Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2033932421 від 01.10.2020 в сумі 31169,88 грн. з яких: 15264,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15905,81 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 01.10.2020 р. між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2033932421, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 40898,00 грн. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становив 31169,88 грн. з яких: 15264,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15905,81 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2033932421 від 01.10.2020 р. Ухвалою судді від 19.05.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач відзив не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачкою відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.10.2020 р. між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2033932421, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 40898,00 грн. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становив 31169,88 грн. з яких: 15264,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15905,81 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2033932421 від 01.10.2020 р. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договором №2033932421 від 01.10.2020 р., суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до [PERSON] в обсязі, визначеному вказаним договором, а саме у розмірі заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 31169,88 грн, що утворилась станом на 21.06.2024 року. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про стягнення заборгованості з відповідачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, стягнувши судовий збір в розмірі 3028 грн з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І.; копію акту приймання - передачі виконаних робіт від 15.07.2024 року; копію платіжної інструкції №4955 від 01.10.2024 року на суму 9200 грн. За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані представником позивача письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги в розмірі 9200 грн. 00 коп.

Outcome: approved