Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту що має юридичне значення, а саме: постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її син [PERSON] , який останні роки життя постійно проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . При цьому вона була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] у будинку племінниці, де вона фактично не проживала. Визнання вказаного юридичного факту необхідно їй для оформлення спадщини після смерті сина [PERSON] . В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги у повному обсязі. Вказала, що з 2013 року вона проживала разом зі своїм сином [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності. Заявниця та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Власної сім`ї [PERSON] не мав. [INFO] [PERSON] раптово помер. 28.01.2025 заявниця звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Другої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без участі представника. В судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON] . Свідок повідомила, що є сусідкою заявниці. Знає її з 2013 року. Заявниця [PERSON] постійно проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] з 2013 року. Проживали у двох, вели спільне господарство, разом ходили за покупками, доглядали за будинком. [INFO] [PERSON] раптово помер, заявниця продовжила проживати у квартирі сина за адресою: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті постійно проживав більше шести місяців із заявницею у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала йому на праві власності, що підтверджується Договором дарування частини домоволодіння від 30.03.2013 зареєстрованим у реєстрі за № 435. Факт спільного проживання [PERSON] разом з сином [PERSON] з 2013 року підтверджується наявним у справі актом № 5 від 03.03.2025 складаним Головою квартального комітету № 12, а також показами свідка [PERSON] . Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей\~1217,\~1258 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статей\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~статті 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до\~статті третьої вказаного Закону\~місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд доходить висновку про доведеність факту постійного проживання заявниці [PERSON] разом з її сином [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього. Встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці. Отже заява [PERSON] є законною та обґрунтованою, відповідно підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.\~293,\~315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved