Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

20.03.2025 до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 23.02.2016 у розмірі 34997,76 грн станом на 18.02.2025, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34997,76 грн, а також понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. 23.02.2016 [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н та приєднався до умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000 грн. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що свідчить про укладання сторонами кредитного договору. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані дві кредитні картки. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки 40,8 % річних. 03.12.2019 відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачем отримано додаткову кредитну картку, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». 21.11.2022 відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та додаткову угоду № SAMDNWFС00023964928-01 до кредитного договору від 21.11.2022, якими було погоджено змінити умови раніше укладеного кредитного договору між сторонами. Представник позивача вказує, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.02.2025 має заборгованість перед позивачем у розмірі 34997,76 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34997,76 грн. Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 21.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких\~обставин відповідно\~до ст.\~280\~ЦПК України\~суд розглянув\~справу \~в порядку\~заочного провадження\~на підставі\~наявних в\~ній доказів,\~оскільки позивач\~не заперечував\~проти такого\~порядку вирішення\~спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, внаслідок чого 23.02.2016 власноручно підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій надав розгорнуту інформацію про себе, та підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на те, що\~підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачеві 23.02.2016 на раніше отриманий ним платіжний інструмент у вигляді платіжної картки було встановлено кредитний ліміт. 03.12.2019 [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, відповідно до умов якої останній приєднується останньому позивачем видано кредит у вигляді відкриття відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом не більше 50000 грн, зі строком кредитування 20 років та встановленням процентної ставки на рівні 43,2 відсотків річних. 21.11.2022 відповідач з використанням ОТР-пароля підписав паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України»\~(у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно з умовами вказаних заяви та паспорта споживчого кредиту відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію до 200000 грн зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка встановлювалася на рівні 40,08 % річних. 21.11.2022 о 12:24 год. [PERSON] підписав за допомогою OTP-пароля додаткову угоду № SAMDNWFC00023964928_01 (далі додаткова угода) до кредитного договору від 21.11.2022. Відповідно до п. 1. додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних: 12,0%; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Окрім того, у п. 3 додаткової угоди сторони узгодили, що на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором становить 50373,16 грн, із них: основна сума боргу за кредитом в сумі 46272,65 грн та нараховані, але несплачені проценти за користування кредитом в сумі 4100,51 грн. З довідки від 24.02.2025 № 0000004180095980, виданої АТ КК «ПриватБанк» вбачається, що відповідачу видавалися кредитні картки: -кредитна картка № [NUMBER] від 26.11.2015, термін дії 11/19, тип\~Універсальна; -кредитна картка № 4149437861162475 від 13.07.2016, термін дії 12/19, тип - Універсальна; -кредитна картка № 4149439391192717 від 30.08.2016, термін дії 07/22, тип\~Універсальна; -кредитна картка № 4149629312865637 від 03.12.2019, термін дії 08/23, тип Універсальна Gold. Згідно з довідкою від 24.02.2025 № 0000004180107533 відповідачу було встановлено кредитний ліміт, який в період з 26.11.2015 по 23.11.2022 неодноразово змінювався, станом на 31.08.2022 становив 47770 грн, станом на 23.11.2022 був зменшений до 0 грн. Відповідно до виписки за договором № б/н за період з 26.11.2015 по 24.02.2025 відповідач активно користувався кредитним лімітом та здійснював операції, проте припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, з огляду на що на кінець періоду у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 34997,76 грн. Згідно з пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту. З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 18.02.2025, укладеного між сторонами, станом на 18.02.2025 у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 34997,76 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34997,76 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що при укладенні кредитного договору сторони у належній письмовій формі погодили розмір базової процентної ставки за кредитом, тому позивач має право на одержання від відповідача процентів за користування кредитом. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок та надання позичальнику можливості вільно використовувати грошові кошти в межах такого ліміту. Факт користування коштами позивача підтверджується випискою за договором № б/н за період з 26.11.2015 по 24.02.2025. Відповідачем розрахунок заборгованості не заперечений, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. Отже, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.02.2016 у розмірі 34997,76 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34997,76 грн. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стягуються з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved