежує безперешкодний доступ громадян до берегу річки для загального водокористування, перешкоджає потрапити на берег; - розташування на ділянці торгівельного майданчика, здійснюється з порушенням санітарних норм і правил, на території земельної ділянки встановлено малу архітектурну форму та систематично ведуться роботи, що завдає безпосередньої шкоди здоров`ю усіх оточуючих, в тому числі позивача; - позивач не має можливості використовувати житловий будинок та земельну ділянку та задовольнити потребу в очищенні води, тому що ще до оформлення відповідачкою права власності на земельну ділянку до р. Прутець Яблунівський були прокладені та функціонували комунікації позивача (водостічна труба з сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод) для потреб в очищенні води; - в зв`язку зі зміною рельєфу берега річки, внаслідок проведення будівельних робіт з боку відповідачки, існує велика загроза повені та затоплення ділянки позивача. Вважає, що право на виконання будівельних робіт, яке виникло у відповідачки після реєстрації повідомлення, має бути припинено, тому що виконання таких будівельних робіт порушує права та законні інтереси позивача та інших членів громади. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18.02.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення права виконання підготовчих та будівельних робіт, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 14.03.2025 позивачем усунуто недоліки відповідно до ухвали суду шляхом направлення до суду виправленої позовної заяви. Ухвалою суду від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 14.04.2025 позивачем долучено до матеріалів справи довідку, видану ТОВ «АЛЛБАУТЕХ Україна» від 24.03.2025. 23.04.2025 від відповідачки надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не надав переконливих доказів щодо порушення нею його прав, не довів обставин, що свідчать про те, що відповідачка чинить перешкоди у реалізації його права власності, за захистом яких він звернуся до суду, не обґрунтував, яким саме чином припинення права виконання будівельних робіт відповідачкою, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, відновить його право, адже згідно позовної заяви, метою звернення позивача до суду є відновлення його прав внаслідок порушення відповідачкою законодавства, що регулює забудову земельної ділянки. На думку відповідачки, основним, що турбує позивача є можливість і надалі використовувати трубу, що була ним прокладена у 2016 році та продовжувати скидання нечистот у річку Прутець. Твердження позивача, що ні відповідачка, ні [PERSON] не мали законного права на отримання земельної ділянки з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533 у власність на думку відповідачки спростовуються наступним. Отримавши дозвіл від Поляницької сільської ради у формі рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, [PERSON] , отримавши погодження різних контролюючих органів, рішенням Поляницької сільської ради, після отримання Висновку державної експертизи, було затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність. Придбавши земельну ділянку, відповідачка як законний власник, підписала договір із сертифікованим інженером-землевпорядником про підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється (із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд). На підставі отриманих погоджувальних документів, рішенням Поляницької сільської ради № 212-22-2018 від 06.03.2018 було затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533, цільове призначення із земель сільськогосподарського призначення (ведення особистого селянського господарства) змінено на землі житлової забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд). Правовідносини, що регламентували порядок отримання [PERSON] земельної ділянки у власність та порядок зміни нею цільового призначення земельної ділянки, врегульовані зокрема, Земельним кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) та Тимчасовим Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 580 від 31.08.2026 (передбачає отримання Висновку про погодження проектів землеустрою експертами державної експертизи). Вважає, що надані відповідачкою документальні підтвердження законності права власності та законодавче обґрунтування дотримання процедури й порядку отримання земельної ділянки у власність та зміну її цільового призначення, спростовують твердження позивача про те, що вказана земельна ділянка незаконно передана у власність і зміна її цільового призначення проведена всупереч законодавства України. З приводу повідомлення про початок виконання будівельних робіт та їх припинення, то відповідно до норм ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт №466, затвердженого Постановою КМ України 13.04.2011 (чинним на момент виникнення правовідносин), право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у певних встановлених законом випадках. У разі виявлення таким органом факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, він видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт та звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку на усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного в приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт. Оскільки відповідачка вважає, що правомірно розпочала будівництво, отримавши будівельний паспорт та дотримавшись процедури, визначеної законодавством, на її думку позивач не є особою, якій законом надано право звертатись до суду із позовними вимогами про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, оскільки таке право належить виключно суб`єкту владних повноважень і не може бути делеговане фізичній особі. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Звертаючись до суду, на думку відповідачки, позивач не довів в чому саме полягає перешкода у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном, і яким чином [PERSON] порушує його право власності чи його не визнає, та яким чином припинення права відповідачки на виконання підготовчих або будівельних робіт (згідно змісту вимоги позивача), набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, відновить його «порушене право» чи задоволить його. Враховуючи наведене у відзиві, відповідачка просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 06.05.2025 позивач надіслав до суду заперечення на відзив, в якому зазначає, що саме відповідач заважає іншим користуватися своїми правами, прирічкова зона не може бути промисловою зоною, або зоною забудови. Позивач не погоджується із твердженням відповідачки, що саме використання труби для скидання нечистот, є основним, що його турбує з таких підстав. На його думку перелік порушених інтересів чітко зазначено у позовній заяві, а саме: неможливість використовувати прибережну річкову смугу за її призначенням, обмежено безперешкодний доступ громадян до берега річки для загального користування, розташування на ділянці торгівельного майданчика, позивач не має можливості використовувати житловий будинок та земельну ділянку, задовольнивши потребу в очищенні води, та у зв`язку зі зміною рельєфу берега річки, є ризик руйнування берегу й сусідніх земельних ділянок, на яких вже є житлові забудови та споруди, в тому числі сусідній житловий будинок позивача. Вважає, що позивач детально обґрунтовує своє право на звернення до суду, але Поляницька сільська рада як відповідний суб`єкт владних повноважень, не здійснює захисту своїх прав, а також прав мешканців територіальної громади. На думку позивача, тільки звернення до суду за захистом свого права може відновити права позивача. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовну заяву. 02.04.2025\~позивач звернувся\~з клопотанням\~про забезпечення\~позову шляхом\~заборони [PERSON] \~та /або\~третім особам\~проведення будь-яких\~підготовчих та\~будівельних робіт\~на земельній\~ділянці за кадастровим номером 2611092001:22:002:2533 до вирішення справи по суті, ухвалою суду від 04.04.2025 в задоволенні клопотання відмовлено. 29.04.2025 від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом тимчасової заборони здійснення підготовчих та будівельних робіт на земельній ділянці за кадастровим номером 2611092001:22:002:2533, в задоволенні якого ухвалою суду від 01.05.2025 відмовлено. В судове засідання позивач не прибув, однак 02.06.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідачки - адвокат Аверкова С.О. в судовому засіданні заперечила щодо позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, вважає що трактування позивачем норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з приводу підстав та суб`єкта припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, є хибними та вирваними з контексту. Вважає належним позивачем у цій справі може бути Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. Звернула увагу на те, що позивач безпідставно ставить під сумнів правомірність набуття права власності відповідачкою земельної ділянки, оскільки нею до матеріалів справи долучено ряд документів, які підтверджують законність набуття земельної ділянки у власність та зміну її цільового призначення. Вважає, що основною метою невдоволення позивача є перешкода в експлуатації водостічної труби, прокладеної батьками позивача по земельній ділянці відповідачки. Оскільки даний позов обґрунтовується байдужістю інших суб`єктів до порушення законних прав та інтересів (мешканців села, Поляницької сільської ради та інших), і на думку позивача звернення з такими позовними вимогами є єдиним способом захистити свої та їх права, то такий спосіб захисту на думку відповідачки є неефективним, так як позивач не довів, яким чином припинення права [PERSON] на виконання підготовчих або будівельних робіт відновить його порушене право. Також повідомила суду, що на даний час виконання будівельних робіт призупинено через непорозуміння з позивачем. Враховуючи вищенаведене, представник відповідачки просила суд відмовити у позові у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідно до рішення Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради від 14.04.2016 за № 32-4-2016 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення, затвердження детального плану території, затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, затвердження акту узгодження меж, затвердження проекту зміни цільового призначення землі та надання земельних ділянок у приватну власність», [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га, уч. Прелуки (а.с. 16). 21.02.2017 рішенням виконавчого комітету Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 13-2-2017 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення детального плану забудови для приватизації земельної ділянки площею 0,35 га уч. Прелуки, який був затверджений рішенням Поляницької сільської ради № 127-17-2017 від 11.07.2017 (а.с. 17, 18). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2602812662017 від 21.09.2017 земельна ділянка за кадастровим номером 2611092001:22:002:2533 перебуває в комунальній власності, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані (а.с. 142). Відповідно до рішення Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради від 04.10.2017 за № 148-18-2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надавання у приватну власність», [PERSON] , жительці села Поляниця, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3500 га, уч. Прелуки з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533 та надано їй безоплатно у приватну власність дану земельну ділянку (а.с 19). 09.11.2017\~згідно відомостей\~Державного земельного\~кадастру зареєстровано\~речове право\~приватної власності\~за відповідачкою\~на земельну\~ділянку з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533, що підтверджується листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 425/0-0.191-698/6-24 від 25.04.2024 та інформаційної довідки № 6222058 від 11.12.2024 з Опендатабот (а.с. 35,35 та 28). 23.11.2017 рішенням виконавчого комітету Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 74 [PERSON] надано дозвіл на розроблення детального плану території на власній земельній ділянці площею 0,35 га, що затверджений рішенням Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради № 184-20-2017 від 22.12.2017(а.с. 20, 21). З Висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06.02.2018 № 636/82-18, складеного експертом державної експертизи [PERSON] , що складався на підставі заяви власника на зміну цільового призначення земельної ділянки від 27.12.2017 №1300, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 2611092001:22:002:2533, загальною площею 0,3500 га не належить до особливо цінних земель, а також відсутні обмеження на цій земельній ділянці. Крім того, проект землеустрою в цілому відповідає земельному законодавству (а.с.138). Відповідно до рішення Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради № 212-22-2018 від 06.03.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення землі [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності цільове призначення якої змінюється та змінено цільове призначення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення (ведення особистого селянського господарства) в землі житлової забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) (а.с 22). Відповідно до\~геопорталу «Водні\~ресурси України»\~площа водозбору\~р.\~Прутець-Яблуницький\~-\~114\~кв.\~км,\~відтак згідно\~з ст.\~79\~Водного кодексу\~України ця\~річка відноситься\~до малих\~річок,\~що підтверджується\~листом Держводагентства\~№ 7221/4/2/11-24\~від 18.12.2024.\~Відповідно до\~ст.\~88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок 25 м. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Для встановлення меж водоохоронних зон та прибережних смуг, згідно ст. 47 Закону України «Про землеустрій», розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон, які враховуються при наданні у користування земельних ділянок навколо водних об`єктів (а.с.23, 24). В Єдиному\~реєстрі документів,\~що дають\~право на\~виконання підготовчих\~та будівельних\~робіт і\~засвідчують прийняття\~в експлуатацію\~закінчених будівництвом\~об`єктів,\~відомостей про\~повернення на\~доопрацювання,\~відмову у\~видачі,\~скасування та\~анулювання зазначених\~документів,\~а саме\~повідомлення про\~початок підготовчих\~робіт за\~кадастровим номером\~земельної ділянки\~2611092001:22:002:2533\~-\~зареєстровано повідомлення\~про повідомлення\~про початок\~виконання будівельних\~робіт на\~об`єктах з\~незначними наслідками\~(СС1) ІФО51240430694, назва об`єкта «Нове будівництво житлового будинку та господарських будівель (літня кухня, гараж) уч. Прелуки, в с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області. Сектором містобудування та архітектури виконавчого комітету Поляницької сільської ради видано Будівельний паспорт жительці с. Поляниця [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3500 га, кадастровий номер 2611092001:22:002:2533 за реєстраційним номером 149-А3356839646490265499 від 29.04.2024. Дані обставини підтверджуються листом Поляницької сільської ради № М-16 від 03.05.2024 та визнаються сторонами у справі. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Законом, який визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності»\~від 17.02.2011\~№3038-VІ (далі -Закон №3038-VІ). Відповідно до п. 4 ст.\~1\~Закону №3038-VІ замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.\~ Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~Закону №3038-VІ планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~17\~Закону №3038-VІ генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Відповідно до ч. 5 ст.\~111\~Земельного кодексу\~України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), містобудівній документації, робочому проекті землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 1-3 ст.\~35\~Закону №3038-VІ після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт. Згідно до ч. 10 ст.\~35\~Закону №3038-VІ замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті. Відповідно до ч. 11 ст.\~35\~Закону №3038-VІ повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних у відомостях про початок виконання підготовчих робіт, які містяться у Реєстрі будівельної діяльності, припинення права на початок виконання підготовчих робіт не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення у паперовій формі або настання обставин, визначених частиною дев`ятою цієї статті, вносяться органами державного архітектурно-будівельного контролю до Реєстру будівельної діяльності з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних у відомостях про початок виконання підготовчих робіт, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, припинення права на початок виконання підготовчих робіт, які подані в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, включаються до Реєстру будівельної діяльності автоматично в режимі реального часу з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи. Згідно до ч. 1, 2 ст.\~36\~Закону №3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до ч. 8 ст.\~36\~Закону №3038-VІ замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення. Відповідно до п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 13.04.2011\~№466 повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення: вносить інформацію, зазначену у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності (крім об`єктів, на які поширюється дія Закону України «Про державну таємницю») згідно з цим Порядком та Порядком ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 № 681; реєструє повідомлення та зміни до нього, подані щодо об`єкта, на який поширюється дія Закону України «Про державну таємницю», у журналі реєстрації повідомлень; під час внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності проставляє відмітку про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі (у разі коли така відмітка не проставлена на картографічній основі до внесення інформації, зазначеної у повідомленні). У випадках, встановлених у Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 № 681, у разі подання повідомлення через електронний кабінет або особисто замовником відповідно до пункту 4-1 цього Порядку, внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації, зазначеної у повідомленні, та проставлення відмітки про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі здійснюються в режимі реального часу автоматично програмними засобами Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - електронна система). У випадках, встановлених абзацом шостим цього пункту, програмними засобами електронної системи забезпечується автоматичне проведення аналізу відомостей, зазначених у поданих документах, щодо повноти, відповідності формату, логічності та достовірності з урахуванням критеріїв проведення аналізу та визначення рівня ризику і обрання відповідного типу процедури розгляду відповідно до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681. Інформація, зазначена замовником у повідомленні, у тому числі автоматично сформована інформація про реєстраційний номер, дату видачі, найменування органу державного архітектурно-будівельного контролю, вноситься до Реєстру будівельної діяльності відповідно до пункту 62 Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681. Частиною сьомою статті 36\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» передбачено підстави скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення зокрема 1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Відомості про скасування права на виконання будівельних робіт вносяться до реєстру. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення. Крім того, відповідно до частини другої статті 39-1\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування. Також абзацом сьомим пункту 15 Порядку № 466 визначено, що право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі, зокрема, встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю: - у разі подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт; - у разі отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; - на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного суду. Зокрема: Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 07.03.2023 по справі №420/9217/21 щодо про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, прийшов до наступних висновків: «Колегія суддів звертає увагу на те, що виключною підставою для звернення з позовом до суду про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про введення об`єкта до експлуатації є встановлений факт здійснення самочинного будівництва. Ознаками самочинного будівництва, зокрема, є: 1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; 2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту; 4) скасовано містобудівні умови та обмеження.» Такий висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/998/21. Аналіз наведених положень свідчить про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, статтею 39-1 встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Дослідивши матеріали справи в сукупності та взаємозв`язку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що повідомлення про початок підготовчих робіт за кадастровим номером земельної ділянки 2611092001:22:002:2533 було зареєстровано за номером ІФО51240430694, назва об`єкта «Нове будівництво житлового будинку та господарських будівель (літня кухня, гараж)» уч. Прелуки, в с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області та Сектором містобудування та архітектури виконавчого комітету Поляницької сільської ради було видано Будівельний паспорт жительці с. Поляниця [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку площею 0,3500 га, за реєстраційним номером 149-А3356839646490265499 від 29.04.2024, цільове призначення земельної ділянки відповідає інформації в повідомлені про початок виконання будівельних робіт відповідачки, відтак не має підстав для припинення такого права, відповідно до частини другої статті 39-1\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» з врахуванням того, що недостовірних даних в поданому повідомленні не виявлено. Вивчивши матеріали справи судом з`ясовано, що позивачем не надано підтверджуючих доказів про те, що документи на право власності та зміни цільового використання земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:2533 видані [PERSON] з порушеннями норм закону. Відповідно до статті 55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин першої, другої статті четвертої\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення ЄСПЛ «Воловік проти України» від 06.12.2007, заява № 15123/03, § 45). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 у справі № 753/8671/21, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі № 582/18/21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17). Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною третьою статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (Постанова ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В силу ч. 1 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Щодо твердження позивача про порушення його прав, а саме: неможливість використовувати прибережну річкову смугу за її призначенням, обмежено безперешкодний доступ громадян до берега річки для загального користування, розташування на ділянці торгівельного майданчика, позивач не має можливості використовувати житловий будинок та земельну ділянку, задовольнивши потребу в очищенні води, та у зв`язку зі зміною рельєфу берега річки, є ризик руйнування берегу й сусідніх земельних ділянок, на яких вже є житлові забудови та споруди, в тому числі сусідній житловий будинок позивача, то на переконання суду, всупереч положенню частини першої статті 81\~ЦПК України [PERSON] не надав належні, достовірні та допустимі докази порушення його прав та мешканців громади, що стали підставою для звернення із вказаним позовом до суду. Вищенаведена інформація свідчить про відсутність порушених прав позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові. Суд критично ставиться до доданих позивачем до матеріалів справи світлин, довідки повторне використання очищеної води, схеми з замірами відстані до берега річки та листа Держводагентства № 7222/4/2/11-24 від 11.12.2024, оскільки вони не містять чіткої інформації про накладення земельної ділянки на землі водного фонду чи інших даних про порушення чинного законодавства саме відповідачкою, а відтак не є належними та допустими доказами в розумінні норм ЦПК України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006, заява № 63566/00, § 23). Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суд справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. На переконання суду позивач не довів в чому саме полягає перешкода у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном та яким чином припинення права відповідачки на виконання підготовчих або будівельних робіт, відновить його «порушене право» . З огляду\~на викладене,\~враховуючи недоведеність та відсутністю правового обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права та невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством, що є підставою для відмови у задоволенні позову, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Розподіл судових витрат Враховуючи висновок суду та положення статті 141\~ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Outcome: dismissed