Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

16.04.2025 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом через систему «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 15.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №19130-05/2024 в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн строком на 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на день. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати та не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до вказаного договору факторингу, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 15820 грн. Станом на дату складання позовної заяви, заборгованість відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №19130-05/2024 від 15.05.2024 року становить 15820 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн, заборгованість за відсотками 6420 грн, неустойка 5400\~ грн. Крім того, 15.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №19135-05/2024 в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 1000 грн строком на 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на день. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати та не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до вказаного договору факторингу, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 3955 грн. Станом на дату складання позовної заяви, заборгованість відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №19135-05/2024 від 15.05.2024 року становить 3955 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 1000 грн, заборгованість за відсотками 1605 грн, неустойка 1350\~ грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаними кредитними договорами, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 28.04.2025 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві та долученому до позовної заяви клопотанні просила проводити розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає /а.с.2-7/. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.66/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Щодо Договору про надання фінансового кредиту №19130-05/2024 від 15.05.2024 року. 15.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено Договір про надання фінансового кредиту №19130-05/2024, за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, строком на 120 днів, з датою погашення кредиту 11.09.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на день /а.с.10-11, 12-13, 14/. Згідно з п.1.6 Договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-43хх-хххх-7058 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Порядок укладення договору визначений п.2 Договору. Згідно з п.2.1 Договору, перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів: - Отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - Отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректно введена особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на той фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Видача кредиту Клієнту-фізичній особі здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (п.2.2 Договору). Згідно з п.3.1 Договору, за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено п.5.3 цього Договору. Відповідно до п.5.3 Договору, у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку прострочення Клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: у розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після\~ терміну сплати, встановленого в графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати половини суми кредиту. (п.5.3.1 Договору). Згідно з п.п.4.4.2, 4.4.4 договору, Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 4000 грн 15.05.2024 року на платіжну картку відповідача №4149-43хх-хххх-7058, зазначену відповідачем у кредитному договорі та заявці-анкеті на отримання фінансового кредиту /а.с.10-11/, підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішність відповідної операції, номер транзакції в системі iPay.ua 397462909 /а.с.18/. При цьому, відповідач не оспорює ні факт укладення договору, ні факт отримання кредитних коштів за договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 18.03.2025 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором №19130-05/2024 від 15.05.2024 року в сумі 15820 грн, з них:\~\~ заборгованість за тілом кредиту 4000 грн, заборгованість за відсотками 6420 грн, неустойка 5400\~ грн. При цьому нарахування відсотків за вказаним договором проведено по 29.08.2024 року, тобто не за весь строк кредитування /а.с.16-17/. При цьому, кредитодавцем враховано обмеження закону щодо нарахування неустойки (штрафу, пені). Так відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Аналогічні положення містить і п.5.3 кредитного договору. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01 квітня 2024 року мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 8000 грн. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн, тобто в розмірі, який не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, тому розмір неустойки (штрафу, пені) не за вказаним договором не може перевищувати розміру подвійної суми, отриманої відповідачем за цим договором, а саме 8000 грн, тоді як кредитодавцем відповідно до умов договору нараховано неустойку в розмірі 5400 грн. 29.08.2024 року між ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №01.02-26/24, згідно з умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги за договорами, в тому числі і за кредитним договором №19130-05/2024, укладеним з відповідачем [PERSON] /а.с.19-23, 24, 25-26, 27/. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта)\~ за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного\~ кредитора у\~ зобов`язанні\~ в\~ обсязі\~ і\~ на\~ умовах,\~ що\~ існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у\~ зобов`язанні\~ здійснюється\~ без\~ згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу Реєстру боржників від 29.08.2024 року до вказаного Договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №19130-05/2024 до відповідача на загальну суму 15820 грн /а.с.27/. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно п.4.4.2, п.4.4.4 Договору №19130-05/2024 про надання фінансового кредиту, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. Так як відповідач не виконав свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором №19130-05/2024, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов в цій частині в повному обсязі. Щодо Договору про надання фінансового кредиту №19135-05/2024 від 15.05.2024 року. 15.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено Договір про надання фінансового кредиту №19135-05/2024, за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, строком на 120 днів, з датою погашення кредиту 11.09.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на день /а.с.29-31, 32-34/. Згідно з п.1.6 Договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-43хх-хххх-7058 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Порядок укладення договору визначений п.2 Договору. Згідно з п.2.1 Договору, перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів: - Отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - Отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректно введена особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на той фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Видача кредиту Клієнту-фізичній особі здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через веб-сайт Товариства: https://suncredit.com.ua (п.2.2 Договору). Згідно з п.3.1 Договору, за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено п.5.3 цього Договору. Відповідно до п.5.3 Договору, у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку прострочення Клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: у розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після\~ терміну сплати, встановленого в графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати половини суми кредиту. (п.5.3.1 Договору). Згідно з п.п.4.4.2, 4.4.4 договору, Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 1000 грн 15.05.2024 року на платіжну картку відповідача №4149-43хх-хххх-7058, зазначену відповідачем у кредитному договорі та заявці-анкеті на отримання фінансового кредиту /а.с.29/, підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішність відповідної операції, номер транзакції в системі iPay.ua 397466928 /а.с.39/. При цьому, відповідач не оспорює ні факт укладення договору, ні факт отримання кредитних коштів за договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 18.03.2025 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором №19135-05/2024 від 15.05.2024 року в сумі 3955 грн, з них:\~\~ заборгованість за тілом кредиту 1000 грн, заборгованість за відсотками 1605 грн, неустойка 1350 грн. При цьому нарахування відсотків за вказаним договором проведено по 29.08.2024 року, тобто не за весь строк кредитування /а.с.37-38/. При цьому, кредитодавцем враховано обмеження закону щодо нарахування неустойки (штрафу, пені). Так відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Аналогічні положення містить і п.5.3 кредитного договору. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01 квітня 2024 року мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 8000 грн. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 1000 грн, тобто в розмірі, який не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, тому розмір неустойки (штрафу, пені) не за вказаним договором не може перевищувати розміру подвійної суми, отриманої відповідачем за цим договором, а саме 2000 грн, тоді як кредитодавцем відповідно до умов договору нараховано неустойку в розмірі 1350 грн. 29.08.2024 року між ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №01.02-26/24, згідно з умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги за договорами, в тому числі і за кредитним договором №19135-05/2024, укладеним з відповідачем [PERSON] /а.с.40-44, 45, 41-47/. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта)\~ за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного\~ кредитора у\~ зобов`язанні\~ в\~ обсязі\~ і\~ на\~ умовах,\~ що\~ існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у\~ зобов`язанні\~ здійснюється\~ без\~ згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу Реєстру боржників від 29.08.2024 року до вказаного Договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №19135-05/2024 до відповідача на загальну суму 3955 грн /а.с.48/. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно п.4.4.2, п.4.4.4 Договору №19135-05/2024 про надання фінансового кредиту, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. Так як відповідач не виконав свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором №19135-05/2024, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов в цій частині в повному обсязі. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 19775 грн, з них: - за Договором про надання фінансового кредиту №19130-05/2024 року 15.05.2025 року в сумі 15820 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн, заборгованість за відсотками 6420 грн, неустойка 5400\~ грн; - за Договором про надання фінансового кредиту №19135-05/2024 від 15.05.2024 року в сумі 3955 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 1000 грн, заборгованість за відсотками 1605 грн, неустойка 1350 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. При цьому, ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн /а.с.1/. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 1211,20 грн. (50% від 2422,40 грн., сплаченого позивачем), а іншу частину судового збору у сумі 1211,20 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved