Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

В березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на сертифікат на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її рідна мати [PERSON] . Після її смерті в управління спадковим майном, вступила позивач. Вказує, що за життя [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 008459 в розмірі 1,87 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП «Поділля» с. Поліське Ізяславського району, Хмельницької області. Однак оригінал вищевказаного сертифіката було втрачено, а тому реалізувати своє право на спадкове майно [PERSON] не має можливості. У зв`язку із чим і звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 15.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена в установленому порядку, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Від представника Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію сторін, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.11.2023 року, вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.11.2023 року, [PERSON] , народилася [INFO] , та батьком якої зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . У відповідності до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 15.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] - [INFO] , та змінила прізвище з « [INFO] » на « [INFO] ». Згідно архівної довідки Хмельницького обласного нотаріального архіву №1783/01-15 від 31.07.2024 року, спадкова справа до майна померлої [PERSON] в 1997-2004 р.р. - не заводилась. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району №179 від 23.07.2024 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Фактично в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON] , яка похоронила її і взяла спадкове майно під свою охорону. Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ № 008459 видавався [PERSON] 04.06.1996 року, як члену КСП «Поділля» с. Поліське, розміром 1,87 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, виданого Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 48/281-25 від 23.01.2025. 26.02.2025 року в газеті «Сімейна газета» № 9, опубліковано оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , який слід вважати недійсними. Повідомленням від 25 березня 2025 року за вих. № 343/02-14 завідувач Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієва А. П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] , оскільки правовстановлюючий документ (сертифікат) на право на земельну частку (пай) був втрачений. Згідно довідки наданої завідувачем Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ефіндієвою А. П. за вих.388/01-16 від 03.04.2025 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № № 80714048 від 03.04.2025 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78844776 від 22.10.2024 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі Хмельницької області заведено спадкову справу № 296/2024 р. після смерті [PERSON] на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON] . Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавиці майно не видавалось. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності 01 січня 2004 року Цивільним кодексом України, так як спадщина відкрилася у 1997 році, тому на дані правовідносини поширюються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно вимог ст. 527 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно вимог ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] являється спадкоємицею померлої [PERSON] першої черги за законом. Однак, належним чином оформити своє право на вказану земельну частку (пай), в порядку спадкування не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З врахуванням зазначеного, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , проте позбавлена можливості оформити своє право на спадщину, а саме на вказану земельну частку (пай), оскільки відповідний сертифікат було втрачено, зважаючи на визнання позову відповідачем за наявності законних підстав для цього, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Поділля» с. Поліське Ізяславського району Хмельницької області, в розмірі 1,87 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ХМ №008459), у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі ст. ст. 525, 527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved