Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

ТОВ\~«Брайт Інвестмент»\~звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.11.2018\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк»\~та [PERSON] було укладено кредитний договір №2021514298. За вказаним договором ТОВ «ОТП Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 10204,00 грн.\~на придбання товару, 300 грн. на сплату послуги «смс+довідка», всього 10554,00 грн. строком до 23.11.2020. Відповідно до кредитного договору визначено умови обслуговування кредитної лінії. За користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку та Договором. На дату укладення Договору розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01%. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалося погашення кредитної заборгованості. Останній платіж внесений 14.05.2021. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 44019,38 грн (23300,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 20719,38 грн. заборгованість по відсотках). 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Кредитним договором №2021514298 від 23.11.2018, укладений між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 27.03.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, однак вимога не була отримана відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2021514298 від 23.11.2018 року, яка станом на 24.03.2023 року становить 44019,38 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту- 23300,00 грн., заборгованості за відсотками 20719,38 грн. та понесені судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 13.05.2025 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 68). Відповідач в судове засідання 06.06.2025 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином за останньою адресою реєстрації місця проживання та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 65, 70), причини неявки суду не повідомила, відзив та заперечень проти позову не надала. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 23.11.2018\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2021514298.\~За вказаним\~договором ТОВ\~«ОТП Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі\~10204,00 грн.\~на придбання товару, 300 грн. на сплату послуги «смс+довідка», всього 10554,00 грн. строком до 23.11.2020 (а.с. 16). На підставі Заяви-Анкети, яка є невід`ємною частиною договору, Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту (а.с. 16-19). На ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] , термін дії 06/21, про отримання якої остання розписалася (а.с. 20). АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2021514298 від 23.11.2018 року виконало в повному обсязі. Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить виписка з рахунку в період з 23.11.2018 по 24.03.2023 (а.с. 37-50). У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 44019,38 грн (23300,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 20719,38 грн. заборгованість по відсотках) (а.с.21-36). 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265 (а.с. 9-13). Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору). Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23, укладеного 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору № 2021514298 від 23.11.2018 в сумі 44019,38 грн. (а.с. 14). Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови користування. Позичальник [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору - заяви-анкети. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані грошові кошти. Такі кошти він використовував і в нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за договорами позики. В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем грошових коштів, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення позикодавцеві суми кредиту, вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. 22.05.2025 на адресу суду надійшла заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про стягнення з відповідача [PERSON] понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. (а.с. 72-84). За приписами п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що між ТОВ «Брайт Інвестмент» та АБ «Юлії Чміль» укладено договір про надання правової допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 (а.с. 76-79). Згідно Акту про надання правової допомоги №1405-25 до договору про надання правової допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 АБ «Юлії Чміль» надано позивачу юридичні послуги у справі про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] на загальну суму 8500,00 грн. (а.с. 71). З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. підтверджені належними доказами. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved