Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

21 березня 2025 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.09.2021 року, будучи клієнтом Банку, позичальниця уклала з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101632126503265, щодо надання кредиту в розмірі 70 000 грн. 00 коп. строком на 39 місяців (тобто до 19.12.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Станом на 20.03.2025 року заборгованість відповідачки за даним кредитним договором становить 144 816 грн. 86 коп., яка складається з: 67 490 грн. 26 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 77 326 грн. 60 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідачки вказаної заборгованості за договором, яку вона в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101632126503265 від 20.09.2021 року в сумі 144 816 грн. 86 коп., а також витрат по сплаті судового збору. Ухвалою від 09 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, жодних заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] звернулась до позивача щодо отримання банківських послуг та підписала Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 20.03.2021 року, будучи клієнтом Банку, відповідачка уклала з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101632126503265, згідно якого отримала кредит в розмірі 70 000 грн. строком на 39 місяців (тобто до 19.12.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Підписанням цієї заяви [PERSON] підтвердила та погодилась, що до укладання цієї угоди ознайомилась з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг; ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір. Отримала їх примірники, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Банк свої зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101632126503265 від 20.03.2021 року виконав належним чином перерахував [PERSON] на її банківський рахунок 70\~000 грн. 00 коп., що підтверджується копією меморіального ордеру № TR.19239424.26342.65455 від 20.09.2021 року Проте відповідачка кредит не погашала, у зв`язку з чим згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101632126503265 від 20.03.2021 року, станом на 20.03.2025 року виникла заборгованість в сумі 144 816 грн. 86 коп., яка складається з: 67 490 грн. 26 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 77 326 грн. 60 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як визначено ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Надані докази, а саме анкета-заява, що містить підпис відповідача, заява про надання послуги «Швидка готівка», паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та виписку по кредиту, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених у позові, де також враховано період порушення боржницею умов договору, часткове виконання нею умов договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» із стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101632126503265 від 20.03.2021 року в сумі 144 816 грн. 86 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 2\~422 грн. 40 коп. у рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved