Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 22.10.2019 між ним та відповідачкою було укладено договір позики. Згідно з п.1 договору позикодавець (позивач) передав у власність, а позичальник (відповідачка) прийняла у власність від позикодавця грошові кошти у розмірі 91783,70 грн, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на момент укладення договору було еквівалентним 3 675,00 доларів США, та зобов`язалася їх повернути до 22.11.2019. Однак відповідачка своїх зобов`язань за договором не виконала та взятих у позивача в борг грошових коштів йому не повернула. У зв`язку з наведеним позивач звернувся із даним позовом до суду та, посилаючись на положення статей 526, 530, 533, 611,612 ЦК України, просить стягнути з відповідачки на його користь 151 584,93 грн, що станом на дату подання позову до суду є еквівалентним 3 675,00 доларів США. Ухвалою суду від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. Ухвалою суду від 19.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачка у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не подала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечивши щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала. З огляду на викладене та за відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що 22.12.2019 між [PERSON] , як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір позики у письмовій формі. Відповідно до п.1 договору позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти у розмірі 91783,70 грн, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на момент укладення договору було еквівалентним 3 675,00 доларів США, згідно офіційного валютного (обмінного) курсу Національного банку України, встановленому на момент укладення договору 22.10.2019, та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк до 22.11.2019 включно. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. (ч.1 ст.207 ЦК). Як встановлено судом, договір між сторонами укладений у простій письмові формі. Таким чином, суд вважає доведеним факт наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачем не надано доказів, які вказували б на виконання ним умов договору позики. Наведене дає підстави суду зробити висновок про те, що відповідачка свої зобов`язання за договором позики перед позивачем не виконала та не повернула суму боргу у передбачений договором строк. З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідачки перед позивачем за договором позики від 22.10.2019 у розмірі 151 584,93 грн, що є еквівалентним 3 675,00 доларів США, а тому наявні підстави для стягнення такої суми з відповідача на користь позивача. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позов є обґрунтованим, його вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 515,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved