Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Тодоров Анатолій Іванович. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06.04.2023 року між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 29. Представник зазначає, що подружжя припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства, не підтримують стосунків та прийняли рішення щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 06 квітня 2023 року, актовий запис № 29. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2025 року (суддя [PERSON] ) позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 18 березня 2025 року № 541/0/15/25 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Суворовського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» суддю [PERSON] відраховано зі штату Суворовського районного суду м. Одеси. При повторному автоматизованому розподілі, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено слухання справи в судове засідання. На адресу суду 29.05.2025 року (вх. № 21198) надійшла заява за підписом представника позивача [PERSON] адвоката Тодорова Анатолія Івановича щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача, згідно поданої заяви представник зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.34). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся, на адресу суду 26.05.2025 року (вх. № 20365) надійшла заява за підписом представника відповідача адвоката Ярмолович О.Є. щодо можливості розгляду справи у відсутність відповідача, відповідно до якої останній зазначив, що відповідач позов визнає (а.с.33). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 квітня 2023 року Генеральним консульством України в Мюнхені Федеративна Республіка Німеччина, актовий запис № 29. Свідоцтво видане 06.04.2023 року, серія [NUMBER] (а.с.12). Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що представник позивача та представник відповідача звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, з заявами про надання часу на примирення не звертались, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу поділу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат зі сплати судового збору, а відтак дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved