Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла тітка заявиці [PERSON] . За свого життя заповітів вона не складала. На день своєї смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Її чоловік, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно інформації, наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 15.11.2023 № 14/5-14730. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] становить1 особа: [PERSON] . [INFO] , була зареєстрована з 26.09.1968 по 02.05.2019. До дня смерті тітка мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за цією адресою також був зареєстрований брат чоловіка, [PERSON] . [INFO] , який помер [INFO] , тобто до смерті [PERSON] . Після [PERSON] позивачка звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. винесено постанову від 01.02.2024 року № 328/02-31 до спадкової справи № 1025/2018 після гр. [PERSON] , померлої [INFO] , про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не надано до нотаріальної контори документи, які підтверджують ступінь споріднення між померлою [PERSON] та [PERSON] . В постанові зазначено, що згідно відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поданих документів відомості про народження гр. [PERSON] (тітка позивачки) та гр. [PERSON] (мати позивачки) відсутні, а будь-яких інших документів, що підтверджують їх родинні стосунки, не надано. У зв`язку з чим, позивач просить суд: 1. Встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , були рідними сестрами. 2. Встановити факт належності домоволодіння [ADDRESS] попередньому власнику [PERSON] , померлій [INFO] . 3. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за правом представлення після [PERSON] , померлої [INFO] , на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. А1 - загальною площею 33,5 м2. житловою - 21.5 м2, до складу якого входять; І - коридор. 2 - комора. З - кухня. 4 - кімната. 5 - кімната, а також споруд: ганок літ. а2, сарай ліг. Б, погріб літ. В, споруди № 1.3-5. Ухвалою суду від 07.06.2024 було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Ухвалою від 15.07.2024 судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від 24.09.2024 судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 09.10.2024 від Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори надійшли витребувані докази. Ухвалою суду від 21.11.2024 справу було призначено до судового розгляду по суті. Представник відповідача Дніпровської міської ради надав відзив на позову заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовний заяві, на позовних вимогах наполягала. Представник Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, заявою просила справу розглянути за її відсутності, просила в позов них вимогах відмовити. Відзив на позов не подала. Державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шугаєва Н.С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце засідання повідомлені належним чином, жодних заяв чи клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 02.07.2018 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 02 жовтня 1968 року батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] виданого 07 вересня 1985 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу виданого повторно 14 березня 2024 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] та [PERSON] , 11 грудня 2004 року зареєстрували шлюб в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). Відповідно до посвідки про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] зазначені [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до Архівної довідки від 09.04.2024 за № С-943/0/217-24 виданої Державним архівом Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації у книзі реєстрації актів цивільного стану Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області є актовий запис № 10 від 17 січня 1938 року про народження [INFO] дитини жіночої статі на прізвище та ім`я « [PERSON] ». Батько [PERSON] , Мати [PERSON] (а.с. 16-17). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 травня 1975 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 16 травня 1975 року (а.с. 18). Згідно\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1\~ст. 315 ЦПК України\~визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 (зі змінами) від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , були рідними сестрами, у зв`язку із чим, позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.ст.1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 листа спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5\~встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З огляду на викладене решта позовних вимог не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial