Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовну заяву мотивує тим, що 23.04.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, [PERSON] та [PERSON] , які проживають з нею. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Разом з тим зазначає, що їй відомо, що відповідач є матеріально забезпеченим, з травня 2022 року офіційно працює за кордоном та отримує заробітну плату орієнтовно у розмірі 1500 євро в місяць. Просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.01.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу скеровувалася копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 24.01.2025 року та копія позовної заяви з додатками, на адресу його зареєстрованого місця проживання [ADDRESS] , засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610226568827, яке повернулось на адресу суду з конвертом з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Однак, представником відповідача адвокатом Кравчуком П.І. 03.03.2025 року було отримано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Від відповідача відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому суд вважає, що слід згідно\~ст.280 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23.04.2009 року зареєстрували шлюб у Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №11 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2286) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №70). З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа №450/4842/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1\~ст. 182 СК України). На підставі наданих доказів, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, а саме необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу). Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дітей і не призведе до порушення прав відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 29.04.2024 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до\~Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved