Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 22 796 грн. 28 копійок та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.01.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213042489. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 13.12.2023 року приблизно о 19 год. 10 хв., в м. Рівне по вул. Собрна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власника вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26.04.2024 року по справі №569/25215/23 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР/213042489 від 23.01.2023 року. Так, на підставі страхового акту №175/037/026646/23/1 потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмір: 22 796 грн. 28 коп. Як вбачається з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26.04.2024 року по справі №569/25215/23, відповідач керував автомобілем «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » в стані алкогольного сп`яніння. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку з викладеним звертаються до суду з даним позовом. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] 28.02.2025 року подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи. Суд задовільнив клопотання, після чого були призначені судові засідання 10.03.2025р, 03.04.2025р., 23.04.2025 р., про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.01.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213042489. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 13.12.2023 року приблизно о 19 год. 10 хв., в м. Рівне по вул. Соборна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власника вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26.04.2024 року по справі №569/25215/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Як вбачається з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26.04.2024 року по справі №569/25215/23, відповідач керував автомобілем «ЗАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » в стані алкогольного сп`яніння. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Renault» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР/213042489 від 23.01.2023 року. На підставі страхового акту №175/037/026646/23/1 потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмір: 22 796 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162225723 від 29.02.2024 року. Згідно з абзацом «а» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Згідно з абзацом «в`пп.38.1.1. п. 38.1. ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати рєгресний позов до страхувальника або водія з забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Факт перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення ДТП підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2024 року по справі №569/25215/23, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне -правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та факт того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є встановленими, та не підлягають доведенню. Окрім, того, відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відтак, [PERSON] зобов`язаний компенсувати на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» суму виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 29.02.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №162225723 від 29.02.2024 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачу [PERSON] було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved