Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

ТОВ «Свеа фінанс» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 08.05.2024 ТОВ «Стар файненс груп» та відповідач уклали договір про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства через веб-сайт https://starfin.com.ua/, після направлення товариством [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту №08964-05/2024 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору, відповідно до обраних умов позичальником. Товариство здійснило ідентифікацію і верифікацію особи із використанням системи BankID НБУ для підтвердження особи [PERSON] , яка вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі для укладення договору. [PERSON] після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір у формі договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснула кнопку «З умовами договору (оферти) згоден». Зі своєї сторони ТОВ «Стар файненс груп» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W1092 на номер телефону [NUMBER] , який було зазначено [PERSON] в анкеті в особистому кабінеті, котрий в свою чергу нею було введено/відправлено кредитору у відповідному розділі сайту, чим вона прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладання вищевказаного договору. Відповідно до умов договору товариство надало позичальниці грошові кошти в розмірі 2000 грн (п. 1.1), строком на 120 днів, до 08.05.2024 (п. 1.2), базова процентна ставка становить 1,5 % в день. ТОВ «Стар файненс груп» зобов`язання за кредитним договором виконало шляхом перерахування грошові кошти на банківську картку позичальника [NUMBER] . Факт переказу коштів підтверджується листом від 18.03.2025 надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 від 08.05.2024, станом на дату відступлення права вимоги, складає: 8120,00 грн. У зв`язку з тим, що реєстр боржників до договору факторингу є об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надано копію договору факторингу, копію першої і останньої сторінки реєстр боржників додаток 1 до договору факторингу та копію витягу з реєстру боржників, який містить відомості щодо заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 від 08.05.2024. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №08964-05/2024 від 08.05.2024 року становить: заборгованість по тілу кредиту - 2000,00 грн, заборгованість по відсотках - 3420,00 грн, неустойка - 2700,00 грн. Загальна заборгованість складає 8120,00 грн. Товариство просило стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 від 08.05.2024 в розмірі 8120,00 грн та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу в його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України для такого порядку розгляду. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024, що підтверджується копією зазначеного договору, додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024, паспортом споживчого кредиту, інформаційним повідомленням споживача, які підписані відповідачкою в електронному вигляді. Листом від 18.03.2025 № 3426_250318181647 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджується перерахування [PERSON] 2000,00 грн на карту № [NUMBER] на виконання договору про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 від 08.05.2024. 29.08.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, у відповідності до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з витягу з реєстру боржників договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 від 08.05.2024 у розмірі 8 120,00 грн. Таким чином, судом встановлено факт набуття права вимоги позивачем до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 08964-05/2024 від 08.05.2024 у розмірі 8 120,00 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти, відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в частині стягнення 2 000 грн. основного боргу, 3420,00 грн відсотків. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки неустойки, суд приходить до наступного. Позивачем відповідно до п. 7.6 договору відповідачу нараховано 2700 грн неустойки. Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що кредитний договір між позивачем та відповідачем укладено 08.05.2024, відповідно і неустойка за порушення грошового зобов`язання за договором нарахована після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. За викладених обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 2700 грн неустойки слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial