Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №78116936 в розмірі 21 300 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.07.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78116936 відповідно до вимог якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу грошові кошти, на погоджених договором умовах, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових кошті в день закінчення строку позики, або достроково та сплатити плату від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №14/06/21, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників від 27.12.2023 року № 13 до Договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики від 13.07.2023 року в сумі 21300 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 15300 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою від 20.08.2024 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача\~адвокат Токаленко\~В.М.\~подала до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~вказала,\~що \~відповідач страждає\~ на\~хронічний психічний\~розлад,\~внаслідок чого\~не здатна\~усвідомлювати значення\~своїх дій\~та керувати\~ними.\~ Крім\~цього,\~представник відповідача\~вказала,\~що розмір\~відсотків за\~кредитним договором\~значно перевищує\~розмір тіла\~кредиту,\~що не\~відповідає засадам\~справедливості,\~добросовісності та\~розумності.Разом з цим, позивач при подачі позову не зазначив, щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.07.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78116936, відповідно до вимог якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу грошові кошти, на погоджених договором умовах, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових кошті в день закінчення строку позики, або достроково та сплатити плату від суми позики. Згідно умов договору позичальнику надано грошові кошти в сумі 5000 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 30 днів, процентна ставка -2,5 % (фіксована). Пунктом 5 договору визначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послугами, що передбачена\~ст.12 Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг»; до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщенні на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язання сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. Пунктом 20 передбачено, що договір укладається у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно\~телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно\~Закону України «Про електронну комерцію». Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ (пункт 22). При укладені договору відповідач зазначила свої персональні дані, у тому числі свій розрахунковий рахунок та підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором\~ W0UVE17tj7. Сторони також підписали Додаток №1 до Договору позики Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якому погодили дату видачі кредиту, кількість днів у розрахунковому періоді, чисту суму кредиту за розрахунковий період, види платежів за кредитом. Крім цього, сторони підписали Додаткову угоду №78116936 до Договору позики №78116936 від 13.07.2023 року, в якій визначили, що позикодавець збільшує розмір позики на 1000 грн., отже загальний розмір позики складає 6000 грн. 13.07.2023 року сторони підписали Додаток №1 до Договору позики зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди №781169326 від 13.07.2023 року, в якому визначили дату видачі кредиту, кількість днів у розрахунковому періоді, чисту суму кредиту за розрахунковий період, види платежів за кредитом. Відповідач не виконала свої зобов`язання за договором №78116936 та має заборгованість в сумі 21300 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 15300 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №14/06/21, згідно якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників від 21.12.2023 року № 13 до Договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78116936 в сумі 21300 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 15300 грн. - сума заборгованості за відсотками.. Судом встановлено, що [PERSON] згідно довідки від 28.07.2023 року [PERSON] 1994 року народження страждає на хронічний психічний розлад з 2016 року діагноз шизофренія, параноїдна форма. Частиною 2ст.203Цивільного кодексу України\~передбачено, що\~особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Крім того,\~пунктом 2 частини 6\~вказаної статті, щодо цивільної дієздатності суб`єктів правочину, то правочини можуть укладати лише особи, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності. Порушення цієї вимоги тягне визнання правочину недійсним. Згідно\~ст. 225 Цивільного кодексу України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун.Сторона, яка знала про стан фізичної особи у момент вчинення правочину, зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану у зв`язку із вчиненням такого правочину. У п. 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9\~роз`яснено, що правила\~ст. 225 ЦК України\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Правила\~статті 225 Цивільного кодексу України\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до вимог\~ст. 105 ЦПК України, зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України. Згідно зі статтею\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтеюм\~76\~ЦПК\~України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей\~77\~78\~ЦПК\~України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Сторони мають\~право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, що представником відповідача не заявлено клопотання про призначення судово-психіатричну експертизи, суд не приймає до уваги посилання про те, що відповідач не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення договору позики від 13.07.2023 року , оскільки вказані факти не підтверджені належними та допустимими доказами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті\~15, частина 1 статті\~16 ЦК України). За змістом статей626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1\~статті 638 ЦК України). Згідно статті1046ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець)передає у власність другій стороні (позичальникові)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтями526,530,610, частиною 1 статті612\~ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно частини першої\~статті 633ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Особливості укладання договорів в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). У\~статті 3 Закону\~передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі\~частина 12 статті 11 Закону. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи вказується особа, яка створила замовлення. Дослідивши зібранні у справі докази та проаналізувавши доводи сторін, суд вважає, що звернувшись до суду з позовом ТОВ «ФУ «Європейська агенція з повернення боргів» довели належними та допустимими доказами наявність у товариства права вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним відповідачем договором позики від 13.07.2023 року , підписаним відповідачем в електронному виді. Разом з цим, суд вважає доцільним зазначити, що проценти відповідно достатті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина другастатті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно достатті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно достатті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другоюстатті 1050 ЦК України. Зазначене не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений в Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року 910/4518/16. Отже, враховуючи, що договір позики №78116936 від 13.07.2023 року укладений строком на 30 днів, тобто до 12.08.2023 року, а Додатком №1 та Додатком №1 зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди №78116936 визначено суму нарахованих процентів за користування кредитом\~ в сумі 1800 грн., суд не вбачає підстав для нарахування процентів поза межами строку дії договору і вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенні, а саме стягненню з відповідача 7800 грн. з яких: 6000 грн.\~тіло кредиту, 1800 грн.- нараховані проценти за користування кредитом по строк дії договору Щодо наявного права вимоги у позивача за наведеним кредитним договором на підставі договору факторингу суд зазначає про наступне. Відповідно до положень статей 1077,1078ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Вивчивши надані суду докази, враховуючи, що договори факторингу, у встановленому законом порядку, не визнані недійсними, суд вважає, що позивач довів наявність у відповідача кредитної заборгованості за договорами, що укладені з первісними кредитором та наявність права вимоги за ними у позивача. Виходячи з вищевикладеного, невиконання відповідачем умов договорів щодо своєчасного повернення кредитних коштів є порушенням відповідачем взятого на себе зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1108, 85 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial