Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ»,\~треті особи:\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Щербаков Юрій\~Сергійович,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню\~та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 22.06.2021 за № 203848 про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованості в розмірі 97010 грн. 97 коп. В обґрунтування позову зазначив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 203848 від 22.06.2021 про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованості в розмірі 97010 грн. 97 коп. На підставі спірного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66927290 від 23.09.2021. Позивач зазначає, що виконавчий напис суперечить вимогам законодавства як в частині дотримання порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису, так і з підстав того, що сума заборгованості зазначена у виконавчому написі не є безспірною. Вказує. що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди. Між тим позивач не укладав нотаріально посвідченого договору. Ухвалою від 08.11.2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №66927290 на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 22.06.2021 року щодо стягнення з [PERSON] , ІПН [NUMBER] грошових коштів у загальній сумі 97\~010, 97 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Ухвалою суду від 26.01.2022 провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.03.2025 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач представник ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ», у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не сповістили. Заяв по суті справи до суду не надали. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду із довідкою «Укрпошти» «За закінченням терміну зберігання», про причини неявки суд не сповістив. Заяв по суті справи до суду не надав. Третя особа,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду із довідкою «Укрпошти» «Адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не сповістив. Заяв по суті справи до суду не надав. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно з положеннями ст.\~280,\~281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 203848 запропоновано стягнути з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ заборгованість за кредитним договором № 500957824 від 27.08.2014 року, укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , загальну суму заборгованості у розмірі 97010,97 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66927290 від 23.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованості за кредитним договором у сумі 97010,97 грн. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 203848 від 22.06.2021 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувалась ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Посилань на докази про вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору відповідач суду не надав. Витребуванні докази суду також не надано. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст.\~12\~та ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача виписку з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, або первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем, зазначений у написі, є безспірним. При цьому оскаржений виконавчий напис вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Зважаючи, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", дає підстави стверджувати, що не посвідчений нотаріально договір не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1362 грн. (908 грн. 00 коп. за подання позовної заяви та 454 грн. 00 коп. за заяву про забезпечення позову).

Outcome: approved