Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

26 березня 2025 року представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20115727355 від 09.03.2020 року в загальному розмірі 84428,20 гривень, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень В обґрунтування позову зазначено, що 09 березня 2020 року АТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору № 20115727355, видано [PERSON] кредитну картку з кредитним лімітом в сумі в сумі 3000 гривень, який пізніше було збільшено до 49978,67 гривень. Відповідач довготривалий строк не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка станом на 10.01.2025 складає 84428,20 гривень, з яких: 47320,22 гривен - заборгованість за кредитом; 37107,98 гривень - заборгованість процентами. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку нею зазначено в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була, а тому банк вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 22 квітня 2025 року позов прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Правом, передбаченим ст.\~178\~ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась. Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № \~4273-IX від 26.02.2025 року, який набрав чинності 25.04.2025 року, найменування Індустріального районного суду міста Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позову зазначила, що просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи був повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 березня 2020 року [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із заявою № 20115727355 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується її особистим підписом у заяві. Підписанням цієї заяви відповідач підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування. Цього ж дня [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримала кредит в розмірі 3000,00 гривень, у вигляді кредитного ліміту, встановленого на видану їй кредитну картку, із стандартною процентною ставкою із процентною ставкою 47,88 %. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 20115727355, [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, а саме: 09.03.2020 року кредитний ліміт встановлено до 3000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 09.07.2020 року - збільшено до 7000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 15.10.2020 року - збільшено до 10000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 15.12.2020 року - збільшено до 18000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 19.02.2021 року - збільшено до 26000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 15.06.2021 року - збільшено до 36000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 23.07.2021 року - збільшено до 5000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 27.02.2022 року - зменшено до 49979,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 16.03.2022 року - зменшено до 49978,67 гривень, із процентною ставкою 47,88 %. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договорів кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Положеннями ч.1\~ст.207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 1, 2\~ст. 640 ЦК України). У відповідності до ч.1\~ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до частини 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень\~ст. 1046 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1\~ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Положеннями ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі й надав позивачу можливість користуватись кредитними коштами на умовах, визначених договором. З наданої позивачем виписки встановлено, що відповідач активно користувалась коштами Банку, розраховувалась кредитними коштами за товари й послуги та частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між нею та Банком. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та не оспорювалось сторонами. Однак, всупереч умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконувала покладені на неї обов`язки щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 10.01.2025 року складає 84428,20 гривень, з яких: 47320,22 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 37107,98 гривень - заборгованість за відсотками. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань від 13.01.2025 року № KHO-44.2.2/18, в якому просив [PERSON] погасити наявну заборгованість за кредитним договором в сумі 84428,20 гривень. Дану вимогу, відповідно до Списку № 20250111 ПУМБ_974 направлено на адресу відповідача рекомендованим листом. Проте, дана вимога залишилась без належного реагування. Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач отримала та використовувала кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 20115727355 від 09 березня 2020 року, станом на 10.01.2025 року в розмірі 84428,20 гривень, з яких: 47320,22 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 37107,98 гривень - заборгованість за відсотками. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. З звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 1153 від 11 березня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved