Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), згідно з яким просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що дитина знаходиться на її утриманні, домовленості з відповідачем про суму аліментів на дитину відсутня. У відзиві на позовну заяву від 21.05.2025 представник відповідача [PERSON] зазначає, що відповідач позов визнає частково, визнає заявлену позивачем вимогу щодо розірвання шлюбу. Разом з тим, зазначає, що має ряд хронічних захворювань, а саме: цукровий діабет 2 типу, гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст., псоріаз із множинними ускладненнями та остеохондроз дорослих множинні відділи хребта, що без належного та постійного лікування може призвести до непоправних наслідків. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний» РМР, у відповідь на адвокатський запит, надано інформацію щодо поставлених діагнозів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та його направлень на лікування, в тому числі стаціонарне лікування. Зокрема, вказано, що відповідач: 1. 03.04.2024 - 12.04.2024 року лікувався стаціонарно у діагноз: Псоріаз звичайний бляшкова форма. Стаціонарна стадія (L40.0) Псоріатична оніходистрофія (L60.3). Псоріатична артропатія? 2. 06.06.2024 - 13.06.2024 лікувався стаціонарно у КП «РОКЛ ім. Юрія Семенюка «РОР обласний ревматологічний центр. Проведено дообстеження, встановлено діагноз: Інші псоріатичні артропатії, множинні локалізації (М42.10). 3. 12.11.2024 22.11.2024 лікувався стаціонарно у КП «Рівненський обласний шкірно венерологіний диспансер» РОР діагноз: Псоріаз звичайний, бляшкова форма, стаціонарна стадія (L40.0) Псоріатична оніходистрофія (L60.3) Псоріатичний артрит (М07.30), поліартритичний варіант акт 1 ст., з ураженням колінних суглобів Rg стадія І, суглобів ступнів Rg стадія 1, дактиліти. Hallus valgus II ст. СФН 1, в поєднанні з подагричним артритом. 4. 17.12.2024 24.12.2024 лікувався стаціонарно у КП «РОКЛ ім. Ю. Семенюка «РОР обласний ревматологічний центр». Встановлений діагноз: інші псоріатичні артропатії, множинні локації (М07.30) Псоріаз звичайний (L 40.0) та остеохондроз дорослих множинні відділи хребта (М42.10). Вищевказане свідчить про необхідність дороговартісного лікування відповідача та постійного перебування під наглядом лікарів. Після початку повномасштабного вторгнення, доходи [PERSON] значно зменшилися. Від підприємницької діяльності у 2022 році відповідач отримав дохід у розмірі 13 000 грн. (січень-лютий), із березня 2022 року до грудня 2025 року дохід становив 0,00 грн (довідка ОК-5 додається). У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, відповідач вимушений виконувати інші роботи, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, та позбавлений стабільного заробітку. На даний час [PERSON] проживає у квартирі, яка перебуває під арештом у ВДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та у ГУ ДПС у Рівненській області у зв`язку із наявністю виконавчих проваджень № 72106721, 72106961, 72107100, 73910392, 73910605, які є відкритими, водночас усі рахунки також є заблоковані (викладене підтверджується долученою до позовної заяви інформаційною довідкою, додаток №6). Варто наголосити, що комунальні витрати на утримання житла сплачуються ним самостійно. Субсидії на компенсацію комунальних послуг відповідач не отримує. Відповідач, розуміє обов`язок щодо утримання свого неповнолітнього сина та не має наміру ухиляється від нього, проте, враховуючи вищенаведені обставини, у відповідача відсутня фінансова можливість сплати аліментів в розмірі 10 000 грн щомісячно. З огляду на викладене вище, усвідомлюючи, що батько та мати мають рівні обов`язки щодо дітей, в тому числі і по їх утриманню, враховуючи інтереси дитини й для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя сина, повного та всебічного розвитку, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач має ряд хронічних захворювань, просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 4 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 30.01.1999, актовий запис № 75, сторони зареєстрували шлюб 30 січня 1999 року. За приписами ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке. При ухваленні рішення у справі суд враховує, що в Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно виписного епікризу № 775 / 1702 від 02.06.2025 хворого [PERSON] , він перебуває на госпіталізації з 26.05.2025 по 02.06.2025. Згідно зі ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що право вибору стягнення аліментів у частці або в твердій грошовій сумі в даному випадку виключно належить позивачу, оскільки саме з нею проживає дитина. За таких обставин, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved