Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 19.06.1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 43. Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей, однак розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач категорично відмовляється. Причиною розлучення позивач зазначає те, що останнім часом їх з відповідачкою шлюбні відносини не складаються із-за різних характерів та поглядів на життя, постійно виникають скандали, сварки, непорозуміння, в зв`язку з чим їх спільне проживання стало неможливим, що призвело до нестерпності подальшого сумісного проживання і сім`я фактично розпалась. На даний час сторони уже довгий час проживають як чужі люди. Подальше збереження сім`ї є абсолютно неможливим та недоцільним, а тому позивач вирішив розірвати шлюб. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини позитивних результатів не дали. Відновлювати сімейні стосунки із відповідачкою не бажає, оскільки дійшов виваженого висновку, що це зробити неможливо. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.05.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) осіб. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені відповідачу за адресою її місцем проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку та отримані ним 15.05.2025. У строк, встановлений судом ухвалою від 13.05.2025, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення\~статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. 20.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про надання строку для примирення. 06.06.2025 позивач подав заяву, у якій заперечує проти надання строку на примирення, оскільки проти нього було дві судові справи № 136/788/25 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та через постійні провокації зі сторони дружини не бачить сенсу для примирення. Відповідно до\~положень частини\~другої статті\~247\~ЦПК України,\~у зв`язку\~із розглядом\~справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.06.1994 року, на що вказує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Позивач не бажає примирення, подальше сумісне сімейне життя, збереження сім`ї вважає неможливим, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно положень чч. 3, 4 ст.\~56\~Сімейного\~кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу Україїни суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що відповідно до постанови Липовецького районного суду Вінницької області № 136/788/25 від 06.05.2025 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн 00 коп., за вчинення адміністративного стягнення передбаченого ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), а отже заходи щодо примирення подружжя судом не вживаються. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення суд відмовляє. [PERSON] та [PERSON] припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, підстави для надання строку на примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вище викладене, суд вважає неможливим надалі зберегти сім`ю позивача та відповідача, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, а тому такий шлюб має бути розірваний. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно квитанції № 11 від 07.05.2025 в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved