Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

16 квітня 2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Козар М.В. з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивач з 20.11.2019 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. До реєстрації їх шлюбу відповідач народила доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої був записаний [PERSON] , [INFO] , який заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2016 позбавлений батьківських прав стосовно дитини. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20.04.2023 справа № 537/1073/23, яке набрало законної сили позивача оголошено усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни до актового запису № 327 від 21.04.2009 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 02.07.2014 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, а саме: в графі «батько» записати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , громадянина України, відповідно змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату, місце народження та запис про матір залишити без змін. 06 липня 2023 року Дунаєвецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) були внесені відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , а саме змінено прізвище на « [PERSON] », по батькові на « [PERSON] » та у графі інформація про батька зазначено « [PERSON] ». 18 грудня 2023 року відповідач подала до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області позовну заяву про розірвання шлюбу з позивачем, в якій зокрема зазначила, що близько одного місяця сторони проживають окремо, спільне життя унеможливилось, у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Крім того, в цей же день 18.12.2023 відповідач подала до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області позовну заяву про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини. 26 грудня 2023 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ по справі № 689/3379/23 за яким з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині [NUMBER] та з його заробітної плати утримуються аліменти. Згідно Закону України Про Державний бюджет на 2025 рік з 01 січня показник прожиткового мінімуму для основних соціальних та демографічних груп населення залишився незмінним для дітей віком від 6 до 18 років - 3196,00 грн. Згідно довідки про доходи позивача відповідач за останні 10 місяців 2024 року отримала від позивача аліменти на загальну суму 191569,73 грн., тобто середньомісячний розмір аліментів становив 19156,97 грн., що значно перевищує як мінімально гарантований так і мінімально рекомендований визначений законом розмір аліментів. На даний час сімейний стан позивача істотно змінився, а саме шлюб між позивачем та відповідачем фактично припинено та на вирішенні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Після фактичного припинення шлюбних відносин донька відповідача проживає разом з нею, бачитися та спілкуватися з позивачем не бажає, оскільки тепер не вважає його рідною людиною, та припинила будь-яке спілкування з позивачем. Позивач перебуває на військовій службі та приймає участь у бойових діях, але усиновлена ним дитина, якій на даний час майже 16 років жодного разу не спілкувалася з позивачем навіть за допомогою доступних засобів зв`язку, месенджерів, не цікавилася його станом здоров`я та моральним станом. Крім цього, після отримання позивачем поранення, ні усиновлена дитина, ні відповідач не цікавились станом його здоров`я і не проявляють турботу та піклування про нього. Зважаючи на вказане, позивач вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно за умов, які склалися буде розумним та не суперечитиме чинному законодавству. Також, користуючись даним правом позивач, у відповідності до ст. 93 ЦПК України в позові ставить до відповідача наступні запитання: 1) Де та ким працює відповідач на даний час та які отримує доходи? 2) Яку участь в матеріальному утриманні дитини приймає відповідач? 3) Яким чином дитина [PERSON] , [INFO] проявляє піклування та турботу до позивача? 4) Чи відбувалося спілкування між дитиною [PERSON] , [INFO] та позивачем за допомогою засобів зв`язку або месенджерів в період після фактичного припинення спільного проживання, якщо так, то коли саме та через які номери засобів зв`язку? У зв`язку з чим, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26.12.2023 № 689/3379/23 з до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Представник позивача [PERSON] - адвокат Козар М.В., що діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серія АР № 1232278 від 03.04.2025 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові та додав, що розмір аліментів, який з позивача стягнуто на утримання дитини є занадто великим та підлягає зменшенню. Просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Ніколенко К.В., що діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серія АЕ № 1380663 від 21.04.2025 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказала, що вона категорично не погоджується з заявленими вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Позивачем не надано доказів про те, що на примусовому виконанні перебуває будь-яке інше виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на утримання інших неповнолітніх дітей, повнолітніх, непрацездатних осіб, тощо. Посилання позивача на погіршення здоров`я викликає сумніви, оскільки будь-яких медичних документів про перебуванні на лікування, його тяжкості суду не надано. Їх неповнолітня донька перебуває також на утриманні відповідача. Відповідач на даний час офіційно не працює, отримує невеликі доходи від підробітків та допомоги близьких осіб, жодних інших джерел доходу не має. Позивач сплачує на утримання своєї неповнолітньої доньки частину свого заробітку, що є прийнятним та законним, а також йому залишаються кошти на власне проживання та потреби. Крім того, незважаючи на можливість позивача сплачувати аліменти, він неодноразово ухилявся від свого обов`язку та мав заборгованість. Позивач вказує, що з березня по грудень 2023 року ним нібито було сплачено аліментів на утримання доньки в розмірі 191569,73 грн., водночас за даними руху коштів по картковому рахунку на який надходять аліменти було отримано за вказаний період 154891,06 грн., з них 48,39 інша соціальна виплата. Вказала, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав лише довідку про обставини травми від 15.01.2025 згідно якої він нібито отримав вибухову травму та ушкодження у вигляді забою, садна, перелому кісток носа, забійна травма грудної клітки, перелом ребер справа. Однак, позивачем не надано документів про час лікування, затрачені особисті кошти, період лікування, дані про зменшування отримуваних доходів тощо. Взагалі на підтвердження своїх доводів позивачем не долучено жодного доказу, який би свідчив про необхідність зменшення розміру аліментів. Вважає, що сама по собі обставина отримання травми, без втрати працездатності, та не надання доказів понесення значних витрат на підтримання належного стану здоров`я позивача, не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представником позивача - адвокатом Козар М.В. через систему «Електронний суд» до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву в якому вказав, що позивач наведені у відзиві аргументи та заперечення відповідача не визнає. На його думку заперечення відповідача є безпідставними виходячи з наступного. Довідка про обставини травми є належним доказом погіршення стану здоров`я позивача. Збирання іншої медичної документації щодо проходження позивачем лікування після поранення є для позивача істотно ускладненим оскільки він перебуває на військовій службі і бере участь у бойових діях. Заперечуючи проти відомостей про суми аліментів відповідач посилається на дані свого карткового рахунку, однак доказів наявності заборгованості зі сплати аліментів нею не надано. Надана позивачем довідка про доходи складена за формою затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України 27.08.04 №192, підписана головним бухгалтером та командиром військової частини, отже є належним, допустимим та достовірним доказом розміру аліментів які утримуються з позивача. Зазначив, що на даний час сімейний стан позивача істотно змінився, а саме шлюб між позивачем та відповідачем фактично припинено та на вирішенні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Після фактичного припинення шлюбних відносин дочка відповідача проживає разом з нею, бачитися та спілкуватися з позивачем не бажає, оскільки тепер не вважає його рідною людиною, припинила будь-яке спілкування з позивачем. Просить суд не приймати до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як було встановлено в судовому засіданні, та не оспорювалося учасниками справи [PERSON] та [PERSON] з 20.11.2019 перебувають в зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу сторін, відповідач народила доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20.04.2023 справа № 537/1073/23, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , громадянина України оголошено усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Горлівки Донецької області; зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни до актового запису № 327 від 21.04.2009 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 02.07.2014 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, а саме: в графі «батько» записати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , громадянина України, відповідно змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату, місце народження та запис про матір залишити без змін. Судовим наказом Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26.12.2023 справа № 689/3379/23 з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з роздруківки сайту «Судова влада України» на розгляді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (суддя Воронков Д.В.) перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Козар Михайло Володимирович до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно довідки про доходи від 03.02.2025 № 142 виданої Військової частиною [NUMBER] слідує, що загальна сума доходу [PERSON] , який займає посаду ІПС 2 кат. За період з 01.01.2024 по 31.12.2024 становить 613008,46 грн., з них сплачені аліменти за період з березня 2024 року по грудень 2024 року включно становить 191569,73 грн. Згідно довідки [INFO] (військова частина [NUMBER] ) 36 від 15.01.2025 старший сержант [PERSON] , [INFO] 09.01.2025 одержав: Вибухова травма. Забій, садно, перелом кісток носа. Забійна травма грудної клітки. Перелом ребер справа. Відповідачем [PERSON] на підтвердження своїх заперечень викладених у відзиві на позовну заяву долучено виписку по картковому рахунку відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» за період з 01.03.2024 по 31.12.2024. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. У частині 1 статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В обґрунтування позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що на даний час його сімейний стан істотно змінився, а саме шлюб між позивачем та відповідачем фактично припинено та на вирішенні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Після фактичного припинення шлюбних відносин донька відповідача проживає разом з нею, бачитися та спілкуватися з позивачем не бажає, оскільки тепер не вважає його рідною людиною, та припинила будь-яке спілкування з позивачем. Позивач перебуває на військовій службі та приймає участь у бойових діях, але усиновлена ним дитина, якій на даний час майже 16 років жодного разу не спілкувалася з позивачем навіть за допомогою доступних засобів зв`язку, месенджерів, не цікавилася його станом здоров`я та моральним станом. Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені обставини позивачем не є підставою для зменшення розміру аліментів, та позивачем відповідно до ст. 186 СК України доказів, щодо нецільового витрачання відповідачем аліментів сплачених позивачем на утримання дитини, суду не надано. Стосовно питань зазначених позивачем у позові до відповідача, суд зауважує, що вказане ніяким чином не доводить підстави зміни розміру аліментів. З огляду на зазначене вище, суд доходить висновку, що позивачем не доведена неспроможність виплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі, через виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, що в свою чергу, є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Так, оскільки судом відмовлено позивачу в задоволені позову, а тому витрати по сплаті судового збору за подання вказаного позову слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed