Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

18.03.2025 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідачка) про позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , а також син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2024 року шлюб між ними було розірвано. Відмітив, що відповідачка виїхала за межі місця проживання, залишивши неповнолітнього сина [PERSON] проживати із ним. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не приймає участі у житті сина. Зазначив, що усі обов`язки по вихованню та утриманню [PERSON] повністю покладені на нього. В ході розгляду справи позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ніколайчук З.І., позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , будучи повідомленою про розгляд справи в судове засідання не з`явилася, причину неприбуття не повідомила, не заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, Басок В.М. позовні вимоги [PERSON] підтримала. Вказала, що позбавлення батьківських прав відповідачки щодо дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2001 року. Рішенням Білогірського районного суду від 15 травня 2024 року у справі №669/339/24 шлюб між ними було розірвано. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2011 року Ямпільською селищною радою Білогірського району Хмельницької області. [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток неповнолітнього сина, а саме залишила його, не займається його вихованням, доглядом та матеріальним забезпеченням, не проявляє щодо нього батьківської уваги і турботи, не цікавиться справами, здоров`ям, психологічним станом, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Із висновку органу опіки та піклування Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» №31 від 20 лютого 2025 року вбачається, що pжовтня місяця 2022 року [PERSON] перебуває за кордоном та не займається вихованням дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток та стан здоров`я. Батько [PERSON] самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням неповнолітнього [PERSON] . Мати свідомо нехтує своїми обов`язками, чим порушує ст.ст. 141,150,152 Сімейного кодексу України. Тому позбавлення батьківських прав відповідачки щодо дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. Згідно характеристики учня восьмого класу Ямпільського ліцею Ямпільської селищної ради [PERSON] . [PERSON] протягом 2024 навчального року не цікавиться навчанням та вихованням сина, не спілкувалася із класним керівником, не відвідувала батьківські збори. Батько [PERSON] цікавиться навчанням сина та відповідально ставиться до його виховання. Постійно підтримує зв`язок із ліцеєм та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Згідно довідки лікаря Ямпільської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 07 лютого 2025 року встановлено, що неповнолітній [PERSON] за медичною допомогою звертається у супроводі батька [PERSON] . Згідно письмової заяви [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що він проживає разом із батьком [PERSON] . Мати не цікавиться його життям та навчанням, не піклується про нього. Оцінюючи докази в їх сукупності суд бере до уваги, що відповідачка [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про свідоме та умисне ухилення її від участі у вихованні сина. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина перебуває на утриманні та вихованні батька [PERSON] .. Позивачем надано належні та допустимі докази ухилення відповідачки від участі у вихованні дитини, оскільки вона з жовтня 2022 року не проживає із сином, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча перешкод їй ніхто не чинив. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідачка [PERSON] суду не надала. Таким чином, оскільки факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , згідно відповідних положень ст.164 Сімейного Кодексу України, та позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини відповідає інтересам неповнолітнього. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідачки належить стягнути судові витрати в сумі 1211,20 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved