Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач ДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку. В обґрунтування позову вказує, що 01.11.2013 року між ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» (орендодавець) та Дочірнім підприємством «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» (орендар) був укладений договір оренди № 143, згідно з п. 1.1 якого орендодавець, який являється власником передав, а Орендар прийняв в оренду житлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Також, зазначає, з 26 червня 2013 року [PERSON] та її донька - [PERSON] зареєстровані в кім. [ADDRESS] , що підтверджує копією картки Форма А та копією Форми 17. Згідно ст. ст. 66, 68 Житлового кодексу України квартиронаймач (власник) зобов`язаний щомісячно вносити квартирну плату (плату за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій). Разом з тим [PERSON] порушує вимоги чинного законодавства та не в повному обсязі сплачує плату за проживання в гуртожитку, в результаті чого станом на 01 лютого 2025 року заборгованість [PERSON] за проживання в кім. [ADDRESS] становить 24628,00 грн. Враховуючи, що ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а боржник в порушення ст.ст. 525, 526 ЦК України несвоєчасно оплачує надані послуги, чим завдає заявнику значну матеріальну шкоду, вважаємо данні обставини достатніми для звернення до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2021 року до 01 лютого 2025 року у розмірі 24628,00 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість за проживання у гуртожитку станом 01.02.2025 у загальному розмірі 24622,00 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, доданого до клопотання від 15.04.2025, а також покласти на відповідача судові витрати, що складається зі сплаченого судового збору. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відзив на позов не надала. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. У судовому засіданні встановлено, що 01.06.2013 між ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат», в особі директора Омельченко В.П. та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір №175 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого є забезпечення власником надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у гуртожитку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбаченні договором. Згідно до п.1.2 власник надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Пунктом 1.4 Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в готівковій або безготівковій формі шляхом внесення платежів безпосередньо в касу підприємства чи за реквізитами, що вказані на розрахунковій книжці, у відділеннях ощадного чи інших банків. (п.1.5 Договору). Пунктом 6.1 вказаного Договору встановлено, що він набирає чинності і діє до 31 травня 2014 року. У разі коли за місяць до закінчення діє договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Матеріали справи не містять відомостей, щодо заяв сторін про неможливість його пролонгації, тобто вказаний Договір є чинним на час розгляду справи. Згідно відомостей поквартирної картки в кімнаті [ADDRESS] з 26.06.2013 по теперішній час зареєстровані: наймач [PERSON] та її дочка - [PERSON] , [INFO] . Крім того, факт реєстрації відповідачки [PERSON] за указаною вище адресою з 26.06.2013 року також підтверджується відомостями департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 05.03.2025, що надійшли на запит суду від 03.03.2025. Таким чином, відповідачка [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає за вказаною вище адресою Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат». Як вбачається з відомості нарахування та оплати квартиронаймача [PERSON] за проживання сім`ї в кімнаті [ADDRESS] , який обслуговується ДП «РЕУ ЧШК «ПрАТ «ЧШК», вбачається, що за період з 01 жовтня 2021року по 01.лютого 2025 року відповідачу було нараховано плати за проживання на загальну суму 32622,00 грн., при цьому відповідачем було сплачено 8000,00 грн. (вересень, жовтень, листопад 2024 року та січень 2025 року - по 2000 грн. за кожен місяць). Тож відповідачка має заборгованість перед ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» за надані житлово-комунальні послуги станом на 01.02.2025 у загальному розмірі 24622,00 грн. (32622,00 8000,00 = 24622,00 грн.). Водночас у відомості (розрахунку) зазначено, що згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2022 (справа № 711/6802/21) стягнуто заборгованість у сумі 15770,32 грн., борг 6,00 грн. (а.с.42). Відповідачем щодо такого розрахунку не було надано жодних заперечень та доводів про неправомірність здійсненого нарахування. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою [PERSON] не оплачувалися своєчасно та у повному обсязі надані їй ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» житлово-комунальні послуги, в результаті чого у неї утворилась заборгованість у загальній сумі 24622 грн. 00 коп., що підтверджується відомістю нарахування та оплати квартиронаймача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачки на користь позивача. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення судових витрат, то суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2881 від 20.02.2025, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про наявність у останньої пільг що до його сплати. При цьому, слід зауважити, що послуги банку при сплаті судового збору у сумі 50,00 грн., які зазначені у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не належать до таких витрат. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved