Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 21.12.2023-100000817 від 21.12.2023 року у розмірі 13860 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 21 грудня 2023 року між сторонами укладено кредитний договір № 21.12.2023-100000817, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 7000 грн. строком на 42 дні. Кредитний договір (оферта) № 21.12.2023-100000817 від 21.12.2023 року переоформлено шляхом укладення 02.01.2024 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] додаткового договору (оферти) шляхом підписання пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору, яким змінено строк на який надається кредит на 55 днів, а також розмір процентів та період їх нарахування, графік платежів тощо. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Сторони у судове засідання не з`явилися. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у відповідності з ст.128 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що 21\~грудня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 21.12.2023-100000817, за яким позичальнику надано кредит в сумі 7000 грн. строком на 42 дні, який в подальшому було переоформлено шляхом підписання 02.01.2024 року пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (оферти). Внаслідок такого правочину, правовідносини між кредитором та позичальником визначаються умовами останнього кредитного договору. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум, що підтверджується довідкою виданою "liqpay". Відповідно до п.6.1 договору позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: повернення кредиту, сплата процентів - до дати, вказаній у Заявці, яка є невідємною частиною даної оферти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13 лютого 2024 року складає 7000 грн. основного боргу, 6860 грн. відсотків, разом 13860 грн., які підлягають стягненню. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 2422,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved