Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований міськвідділом ЗАГС м.Шепетівка Хмельницької області 01 листопада 1991 року, актовий запис № 427; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 1991 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований міськвідділом ЗАГС м. Шепетівка Хмельницької області, про що зроблено актовий запис № 427. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей доньки [PERSON] та [PERSON] , які вже досягли повноліття. Через різні погляди на сімейні відносини на даний час шлюбні відносини між ними як подружжям припинені, з квітня 2023 року проживають окремо. Оскільки шлюб фактично перестав існувати та має формальний характер, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14 березня 2024 року підсудність цивільної справи № 308/4527/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Перечинському районному суду. Двадцять другого березня 2024 року вказана справа надійшла до Перечинського районного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим-суддею у ній визначено суддю Ганька І.І. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 25 березня 2024 року прийнято подану позовну заяву та відрито провадження у даній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відтак призначено судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву.\~\~\~ Ухвалою суду від 09 липня 2024 року надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення 6 (шість) місяців, а провадження у справі до закінчення визначеного судом строку для примирення зупинено. Ухвалою судді від 13 січня 2025 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу поновлено. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити, оскільки строк для примирення результату не дав. Одночасно просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та не вирішувати питання процесуальних витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 01 листопада 1991 року у Міськвідділі ЗАГС м. Шепетівка Хмельницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 427. Як вбачається з позовної заяви, двоє дітей подружжя від даного шлюбу на даний час досягли повноліття. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні відносини; з квітня 2023 року вони проживають окремо. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, тому строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Крім цього, суд встановив, що згідно квитанції ID: 4164-4320-1429-0795 від 05 березня 2025 року позивачем сплачено 1 211,20 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] , з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved