Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена позовна заява. В позовній заяві зазначає, що з березня 2024 року мати позивача [PERSON] , залишили [PERSON] з молодшим братом [PERSON] [INFO] їхній бабусі [PERSON] яка постійно доглядає за ними та займається вихованням, матеріально забезпечує. В серпні 2024 року бабуся [PERSON] умовила відповідача протягом неділі подивитися за позивач та його братом, проте цей час відповідач [PERSON] , не приділяла їм уваги, адже вживала алкогольні напої та проводила до них співмешканця, який вчиняв скандали, лаявся нецензурною лайкою, чим їх дуже налякав. Кошти, які бабусі залишила матері на харчування відповідач витратила на власний розсуд, а позивача з братом підгодовували сусіди. Коли через неділю повернулася бабуся, мати поїхала до свого співмешканця, де вона фактично мешкає позивачу невідомо, в гості вона більше не приходила, іграшки, одяг чи інші подарунки не передавала. У зв`язку із чим, позивач просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо позивача [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.01.2025 року було відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13.03.2025 року. 13.03.2025 року було закрито провадження у справі, судове засідання призначено на 14.04.2025 року. Судове засідання 14.04.2025 року відкладено на 12.06.2025 за клопотанням представника позивача. 24.04.2025 року до суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] . У судовому засіданні 12.06.2025 року позивач та представник позивача позовну заяву підтримали просили її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. У судовому засіданні також заслухано свідка [PERSON] . Відповідач повідомлявся про розгляд справи у передбаченому законом порядку, однак у судові засідання не з`являвся, відзиву не подав. Від третьої особи в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до частин другої та четвертої ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, де в графі "мати" зазначена відповідач [PERSON] . Відповідно до інформації Запорізької гімназії № 64 Запорізької міської ради від 06.01.2025 року № 01-23/10 мати позивача [PERSON] майже півтора року не цікавиться навчанням сина батьківських збори не відвідує. Батько за час навчання позивача до закладу освіти не з`являвся, ніколи не цікавився та не піклувався про сина. Піклується про позивача [PERSON] його бабуся [PERSON] , що підтверджується характеристикою Запорізької гімназії № 64 Запорізької міської ради від 06.01.2025 року. Згідно з інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 25.11.2024 року мати [PERSON] з будь-яких питань щодо здоров`я дитини до лікаря-педіатра останні півтори роки не зверталась, здоров`ям сина не цікавилась. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 12.06.2025 року показала, що відповідачка є її дочкою, яка залишила їй на утриманні двох неповнолітніх дітей. Дітей відповідач ніколи не утримувала, а останні два роки взагалі не з`являється. Діти потребують проведення хірургічного лікування, що неможливо без дозволу матері, яка не цікавиться життям дітей. Справа щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відносно іншого онука розглядаєтьс в іншому провадженні. Як вбачається із висновку від 24.04.2025 року вих. № 22.01/01-34-418 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , Районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, вважає за доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що викладені в позовній заяві доводи позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам позивача. Ухвалою суду від 06.03.2023 року позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", а відтак відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved