Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, 02.02.2020 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено Договір №508942 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Даний Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті www.credit7.ua, підписана електронним цифровим підписом та акцептована відповідачем 02.02.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1ст.205 ЦК України). Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 5000 грн., на поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем при оформленні Договору. На умовах Кредитного договору (розділу 1) кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у гривні на умовах передбачених Договором у розмірі 5000 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 22.02.2021 року ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договір факторингу №015-220221 , яке в свою чергу відступило право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу №20240205/1 від 05.02.2024р. Згідно Договору факторингу №20240205/1 від 05.02.2024 р., та у відповідності дост.512 ЦК України, Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Лінеура Україна», включно і до відповідача (порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 43). У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, станом на 07.04.2025 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 18701,03 грн., а саме: 5000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 10715,00 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування, 2986,03 грн. - інфляційне збільшення. Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АРТЕМІДА-Ф» суму заборгованості за договором №508942 від 02.02.2020 в розмірі 18701,03 грн., та судові витрати по справі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви вказав, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подавав, будь яких інших клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України,\~суд вважає\~за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Із змісту ст.12\~ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078\~ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.3 ст.1079\~ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст.1080\~ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 02.02.2020 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір №508942 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Даний Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті www.credit7.ua, підписана електронним цифровим підписом «Лінеура Україна» та акцептована [PERSON] 02.02.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1ст.205 ЦК України). Укладення Кредитного договору здійснювалось сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Позивача, доступ до якої забезпечувався Відповідачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Відповідача здійснювалася при вході Відповідача в Особистий кабінет, шляхом перевірки Позивачем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Позивачем на номер мобільного телефону Відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до п.6 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України" використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 5000 грн., на поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем при оформленні Договору. На умовах Кредитного договору (розділу 1) кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у гривні на умовах передбачених Договором у розмірі 5000 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позикодавець свої зобов`язання за кредитним Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору. Відповідно до листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №61-2602 від 26.02.2024 було перераховано 02.02.2020 грошові кошти у розмірі 5030 грн., на рахунок [NUMBER] платіжну картку клієнта. 22.02.2021 року ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договір факторингу №015-220221 , яке в свою чергу відступило право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу №20240205/1 від 05.02.2024р. Згідно Договору факторингу №20240205/1 від 05.02.2024 р., та у відповідності дост.512 ЦК України, Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Лінеура Україна», включно і до відповідача (порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 43). Згідно розрахунку заборгованості від 07.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 18701,03 грн., а саме: 5000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 10715,00 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування, 2986,03 грн. - інфляційне збільшення. Згідно вимог ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно дост.\~610\~цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з вимогами ч.1ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач не подала спростування, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити. Суд вирішує питання розподілу судових витрат в порядкуст. 141 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. суд вважає законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір №20250328.5 від 28.03.2025 року та орієнтований розрахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved