Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

07 травня 2025 року позивач звернулась до суду з даною позовною заявою та просила постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . До відкриття провадження по справі позивач 12.05.2025 року уточнила свої позовні вимоги шляхом їх збільшення в частині спадкового майна, надіславши на адресу суду позовну заяву в уточненій редакції (а.с.26-31) та клопотання про витребування доказів (а.с.32-33). В уточненій позовній заяві, позивач окрім раніше заявлених вимог, просила суд також визнати за нею, позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0547 га, кадастровий номер земельної ділянки: 5122084800:03:001:0017, місце розташування: [ADDRESS] , вид цільового призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на - житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належний спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. \~ \~ \~ \~Позивач звернулась до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадкове майно. Втім на її звернення нотаріусом для оформлення спадкового майна належного її матері позивачці було відмовлено з посиланням на протиріччя, які наявні в документах спадкодавця на нерухоме майно, а саме щодо житлового будинку та його місцезнаходження, реєстрація проведена одночасно в різних бюро технічної інвентаризації Одеської області. Стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ), цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, то інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянка відсутня. \~ \~ \~ \~Про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку нотаріус видав лист номер 837/02-14 від 09.07.2024 і рекомендувала вирішувати питання в судовому порядку, що стало підставою звернення до суду за захистом. Ухвалою суду від 12.05.2025 року позовну заяву залишено без розгляду та надано строк для усунення недоліків (а.с.34-35), яку надіслано поштовим зв`язком позивачу по справі. 19.05.2025 року поштовим зв`язком від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, якою представник просить з метою усунення недоліків долучити до матеріалів справи письмові докази, а саме квитанцію про сплату судового збору за клопотання про витребування доказів (а.с.37-38). Окрім цього 19.05.2025 від позивача по справі надійшла заява про повернення позовної заяви в уточненій редакції від 08.05.2025 року (а.с.39). Ухвалою від 19.05.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 09.06.2025 року об 11:00 годині (а.с.41), про що були повідомлені сторони (а.с.42). \~ \~ \~ \~В підготовче\~судове \~засідання 09.06.2025 року: \~ \~ \~ \~- позивач [PERSON] до суду не прибула, надіслала клопотання, яким підтримала свої вимоги, розгляд справи просила проводити у її відсутність (а.с.92); \~ \~ \~ \~- представник відповідача - не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства. На адресу суду за підписом голови Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника (а.с.93). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~позовних\~вимог за наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 18.02.2014 року, актовий запис №274 (а.с.9). Після смерті\~ [PERSON] ,\~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно,\~зокрема,\~на житловий\~будинок з\~надвірними будівлями\~та господарськими\~спорудами,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.10). Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.01.1974 року, виданим повторно Ізмаїльським бюро ЗАГС (а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 02.02.2010 року, видане виконавчим комітетом Озернянської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Озернянської сільської ради від 09.12.2009 року за №77, власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10), яке зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації за номером 29754566, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11). Згідно довідки Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області за №142 від 21.05.2023 року (а.с.13) вбачається, що [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] з 1990 року по день смерті [INFO] . Згідно довідки КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2024 №30 право власності на житловий будинок під [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] /02.02.2010р/ Озернянська сільська рада, зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 29754566 /22.02.2010р/ (а.с.14). Технічна характеристика житлового будинку складає: Житловий будинок літ. «А», загальна площа - 60,8 кв. м. житлова - 37,9 кв.м., літ. «Б» - навіс; літ. «В» погріб (льох); літ. «Г» - лазня; літ. «Д» - вбиральня; літ. «Е» - сарай; № 1-5 - дворові споруди. Відомості щодо зміни адреси відсутні. Факту самовільної перебудови або переобладнання приміщень частини будівлі збудованих та реконструйованих господарських будівель не виявлено (а.с.14). 25 січня 2024 року КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» на ім`я [PERSON] виготовлений технічний паспорт за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-17). 18\~березня 2025\~складено та\~затверджено ФОП\~ [PERSON] \~ звіт\~про незалежну\~оцінку об`єкта\~нерухомості житлового\~будинку загальною\~площею 60.8\~кв.м\~за адресою: [ADDRESS] вартість якого становить 80 642,00 гривень (а.с.18-21). За результатами вивчення копії спадкової справи №419/2015, заведеної 11.09.2015 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася 09.07.2024 року донька [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~інших спадкоємців\~немає (а.с23). Разом з цим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на ім`я спадкоємця, яка мотивована тим, що будинок, який розташований за адресою по [ADDRESS] в наданих документах містить протиріччя в даних місцезнаходження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, та його реєстрацією в різних районних бюро технічної інвентаризації Одеської області. Встановленими судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема за законом, які регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Стаття 1258 ЦК України визначають положення щодо черговості спадкування за законом. Так, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Щодо спадкування за законом, то згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А відтак, позивач [PERSON] , [INFO] ,\~є спадкоємцем\~за законом\~першої черги\~після смерті\~матері [PERSON] померлої [INFO] . Відповідно до\~\~ч.5\~ст.1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу\~перелічених вище\~норм матеріального\~права,\~а саме ст.ст.1217, 1218, 1221, 1258, 1261, 1268 ЦК України, позивач [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги вважається такою, що набула право на спадщину, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та якій належав житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] та відповідно успадкувала вказане домоволодіння. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved