Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Рішенням суду від 03 червня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На адресу суду 05 червня 2025 року від представника відповідача адвоката Шелудько Оксани Олександрівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000,00 грн. Оскільки справа розглядалася у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) учасників справи, на підставі ч.3 ст.270 ЦПК України, додаткове рішення ухвалюється в тому ж самому порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення у справі, такого змісту. Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В свою чергу, частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як слідує з матеріалів справи, у першій заяві по суті справи відзиві на позов відповідач зробив заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про надання доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі. Також відповідач дотримався строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, а саме подав ці докази суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у справі. Також відповідачем виконані вимоги ч.1 ст.134 ЦПК України, а саме у відзиві був наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи на суму 6\~000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Отже, оскільки стороною відповідача були дотримані всі формальні підстави для вирішення питання про присудження на його користь витрат на професійну правничу допомогу, які передбачені ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, це питання слід вирішити по суті шляхом ухвалення додаткового рішення. Зважаючи на те, що суд відмовив у задоволенні позову, на підставі ст.141 ЦПК України, всі судові витрати відповідача слід стягнути з позивача. Визначаючи розмір судових витрати відповідача на професійну правничу допомогу суд виходить з наданих ним первинних документів, а саме ордером на надання правничої (правової) допомоги, договором про надання правової допомоги від 27 березня 2025 року, актом здачі-прийняття наданих послуг від 26 травня 2025 року, квитанцією до прибуткового касового ордера від 26 травня 2025 року на суму 6\~000,00 грн. Не зважаючи на те, що позивач отримавши відзив був повідомлений про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, у відповіді на відзив позивач жодних заперечень чи зауважень стосовно цієї суми не заявляв, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляв (ч.5 ст.137 ЦПК України), а тому суд стягує ці кошти з позивача у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved