Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, який діє в інтересах малолітнього - [PERSON] ,звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі, в якому в них народився син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народила сина, будучи неповнолітньою. З 23.11.2022 року по 18.05.2023 рік остання перебувала на обліку у службі у справах дітей, оскільки самовільно залишила сім`ю. Вказує, що протягом травня-липня 2023 року батьки малолітнього [PERSON] здійснювали належний догляд за ним: відвідували сімейного лікаря, дотримувались режиму дня для дитини, підтримували належний санітарний стан. Проте, з серпня 2023 року ситуація в сім`ї [PERSON] змінилась. Відповідно до звернення [PERSON] від 17.08.2023 року, [PERSON] пішла з дому, залишивши на нього малолітнього сина, на прохання рідних повернутись - не реагувала. Оскільки [PERSON] не займалась вихованням та утриманням сина, а соціальні виплати використовувала не за призначенням, працівники служби у справах дітей направили лист в департамент соціальної політики про призначення соціальної допомоги по догляду за дитиною батькові. За ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. 05.03.2024 року у службу у справах дітей із письмовими заявами звернулись дідусь малолітнього [PERSON] та прабабуся - [PERSON] , про залишення дитини батьком - [PERSON] . Крім того [PERSON] веде асоціальний спосіб життя: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що працівниками служби у справах дітей Луцької міської ради було здійснено рейди, під час яких відвідано сім`ю [PERSON] і встановлено, що вони з сином не проживають. Малолітній [PERSON] перебуває на утриманні дідуся - [PERSON] , який забезпечує онука повноцінним харчуванням, сезонним одягом, засобами особистої гігієни, дитячими іграшками. На підставі наведеного, просить суд, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; передати малолітнього [PERSON] органу опіки піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання; стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього [PERSON] , з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього [PERSON] , з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не беруть участі у вихованні малолітніх дітей. Із матеріалів справи вбачається, що згідно висновку оцінки потреб сім`ї, що проводилось із 22.11.2023 року по 23.11.2023 року за адресою: [ADDRESS] , базові потреби хлопчика задовольняються належним чином, батько потребує підтримки у задоволенні потреб дитини, йому постійно допомагають батьки матері хлопчика, мати покинула дитину та з червня 2023 року не бере участі в його догляді та вихованні (а.с.9-10). Відповідно до наказу № 49 від 19.12.2023, малолітнього [PERSON] взято на облік у службі у справах дітей як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, де матір неналежно виконує батьківські обов`язки (а.с.12). Згідно актів обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 01.04.2024 року, від 03.02.2025 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , батьки малолітнього [PERSON] самоусунулись від виховання сина та його матеріального утримання (а.с.8). Згідно листа слідчого відділу Луцького РУП ГУНП від 04.01.2024 року № 329/50/02-24, щодо [PERSON] проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.13). Судом встановлено, що 05.03.2024 року у службу у справах дітей із письмовими заявами звернулись дідусь малолітнього [PERSON] - [PERSON] та прабабуся - [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з тим, що матір залишила дитину, нею не цікавиться, а батько - покинув сина, пішов з дому та веде асоціальний спосіб життя (а.с.16-17). Із висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 54 від 25.02.2025 року, вбачається, що з червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі, в якому в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом травня-липня 2023 року батьки малолітнього [PERSON] здійснювали належний догляд за ним: відвідували сімейного лікаря, дотримувались режиму дня для дитини, підтримували належний санітарний стан. Проте, з серпня 2023 року ситуація в сім`ї [PERSON] змінилась. Відповідно до звернення [PERSON] від 17.08.2023 року, [PERSON] пішла з дому, залишивши на нього малолітнього сина, на прохання рідних повернутись - не реагувала. 05.03.2024 року у службу у справах дітей із письмовими заявами звернулись дідусь малолітнього [PERSON] та прабабуся - [PERSON] , про залишення дитини батьком - [PERSON] . Крім того [PERSON] веде асоціальний спосіб життя: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Допитаний в судовому засіданні, свідок [PERSON] суду пояснив, що його донька [PERSON] перші три місяці після народження дитини проживала із ним, наразі вона живе зі своєю мамою та новим хлопцем, участі у вихованні дитини [PERSON] не бере. Батько дитини - [PERSON] також не бере участі у вихованні сина та не забезпечує його матеріально, останній раз [PERSON] відвідував сина 30.04.2025 року. Крім того, зазначає, що бажає бути опікуном для свого внука, оскільки повністю займається його вихованням та утриманням. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 (v0020700-08) від 19.12.2008 року) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Виходячи з вищенаведеного, та з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо позбавлення їх батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 167, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved