Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі - ТОВ «ФК «Пінг-Понг») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.03.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 1101094, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн. та останній зобов`язався повернути кошти у строк, визначений договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами на визначених умовами договору. Вказує, що ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. 09.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 03/10, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступив право вимоги за кредитним договором № 1101094 від 02.03.2020 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», згідно реєстру боржників, в тому числі до [PERSON] . Окрім того, 24.01.2022 р. між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1101094 від 02.03.2020 року. Всупереч умов Договору № 1101094 від 02.03.2020 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, що створило заборгованість у розмірі 21\~965 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. заборгованість по кредиту; 11765 грн. заборгованість по відсоткам та 1200 грн. заборгованість за комісією. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 21965 грн., згідно кредитного договору № 1101094 від 02.03.2020 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено,\~02.03.2020\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~1101094\~(далі\~ кредитний\~договір)\~в формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит в сумі 10 000 грн. строком на 20 календарних днів (а.с. 13, 21-24). Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, комісія за надання кредиту: 1200 грн., яка нараховується за ставкою 12 % від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом: 3000 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування. Водночас, згідно з п. 1.6 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У п. 2.3.1 сторони погодили, що продовження строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 договору, може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 цих Правил, у тому числі, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3.1.1). Відповідно до п. 2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке продовження відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено платіжним дорученням № 16021635 від 02.03.2020 року на суму 10\~000 грн. (а.с. 37). Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 1101094 від 02.03.2020 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, що створило заборгованість у розмірі 21\~965 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. заборгованість по кредиту; 11765 грн. заборгованість по відсоткам та 1200 грн. заборгованість за комісією (а.с.15-16). 09.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 03/10, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відсутпив право вимоги за кредитним договором № 1101094 від 02.03.2020 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», згідно реєстру боржників, в тому числі до [PERSON] в розмірі 21965 грн. (а.с.25-31). 24.01.2022 р. між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1101094 від 02.03.2020 року в розмірі 21\~965 грн. (а.с. 10-11, 32-35). У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, станом на дату звернення позивача до суду у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» у розмірі 21\~965 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. заборгованість по кредиту; 11765 грн. заборгованість по відсоткам та 1200 грн. заборгованість за комісією (а.с. 15-16). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» заборгованість за кредитним договором № 1101094 від 02.03.2020 року в розмірі 21\~965 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. заборгованість по кредиту; 11765 грн. заборгованість по відсоткам та 1200 грн. заборгованість за комісією. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 6000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 43657029 від 01.11.2024 року, додатковою угодою № 1101094 до Договору про надання правничої допомоги № 43657029 від 01.11.2024 року, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 03.03.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 від 17.03.2016 року (а.с. 12,17-20,36,48). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved