Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представника позивача за первісним позовом адвокат Мєдвєдєв В.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] ; під час підготовчого засідання вирішити питання про зобов`язання органу опіки та піклування надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення Відповідача батьківських прав. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] направив зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить прийнято дану зустрічну заяву до розгляду та здійснювати її спільний з первісним позовом розгляд, виключити відомості про [PERSON] громадянина України, як батька дитини, з актового запису про народження [PERSON] складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Варшави. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.06.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 25.06.2025 року [PERSON] направив відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки перш ніж розглядати позовні вимоги позивача необхідно встановити походження дитини та її біологічного батька і лише після цього здійснювати розгляд даної справи, тому що якщо відповідач не є біологічним батьком дитини, то позивач обрала невірний спосіб захисту, адже мала звертатись до суду з позовною заявою іншого змісту; якщо відповідач дійсно є батьком дитини, то підстави для позбавлення батьківських прав відсутні. 23.08.2024 року представник позивача - адвокат Мєдвєдєв В.В. направив відповідь на відзив, в якому зазначає та вважає його необґрунтованим з наступних підстав. Щодо фактичних обставин, які Відповідач виклав у своєму відзиві. У своєму відзиві на позовну заяву Відповідач наводить приклади непорозумінь між ним на Позивачем. Зокрема, Відповідач зазначає, що Позивач спотворила обставини зачаття дитини, підстави розірвання шлюбу та зраджувала йому. Тобто фактично Відповідач наводить факти, які на його думку є негідною поведінкою Позивача у шлюбних відносинах. Доказів негідної поведінки та руйнування сім`ї Відповідач не надав. Отже, нічим не підтверджені звинувачення та фото де Позивач йде по вулиці з чоловіком не є належними доказами по справі, взагалі не може бути розцінене як негідна поведінка чи зрада Критерії негідності поведінки подружжя оцінює суд з позицій моральності, але факти, які доводять непривабливість вчинків когось із подружжя в шлюбі, має доводити в суді подружжя яке зазначає про таку негідну поведінку. Також Відповідач не звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, тобто шлюбні відносини його влаштовували. Саме Позивач подала на розлучення, що підтверджується Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 25.10.2023 року по справі №524/5051/23. Особисті відносини між Позивачем та Відповідачем не є предметом розгляду позовної заяви. Предметом розгляду позовної заяви є саме позбавлення батьківських Відповідача у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.09.2024 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства; вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства об`єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав; закрито підготовче провадження. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.10.2024 року клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про призначення \~судової молекулярно-генетичної експертизи було задоволено. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 05.11.2024 р. Крюківський районний суд м. Кременчука 08.11.2025 направив справу до Полтавського апеляційного суду. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.02.2025 року апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Мєдвєдева Володимира Володимировича залишено без задоволення. Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.10.2024 залишити без змін. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.03.2025 провадження поновлено у справі за первісним позовом представника позивача адвоката Мєдвєдєва Володимира Володимировича, який діє в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства. 01.04.2025 направлено на виконання ухвалу Крюківського районного суду від 15.10.2024 року про призначення експертизи до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 19.05.2025 року на адресу суду надійшов лист від ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» відділення судово-медичної генетичної ідентифікації проте що виконати ухвалу неможливо тому, що 16.05.2025 року [PERSON] з`явився для відбору зразка крові, [PERSON] разом з дитиною для відбору зразків крові не з`явилась. 21.05.2025 поновлено провадження у справі за первісним позовом представника позивача адвоката Мєдвєдєва Володимира Володимировича, який діє в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства. У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Мєдвєдєв В.В. в судове засідання не з`явився про дату, час та місце належним чином повідомлений, направив заяву через Електронний суд про розгляд справи без участі позивача та представника. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Габель О.П. в судовому засіданні в режимі ВКЗ просила зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи за зустрічним позовом Кременчуцького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про засідання. Вислухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвоката Габель О.П., дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно акту народження видана відділом реєстрації актів цивільного стану столичного міста Варшави 1465011/00/АU/2024/512996 дитина [PERSON] народився [INFO] в м. Варшава, батьком є [PERSON] , [INFO] , мати є [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №6137/КВ/19-631/Н про реєстрацію особи громадянином України видана Посольство України в республіці Польща видана [PERSON] , [INFO] , уродженцю Республіки Польща, про те що згідно рішенням Посольства України в Республіці Польща він набув громадянства України на підставі ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до заяви від [PERSON] , [INFO] , відповідач надає згоду на внесення до свідоцтва про народження дитини, - колишньої дружини [PERSON] , [INFO] , запису про батька, так як шлюбні відносини між нами припинені ще в березні 2022 року, а шлюб розірваний 25.1.2023 року, зареєстровано в реєстрі №1403, посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцьким нотаріальним округом Полтавської області Піцулом Валерієм Юрійовичем. З 07.03.2022 року [PERSON] знаходиться в Польщі, що підтверджується візою проставленою в закордонному паспорті. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2024 року клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про призначення \~судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено. Призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання: 1)Чи є кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19.05.2025 року на адресу суду надійшов лист від ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» відділення судово-медичної генетичної ідентифікації проте що виконати ухвалу неможливо тому, що 16.05.2025 року [PERSON] з`явився для відбору зразка крові, [PERSON] разом з дитиною для відбору зразків крові не з`явилась. Слід звернути увагу на ту обставину, що позивач [PERSON] не скористалась своїм правом самостійно довести суду наявність кровного споріднення між відповідачем та дитиною, шляхом надання суду відповідної експертизи ДНК. Так, ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 СК України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для встановлення чи оспорювання батьківства проводиться експертиза ДНК. Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Верховний суд у постановах від 23.10.19, справа №\~382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа №\~761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку на підтвердження або спростування батьківства. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини та позбавлення батьківських прав, тому суд в задоволенні даного позову відмовляє у зв`язку з недоведеністю позивачем і відповідачем заведених вимог через відсутність доказів на підтвердження або оспорення кровного споріднення, що має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що заявлені вимоги\~за\~первісним позовом\~\~представника позивача адвоката Мєдвєдєва Володимира Володимировича, який діє в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства,\~необхідно відмовити. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні первісного та зустрічному позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed