Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

21.03.2025 представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Сапотюк С.-Х. Ю. через підсистему "Електронний\~суд" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 10255-03/2024 від 08.03.2024 в сумі 14625,00 грн та судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 08.03.2024 р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] , укладено Договір про надання фінансового кредиту № 10255-03/2024, за умовами якого Товариство надало Відповідачу кредит в сумі 9000,00 грн. строком на 100 днів, тобто до 15.06.2024 під 2,5% в день за користування кредитом. Відповідач у строки обумовлені договором кредит та відсотки в повному обсязі не повернув. 24.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ « ФК «Кредит Капітал» було укладено Договір факторингу № 24092024, відповідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 10255-03/2024 від 08.03.2024 р., що укладений між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] . Станом на дату звернення до суду загальний розмір заборгованості [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості становить 14\~625,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~ 5\~625,00 грн., заборгованість за неустойкою - 0,00 грн. Ухвалою суду від 25.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 02.06.2025 у судове засідання сторони чи їх представники не з`явилися. 30.05.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду справи заперечень не має . Відповідач в судове засідання 02.06.2025 не з`явився, заперечень проти позову не надав. При цьому, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повістку-повідомлення, судом направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] . Згідно відомостей "Укрпошти" поштове відправлення не було вручене під час доставки 09.05.2025, причина невручення : "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Отже, вважається, що відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду цієї справи -09.05.2025 Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Згідно ч. 5 ст.\~259\~та ч. 1 ст.\~281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.\~280,\~281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій глаі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 08.03.2024 відповідач [PERSON] сформував заяву-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», та передав їм свої персональні дані, підписавши одноразовим ідентифікатором W0857 (а.с.22-24, 41-42) . 08.03.2024 р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] , підписано Договір про надання фінансового кредиту № 10255-03/2024, згідно якого сторони погодили: сума кредиту - 9000,00 грн., строк кредитування - 100 днів, дата погашення кредиту - 15.06.2024, процентна ставка- 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту (а.с. 29-39). Згідно додатку №1 до вказаного договору відповідач мав повернути до 15.06.2024 9000,00 грн кредиту та 22500,00 грн процентів за користування кредитом, що сукупно 31500,00 грн. (а.с.40). Також 08.03.2024 [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування на суму 900,00 грн (а.с.25-28). ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вказало, що ідентифікувало [PERSON] за одноразовим ідентифікаторомW0857 (а.с.48-49) саме цим ідентифікатором підписано Договір № 10255-03/2024 від 08.03.2024 , додаток №1 до догововору та паспорт споживчого кредиту. ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» повідомило,\~що перерахувало\~08.03.2024\~о 18:35:19\~ - \~9000,00\~грн на\~карту [NUMBER] \~(а.с.50)\~ На виконання ухвали суду про витребовування доказів АТ КБ "ПриватБанк" повідомило суд, що на ім`я [PERSON] в Банку імітовано картку № [NUMBER] на яку 08.03.2024 було здійснено переказ 9000,00 грн (а.с.118) 24.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал» було укладено Договір факторингу № 24092024, відповідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договір про надання споживчого кредиту № 10255-03/2024 від 08.03.2024 р., що укладений між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позичальником, яким є: [PERSON] (а.с.52-62). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу №24092024 від 24.09.2024, [PERSON] має заборгованість 14\~625,00 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 5625,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.63). Таким чином між сторонами існують зобов`язальні, цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України. Розглянувши справу в межах позовних вимог суд прийшов наступного. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. 08.03.2024 р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] , підписано Договір про надання фінансового кредиту № 10255-03/2024, згідно якого сторони погодили: сума кредиту - 9000,00 грн., строк кредитування - 100 днів, дата погашення кредиту - 15.06.2024, процентна ставка- 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту (а.с. 29-39). Згідно додатку №1 до вказаного договору відповідач мав повернути до 15.06.2024 9000,00 грн основного боргу та 22500,00 грн процентів за користування кредитом, що сукупно 31500,00 грн. (а.с.40). Також 08.03.2024 [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування на суму 900,00 грн (а.с.25-28). ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вказало, що ідентифікувало [PERSON] за одноразовим ідентифікаторомW0857 (а.с.48-49) саме цим ідентифікатором підписано Договір № 10255-03/2024 від 08.03.2024 , додаток №1 до догововору та паспорт споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без\~здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 (справа №732/670/19), від 12.01.2021 (справа №524/5556/19), від 31.08.2022 (справа №280/4456/20), від 09.02.2023 (справа №640/7029/19). Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що Договір про надання фінансового кредиту № 10255-03/2024 від 08.03.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» повідомило,\~що перерахувало\~08.03.2024\~о 18:35:19\~ - \~9000,00\~грн на\~карту [NUMBER] \~(а.с.50)\~ На виконання ухвали суду про витребовування доказів АТ КБ "ПриватБанк" повідомило суд, що на ім`я [PERSON] в Банку імітовано картку № [NUMBER] на яку 08.03.2024 було здійснено переказ 9000,00 грн (а.с.118) Отже, ТОВ «СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП»\~виконало умови\~договору №\~10255-03/2024\~від 08.03.2024\~та надало\~[PERSON] 9000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості у строк до 15.06.2024 відповідач сплатив 13275,00 грн відсотків, та мав прострочені відсотки в сумі 5625,00 грн та несплачене тіло кредиту в сумі 9000,00 грн Отже, станом на 16.06.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» мало права вимоги до [PERSON] саме в сумі 14625,00 грн з яких 9000,00 грн - кредитні кошти, а 5625,00 грн -заборгованість за відсотками. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України) 24.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал» було укладено Договір факторингу № 24092024, відповідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договір про надання споживчого кредиту № 10255-03/2024 від 08.03.2024 р., що укладений між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позичальником, яким є: [PERSON] (а.с.52-62). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу №24092024 від 24.09.2024, [PERSON] має заборгованість 14\~625,00 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 5625,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.63). Отже, до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право вимоги яке мало ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до [PERSON] за договором №24092024 від 24.09.2024 Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованість за договором №24092024 від 24.09.2024 року в сумі 14\~625,00 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 5625,00 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн., що був сплачений при зверненні до суду та зарахований дол спеціального фонду державного бюджету України (а.с.13, 91)

Outcome: approved