Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2020 року о 23.01 год. в м.Одеса пр.Добровольського біля буд.76 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, н.з. - [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Mitsubishi, д.н.з. - [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mitsubishi, д.н.з - [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 24 грудня 2020 року по справі №523/15144/20 провадження в справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Наказу №3.1/1085 від 23 лютого 2021 року та вимог Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»" розмір регламентної виплати склав 28091,29 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №889632 від 23 лютого 2021 року. На підставі наведених обставин, представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 29536,49 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, та судові витрати у розмірі 3028 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про здійснення розгляду даної справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується матеріалами справи, а також через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам зізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, Інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Із матеріалів справи судом встановлено, що 22 вересня 2020 року о 23.01 год. в м.Одеса пр.Добровольського біля буд.76 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, н.з. - [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Mitsubishi, д.н.з. - [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mitsubishi, д.н.з - [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 24 грудня 2020 року по справі №523/15144/20 провадження в справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі №686/4557/18). Отже, з огляду на викладене, вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. Потерпіла особа - [PERSON] - звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №20-10-20 про оцінку автомобіля Mitsubishi, д.н.з. - [NUMBER] , складеного ТОВ "Авто Одекс" вартість відновлювального ремонту складає 81 854, 79 грн., а ринкова вартість автомобіля Mitsubishi, д.н.з. - [NUMBER] , на момент ДТП в непошкодженому стані складає 57 821,28 грн.. Відповідно до ст.30 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний знищеним, власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що вартість ремонту пошкодженого ТЗ перевищує вартість Т3, Т3 Mitsubishi, д.н.з - [NUMBER] , вважається фізично знищеним, отже, розмір регламентної виплати склав 28 091,29 грн.(57 821,28 грн. - 29 729,99 грн.) 23 лютого 2021 року МТСБУ здійснило виплату на рахунок [PERSON] відшкодування у розмірі 28091,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням №889632. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Докази того, що відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність або відноситься до кола осіб, визначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в матеріалах справи відсутні, відповідачем суду не надані. Аналізуючи зібрані у справі докази суд встановив, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачеві суму виплаченого страхового відшкодування третій особі, отож виплативши його, у порядку та відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та понісши збитки, позивач набув право подати регресний позов до відповідача, як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1445,20 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням №434485 від 18 січня 2021 року. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути у порядку регресу виплачене страхове відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 29536,49 грн.. Крім того, в силу дії ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача також підлягає судові витрати, сплачені позивачем при зверненні із заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3028 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст.38.1.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.15, ч.1 ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved