Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог Берестечківський психоневрологічний інтернат Волинської обласної ради звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, заінтересована особа: орган опіки та піклування Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області. Свою заяву мотивував тим, що [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю першої групи з дитинства, проживає в Берестечківському психоневрологічному інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні з 31.05.2016 року. Згідно запису в історії хвороби №500 від 30.05.2016 року, їй встановлено діагноз помірна розумова відсталість у вигляді імбецильності, ускладнена явищами емоційно-вольової нестійкості та відсутністю сформованих трудових навичок. Розлад її психічного здоров`я носить хронічні стійко прогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Відсутність рішення суду про визнання недієздатною [PERSON] ставить під загрозу захист її здоров`я, майнових та немайнових інтересів, які остання за станом здоров`я не може самостійно здійснювати. На підставі вище викладеного, Берестечківський психоневрологічний інтернат Волинської обласної ради просить суд [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. Рух справи в суді \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою Горохівського\~районного суду\~Волинської області\~від 21\~вересня 2023\~року провадження\~в справі\~зупинено у\~зв`язку з\~призначенням судово-психіатричної\~експертизи, справу скеровано експертам для виконання. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2023 року провадження у справі поновлено, у зв`язку з вирішенням питання про зміну експертної установи. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року провадження в справі зупинено у зв`язку з призначенням судово-психіатричної експертизи, справу скеровано експертам для виконання. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 23 квітня 2025 року провадження у справі поновлено, оскільки до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №386 щодо [PERSON] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 05 травня 2025 року у справі залучено адвоката для здійснення представництва інтересів [PERSON] . Позиція учасників судового розгляду Представник заявника Берестечківського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради Степанчук М.Г. в судовому засіданні заяву підтримала. Особа, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки [PERSON] в судовому засіданні назвала свої особисті дані, повідомила, що має бажання проживати в Берестечківського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради. Представник особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною адвокат Міщук І.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування в особі Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, у поданій суду 25.04.2025 року заяві просив справу розглядати без його участі, щодо задоволення заяви покладається на розгляд суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Маневицьким РС УДМС України у Волинській області 26.12.2013 року [PERSON] народилася [INFO] , місце народження: село Годомичі Маневицького району Волинської області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 8 - зворот). Згідно довідки Берестечківського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради №310 від 07.08.2023 року вбачається, що з 31 травня 2016 року [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю першої групи з дитинства, дійсно проживає в Берестечківському психоневрологічному інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні по даний час (наказ №19 від 30 травня 2016 року) (а.с. 4). [PERSON] являється інвалідом першої А групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №149823 від 19.01.2016 року, інвалідність встановлена довічно, причина інвалідності: інвалід з дитинства, черговому переогляду не підлягає (а. с. 6). Згідно з довідкою лікаря-психіатра Берестечківського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради №310 від 07.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , особі з інвалідністю першої групи з дитинства, встановлено діагноз: помірна розумова відсталість у вигляді імбецильності, ускладнена явищами емоційно-вольової нестійкості та відсутністю сформованих трудових навичок. (а. с. 5). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта [PERSON] . Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 386 від 13.03.2025 року на теперішній час [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (за МКХ-10 F71.0); психічний розлад є хронічним і стійким; за психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області від №100 від 11.09.2023 року затверджено висновок органу опіки і піклування про доцільність призначення опікуна гр. [PERSON] , [INFO] , та визнано доцільним призначити Берестечківський психоневрологічний інтернат опікуном особи [PERSON] , у разі визнання її судом недієздатною. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону, визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно висновку судово-психіатричного експерта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 386 від 13.03.2025 року, [PERSON] з дитинства відставала у психомоторному розвитку, навчалася у допоміжній школі-інтернаті для дітей з розумовою відсталістю, хворіла на генералізовану симптоматичну епілепсію, з приводу чого перебувала під наглядом невролога та приймала протисудомне лікування, була визнана особою з інвалідністю першої А групи з дитинства. Також [PERSON] одноразово лікувалася у психіатричному стаціонарі з діагнозом: «Помірна розумова відсталість у вигляді імбецильності, ускладнена явищами емоційно-вольової нестійкості та відсутністю сформованих трудових навичок» (за МКХ-10: F71.1). На теперішній час є підопічною Берестечківського психоневрологічного інтернату. При теперішньому обстеженні виявлено: доступність формальному мовному контакту, дизартричність мовлення, тугорухомість та конкретність мислення, примітивність та поверхневість суджень, несформованість пізнавальних інтересів, обмежене коло інтересів, які визначають, головним чином, задоволенням біологічних потреб, недорозвиненість автоматизованих розумових навичок, нездатність до узагальнення та абстрагування, труднощі з концентрацією уваги, примітивність особистості. Сукупність вищезазначених розладів психіки [PERSON] , з урахуванням анамнестичних даних, відповідає діагностичним критеріям «Помірної розумової відсталості» (за МКХ-10 F71.0). Характер та ступінь вищезазначених розладів психіки виражені настільки, що за психічним станом у теперішній час [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Таким чином, оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тому її слід визнати недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд, враховуючи конкретні обставини справи, вважає необхідним визначити строк дії рішення два роки. Правилами ст.41 ЦК України, передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Частиною 1 статті 60 ЦК України, передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Так, відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст.63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ст.66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. У відповідності до ст.66 ЦК України, опіку над [PERSON] , [INFO] , здійснює Берестечківський психоневрологічний інтернат Волинської обласної ради, тобто адміністрація такого закладу на час перебування підопічної у Берестечківському психоневрологічному інтернаті. З огляду на викладене, суд вважає за необхідним встановити опіку над [PERSON] , [INFO] та покласти обов`язки опікуна на Берестечківський психоневрологічний інтернат в особі директора інтернату (особи, яка виконує його обов`язки на час відсутності директора). Щодо судових витрат Згідно ст.\~299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відтак, судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи у сумі 10300,60 гривень слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved