Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2415602569 від 01.09.2021 року у розмірі 75 548,57 грн та стягнення понесених судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 01.09.2021 року між ТОВ ФК «ЦФР», правонаступником якого за правом вимоги є АТ «ТАСКОМБАНК», та відповідачем було укладено кредитний договір № 2415602569. Відповідно до умов договору Позичальнику було надано кредит у сумі 49 252,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. 17.12.2021 року право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не здійснював своєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів, у зв`язку з чим станом на 13.12.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 75 548,57 грн, яка складається з: 49 079,97 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена), 6,84 грн - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена), 26 461,76 грн - заборгованість по щомісячним процентам (в т. ч. прострочена). Позивач зазначає, що відповідачу направлялася вимога про дострокове повернення кредиту, яка залишена останнім без задоволення. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з Відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати.. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 01.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2415602569. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, визначених договором, а Позичальник - повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно з п. 1.3 договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та повертати кредит відповідно до умов Паспорту кредиту № 5602569, який є невід`ємною частиною договору. Умови кредитування, визначені Кредитним договором та Паспортом кредиту, передбачають: сума кредиту - 49 252,00 грн.; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу; щомісячні проценти - 3,00% від суми кредиту. Позичальник був поінформований про умови кредитування у відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник підтвердив ознайомлення з інформацією про орієнтовну загальну вартість кредиту та добровільно погодився на умови кредитування. 17.12.2021 року право вимоги за Кредитним договором було відступлено АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 1712121. Факт передачі права вимоги підтверджується Випискою з Реєстру прав вимоги, меморіальним ордером № 833437008 від 17.12.2021 року, актом прийому-передачі реєстру прав вимог. Відповідач був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги. Відповідач не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, не повернувши кредитні кошти та не сплативши проценти у строки, передбачені Графіком погашення кредиту. Позивач неодноразово повідомляв Відповідача про наявність заборгованості шляхом телефонних дзвінків, а також направив письмове повідомлення-вимогу від 31.10.2024 року про дострокове погашення заборгованості. Відповідач не виконав зазначену вимогу. Станом на 13.12.2024 року загальна сума заборгованості становить 75 548,57 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості, Виписками та довідкою ТОВ «ФК «ЦФР» від 18.03.2023 року, доданими до позовної заяви. Структура заборгованості включає: прострочену заборгованість за тілом кредиту - 49 079,97 грн.; прострочену заборгованість за річними процентами - 6,84 грн.; прострочену заборгованість за щомісячними процентами - 26 461,76 грн. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 13.12.2024 року у загальному розмірі 75 548,57 грн. Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 75 548,57 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі сплаченого судового збору, що становить 2 422,40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved