Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У травні 2025 року позивач вперше звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 03 червня 2011 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя між подружжям не склалось, через те, що відносини з відповідачем поступово погіршились, внаслідок чого з 11 березня 2022 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та шлюбні стосунки між ними припинені. Відповідач разом з сином наразі проживає в Іспанії. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просив шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2025 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 12 травня 2025 року. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 13 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилися, однак її представником адвокатом Волинець Т.В., за відсутністю обмежень у повноваженнях, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за її та відповідача відсутності, в якій також зазначила, що вони не заперечують проти позову. Окрім цього, 26 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначається, що відповідач визнає позов в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, а також після розірвання шлюбу просила залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 червня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Сімейне життя не склалося, через те, що відносини у сторін поступово погіршились, внаслідок чого з 11 березня 2022 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та шлюбні стосунки між ними припинені. Відповідач разом з сином наразі проживає в Іспанії. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу,\~суд зважає\~на особливий\~характер сімейних\~відносин та\~їх об`єктивну\~недоступність для\~оточуючих,\~при цьому,\~бере до\~уваги наявність\~у подружжя\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~враховує також\~його інтереси\~та зазначає\~про те,\~що задля\~охорони його\~інтересів є\~кращим проживання\~в повній\~родині,\~проте зауважує,\~що зазначені\~вище та\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~категоричне заперечення\~як позивача\~так і\~відповідача проти\~збереження шлюбу, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та, відтак, можливість прийняти визнання позову відповідачем. Про розподіл судових витрат на свою користь позивач не клопотав, тому судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved