Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Савенко О.А. в інтересах Дніпровської міської ради звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю: «Екологія-Д» витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради частину нежитлового приміщення № 66 у будинку [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101). В обґрунтування позову зазначив, що 23.07.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2004 зареєстровано право приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення № 66, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101). [PERSON] для проведення реєстрації долучена копія рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2004 у справі № 2-271/2004 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та копію технічного паспорту від 18.03.2016 виготовленого фізичною особою підприємцем [PERSON] за замовленням [PERSON] . Прокурор зазначає, що державна реєстрація права приватної власності на вказане приміщення проведено на підставі неіснуючого рішення суду, оскільки відповідно до інформації відповідно Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за цим номером перебувала цивільна справа за позовом ВАТ «Дніпрогаз» до [PERSON] про стягнення 941,36 грн. Проте, дійсним власником спірного нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради. Водночас, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на цей час належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі укладеного з [PERSON] договором купівлі-продажу від 23.07.2016 № 602, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. У зв`язку з чим, просить витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради вказане приміщення. Ухвалою від 23.09.2024 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Також заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Савенко О.А. подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме частину нежитлового приміщення [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101) та заборони відповідачу та будь- яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язанні з державною реєстрацією речових прав щодо цього майна. Ухвалою від 26.09.2024 заява задоволена та накладений арешт на нерухоме майно, а саме: частину нежитлового приміщення [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101), заборонено [PERSON] та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо частини нежитлового приміщення [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101). Представник позивача Дніпровської міської ради у письмових поясненнях зазначив, що прокурором при звернення до суду обґрунтовано наявність у нього підстав для представництва органу місцевого самоврядування. Також зазначає, Дніпровська міська рада є власником нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дніпропетровської міської від 19.11.2003 № 11/13 прийнято в комунальну власність міста обласні житлово-комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебувають на їх балансі та внесено зазначені об`єкти нерухомого майна до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста. За актом приймання-передачі із спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Центральний» від 12.09.2003 прийнято до комунальної власності міста Дніпропетровська нерухоме майно ОЖКП «Центральний», у тому числі будинок [ADDRESS] в цілому. Окремо від житлового будинку права власності на нежитлове приміщення не реєструвалося. Просив задовольнити позовну заяву. Відповідач у судові засідання не з`явився, будь-яких заяв від відповідача не надходило, повідомлявся шляхом відправлення повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8ст. 128 ЦПК України). У зв`язку з поверненням поштового відправлення з поміткою «за закінченням терміну зберігання» відповідач вважається повідомленим. Крім того, відповідач викликався шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» надало пояснення, в яких зазначило, що " на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра № 304-ДРА/21 від 29.06.2021 є орендарем нежитлового приміщення загальною площею 282,3 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] , і про витребування якого заявлено позовні вимоги. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Третя особа- [PERSON] у судові засідання не з`явився, будь-яких заяв від відповідача не надходило, повідомлявся шляхом відправлення повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, третя викликався шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Протокольною ухвалою від 06.02.2025 закрито підготовче судове засідання та призначений судовий розгляд справи по суті. У судовому засіданні по суті представник позивача та прокурор надали пояснення аналогічні, що викладені у поясненнях та позові, просили позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що Дніпропетровська міська рада прийняла рішення від 19.11.2003 № 11/13 про прийняття в комунальну власність міста обласні житлово-комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебувають на їх балансі (пункт 1), та внесено зазначені об`єкти нерухомого майна до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста (пункт 2.2.). Зазначене рішення прийнято на виконання рішення міської ради від 26.02.03 № 35/7 Про прийняття майна у комунальну власність територіальної громади міста та подальшого його використання та рішення Дніпропетровської обласної ради від 17.01.03 № 126-7/ХХІУ «Про використання майна, що належить до спільної власності територіальних громад області» (а.с 37 зв. б- 38). У пункті 15 Переліку будинків житлового фонду обласного житлово-комунального підприємства «Центральний», які передаються до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на 01.09.03 зазначений житловий будинок [ADDRESS] , введений в експлуатацію в 1956 році, загальною площею 4810,0 кв.м (а.с 38 зв.б.). На підставі Акту приймання-передачі із спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Центральний» від 12.09.2003 прийнято до комунальної власності міста Дніпропетровська нерухоме майно ОЖКП «Центральний», у тому числі будинок [ADDRESS] (а.с.35 зв.б-36). Відповідно до листа Дніпровської міської ради від 08.08.2024 № 7/11-1805 нежитлове приміщення № 66, що розташоване за адресою: [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, про що внесено запис до Реєстру об`єктів права комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади за реєстровим номером с15912 (а.с. 20-21). Також у листі від 19.04.2024 № 6/5-1704 повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] , приватизовано частину приміщення підвалу прим. УП та прим. 65, загальною площею 153,3 кв.м., з двома входами у підвал, площею 10,4 кв.м. та 10,3 кв.м., п`ятьма приямками, загальною площею 11,7 кв.м., згідно з договором купівлі-продажу від 19.11.1996 № 430/Н, покупець Товариство з обмеженою відповідальністю «Тамара» (а.с.17). У Реєстрі об`єктів права комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] є запис про нежитлове приміщення № 66 поз. 13-42 на І поверсі в житловому будинку літ. А-5, а ґанок, а \1\ ґанок, загальною площею 282,3 кв.м., балансоутримувач - Комунальне підприємство «Міські активи» Дніпровської міської ради, за інформаційними відомостями наданими балансоутримувачем до Реєстру станом на 01.02.2021, відповідно до рішення міської ради від 19.11.2003 № 11/13 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» належить до комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади (а.с. 39). Рішенням міської ради від 24.06.2020 № 72/58 «Про передачу з балансу на баланс об`єктів нерухомого майна» приміщення за адресою: вул. Володимира Мономаха, буд. 10 передано з балансу Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на баланс Комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради (а.с.31-32). Комунальне підприємств «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради листом від 27.03.2024 № 3405 повідомило заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про те, що станом на 31.12.12 в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 10, відсутні відомості щодо реєстрації права власності на частину нежитлового приміщення № 66, загальною площею 289, 9 кв.м (а.с. 50). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2004 23.07.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. зареєстровано право приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення № 66, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101) (а.с.62). 23.07.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладений Договір купівлі- продажу частини нежитлове приміщення № 66, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 289, 9 кв.м (а.с.62) (а.с. 63). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі договору купівлі- продажу від 23.07.2016 № 602 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. зареєстровано 23.07.2016 право приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення № 66, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 980136312101) (а.с.62). У листі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2024 № 02-13/3/105/2024) (а.с. 47) зазначено, що згідно з алфавітним покажчиком цивільних справ за 2004 рік зазначена цивільна справа за № 2-271/2004 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми. Однак, згідно з інформацією, яка міститься в обліково-статистичної картці на цивільну справу № 2-271/2004 у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-271/2004 за позовом «Дніпрогаз» до [PERSON] , суть позову 941, 36 грн. 20.09.2004 у справі прийнято рішення. Відповідно до Акту про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню складеного, у зв`язку з відбиранням судових справ для їх знищення, зафіксована цивільна справа позовом «Дніпрогаз» до [PERSON] про стягнення суми. У номенклатурних справах постійного зберігання (оригінали судових рішень прийнятих у 2004 році), зберігалося рішення по цивільній справі за № 2-271/2004 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У 2016 році Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська проведено службове розслідування за фактом виявлення не відповідності записів між алфавітним покажчиком цивільних справ за 2004 рік, обліково-статистичної картки на цивільну справу № 2-271/2004 та акту про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню із змістом виявленого в архіві суду судового рішення по цій справі та встановлено факт невідповідності даних між зазначеними вище документами. У матеріалах справи міститься копія судового рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2004 справа № 2-271/2004 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, яке складено російською мовою (а.с. 64-65). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). Основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну визначаються Законом України « Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Так, ст. 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» (тут та далі у редакції чинній на дату прийняття рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 № 11/13 та підписання Акту приймання передачі) встановлювала, що передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом. За нормами ст. 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів здійснюється комісією з питань передачі об`єктів Передача підприємств провадиться разом з усіма їх активами і пасивами, лімітами, фондами, планами фінансово-господарської діяльності тощо, а об`єктів незавершеного будівництва - також з проектно-кошторисною документацією (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»). Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі ( ч. 5 ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»). Як встановлено судом, передача майна здійснена на підставі Акту приймання-передачі із спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Центральний» від 12.09.2003. Отже з дати підписання Акту відповідно до вимог ЗУ «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» територіальна громада міста Дніпропетровська набула право власності на нежитлове приміщення № 66, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке входило до складу майна цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Центральний». За результатом технічної інвентаризації, проведеної 20.02.2019 на замовлення балансоутримувача комунального майна - комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, нежитлове приміщення № 66 на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] , складається з позицій 13-42, загальною площею 282,3 кв.м (а.с.28-30). На підставі Договору оренди нерухомого майна від 29.06.2021 № 304-ДРА/21, який укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та ТОВ «Екологія-Д» нежитлове приміщення № 66, що складається з позицій 13-42, загальною площею 282,3 кв.м та розташоване на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] передано в оренду до 28.06.2026 включно (а.с.40-44).За даними технічного паспорту, який наданий для проведення реєстрації права приватної власності [PERSON] , нежитлове приміщення № 66, розташоване на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, складається з позицій 13-42 та має площу 289,9 кв.м (ас.66-68). Технічний паспорт складений ФОП [PERSON] . У судовому засіданні прокурор пояснила, що різниці у зазначенні площі спірного нежитлового приміщення виникла через те, що фактично ФОП [PERSON] не проводив заміри приміщення. Суд зазначає, що план нежитлового приміщення № 66, розташованого на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, складається з позицій 13-42 та розташування його складових частин є однаковим в обидвох технічних паспортах. З огляду на зазначене, суд вважає, що спірне нежитлове приміщення є одним і тим самим нежитловим приміщенням. Відповідно до ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування»). За приписами ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна. Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Під час судового розгляду не встановлений факт прийняття рішення на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради щодо відчуження спірного нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає, що спірне нерухоме майно вибуло поза волею Дніпропетровської міської ради. Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді (ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі № 806/2361/18 представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. У листі від 19.04.2024 № 6/5-1704 Дніпровська міська рада повідомила, що про факт вибуття з комунальної власності частини нежитлового приміщення [ADDRESS] не була обізнана. Дніпровською міською радою заходи з приводу усунення порушень прав територіальної громади міста Дніпра, зокрема, шляхом звернення до суду не вживалась. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (пункт 40 постанови Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18). Враховуючи тривалий період пасивної поведінки Дніпровської міської ради щодо не здійснення захисту прав територіальної громади, не вжиття належних заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста нерухомого майна, що вибуло з власності територіальної громади поза її волею, суд дійшов висновку про наявність виключних правових підстав для звернення прокурора до суду з цим позовом. Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, від волевиявлення власника щодо вибуття майна, від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем, а також від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Такі висновки Велика Палата Верховного Суду зробила в постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження N 12-35гс21). За вимогами статті 181 ЦК України\~до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Пунктом 1 частини першої\~статті 2 Закону № 1952-IV\~установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи (див.\~постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17\~(провадження N 12-234гс18). При дослідженні обставин вибуття спірного приміщення з володіння територіальної громади судом встановлено, що реєстрація права власності [PERSON] здійснювалась на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-271/2004 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Проте в обліково-статистичної картці на вказану справу № 2-271/2004 зафіксована цивільна справа № 2-271/2004 за позовом «Дніпрогаз» до [PERSON] , суть позову 941, 36 грн, що свідчить про безпідставність набуття права власності на спірне нерухоме майно [PERSON] . Враховуючи встановлені обставини, вибуття спірного нерухомого майна з комунальної власності поза волею Дніпровської міської ради, з порушенням вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. За приписами частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved