Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») Мишевська Наталія Миколаївна, яка діє на підставі довіреності від 15.10.2024, через систему «Електронний суд» подала до суду позов до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №504253-КС-001 від 07.07.2024 в розмірі 30308,39 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9770,75 грн; суми прострочених платежів по процентах 19918,94 грн; суми прострочених платежів за комісією 618,70 грн, мотивуючи тим, що відповідачкою порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення позики, сплати відсотків у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 16.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 64-66). Відповідачка відзив до суду не подала. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.83-84). Представник позивача у\~позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.9). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, (а.с.82). 08.05.2025 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині тіла кредиту 9770,75 грн та суми прострочених платежів за комісією 618,70 грн, в частині нарахованих процентів визнала позов частково без зазначення конкретної суми (а.с.79-80). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 11.06.2025 встановлено заочний розгляд справи №535/352/25. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №504253-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит.Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора UA-2262 (а.с.20-24). ТОВ «БІЗПОЗИКА» 07.07.2024 направило [PERSON] пропозицію укласти Договір №504253-КС-001 про надання кредиту. 07.07.2024 [PERSON] прийняла пропозицію (оферта) щодо укладення Договору №504253-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит.Електронна форма) (а.с.27-36). Таким чином, 07.07.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір №504253-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (далі Договір). Згідно з умовами Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА». Розмір та порядок нарахування плати за користування (сума коштів, яка виражена в процентах, за користування кредитом), термін дії договору визначається в п. 2 договору. Так, умовами кредитного договору визначено: строк кредиту - 24 тижні; стандартна процентна ставка в день - 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка в день\~1,15288411 в день фіксована; комісія за надання кредиту 1500,00 грн; загальний розмір наданого кредиту - 10000,00 грн; термін дії договору до 22.12.2024; орієнтовна загальна вартість кредиту 29653,89 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 19722,67%. Дата видачі кредиту 07.07.2024, дата повернення кредиту\~22.12.2024. Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення Договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в пункті 2.1. Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжний карті, що наведена в розділі 8 Договору. Згідно з пунктом 3.2 процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом. Пунктом 3.2.3, договору сторони встановили графік погашення платежів. Згідно з пунктом 3.3. Кредит, проценти за користування кредитом та будь-які інші платежі за Договором підлягають сплаті позичальником у безготівковій формі, шляхом переказу коштів у розмірі відповідного платежу на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в розділі 8 Договору, у строк (термін) відповідно до графіку платежів (а.с.20-36). Крім того, 07.07.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №504253-КС-001 про надання кредиту від 07.07.2024 та додаткову угоду № 2 до Договору №504253-КС-001 про надання кредиту від 07.07.2024, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.25-26). Відповідачка була ознайомлена з інформацією по кредиту та умовами кредитування, що підтверджується копією Паспортів споживчого кредиту, як за договором так і за додатковими угодами, підписаного відповідачем електронним підписом одноразовими ідентифікаторами UA-6584 (а.с.17-19). До вказаного договору додані Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом директора ТОВ «БІЗПОЗИКА» №9-ОД від 02.04.2024, введено в дію з 10.00 год, 03.04.2024; Візуальна форма послідовності дій Клієнта та Анкета клієнта (а.с.37-38, 41-50). Відповідно до візуальної форми послідовності дій Клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення (а.с.37-38). Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку відкрито банківський рахунок, для обслуговування якого було емітовано платіжну картку № [NUMBER] (а.с.76-78). ТОВ «БІЗПОЗИКА» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором №504253-КС-001 про надання кредиту від 07.07.2024, перерахувавши відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний позичальником [PERSON] в особистому кабінеті, 07.07.2024 грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 40). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом, наданим ТОВ «БІЗПОЗИКА» [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, кошти в рахунок погашення основного боргу та відсотків, передбачених договором не вносила. Вказана інформація відповідає інформації, яка міститься у виписці по картковому рахунку № [NUMBER] АТ КБ «Приватбанк» Гапон Н.О. (а.с.76-78). Позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 31.03.2025 відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором,\~становить 30308,39 грн з яких: заборгованість за кредитом\~9770,75 грн; заборгованість по відсотках 19918,94 грн; заборгованість по комісії 618,7 грн (а.с.14-16). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). Аналізуючи викладене, можна прийти до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19; від 16.12.2020 року у справі №561/77/19 та від 22.11.2021 року у справі № 234/7719/20. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом частин 3, 4, 6, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови позики, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» за договором про надання кредиту №504253-КС-001 від 07.07.2024 становить 30308,39 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання у повному обсязі взятих на себе за договором позики зобов`язань відповідачка не надала. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов ТОВ «БІЗПОЗИКА» про стягнення заборгованості необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved