Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до витягу з наказу начальника [INFO] (військова частина [NUMBER] ) від 04.08.2009 року № 175-ОС старшого прапорщика [PERSON] , який звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 27.10.2023 року житловою комісією [INFO] (військова частина [NUMBER] ) прийнято рішення, яке оформлено протоколом №9 щодо виплати старшому прапорщику запасу [PERSON] на склад сім`ї дві особи, відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2015 року №728, грошову компенсацію за не отримане житло в сумі -1 386 745,05 гривень. Протоколом спільного\~рішення керівництва\~та житлової\~комісії [INFO] \~від 07\~грудня 2023\~року №\~20 погоджено рішення\~житлової комісії\~Головного центру\~щодо виплати старшому прапорщику\~запасу [PERSON] \~грошової компенсації за належне\~йому та\~членам його\~сім`ї на\~склад сім`ї\~дві особи\~відповідно до\~Порядку 728. Наказом начальника Головного центру від 01.11.2023 року №560-ОС «Про виплату грошової компенсації за належне житло» оформлено рішення щодо виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в порядку черговості взяття військовослужбовців (військовослужбовців запасу) та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з загальному порядку відповідно до кошторисних призначень та коштів такої компенсації, а саме: старшому прапорщику запасу [PERSON] [INFO] , донці [PERSON] [INFO] , сума для виплати 1 386 745,05 грн. (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч сімсот сорок п`ять гривень 05 копійок). Згідно Наказу МВС № 26, військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення. Відповідно до\~пункту 5\~Розділу VII\~наказу МВС\~№ 26\~для отримання\~грошової компенсації\~та визначення\~її остаточного\~розміру військовослужбовці\~та члени\~їх сімей\~подають до\~житлових комісій\~(об`єднаних\~житлових комісій)\~документи,\~визначені в\~Порядку надання\~грошової компенсації,\~та письмове\~зобов`язання щодо\~вивільнення та\~здачі утримуваного\~житла,\~а також\~здійснення повних\~розрахунків за\~спожиті комунальні\~послуги та\~енергоносії,\~в місячний\~строк з дати перерахування їм на рахунок коштів. Оскільки, громадянину [PERSON] [INFO] , та членам його сім`ї виплачена грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення, а відповідно до завіреної нотаріально заяви громадянин [PERSON] зобов`язався перед Головним центром про те, що за адресою: [ADDRESS] ,\~будуть зняті\~зреєстрації місця\~проживання та\~виселенні всі\~мешканці,\~зареєстровані за\~даноюадресою.\~Право власності\~на житловий\~будинок за\~адресою [ADDRESS] \~зареєстровано за\~ [INFO] (військова частина [NUMBER] ), форма власності державна. Згідно довідки про перевірку житлових умов від 24 лютого 2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 03 вересня 2003 року між [INFO] (військова частина [NUMBER] ) та наймачем [PERSON] було укладено договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду згідно якого наймодавець надав наймачу у найм жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке обладнане водопроводом, центральним опаленням, газопостачанням, електропостачанням та вказаний будинок відноситься до відомчого жилого фонду і перебуває на балансі військової частини [NUMBER] . Відповідно до пункту 19 Порядку забезпечення військовослужбовців та їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 військовослужбовці та члени його сім`ї зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення в разі переміщення по службі, пов`язаного з переїздом до іншого населеного пункту, звільнення з військової служби, одержання або придбання житла для постійного проживання, якщо інше не передбачено законодавством. В зв`язку з невиконанням зобов`язання [PERSON] на предмет здачі (звільнення) службового житла, виселення та зняття з реєстрації місця проживання всіх мешканців за адресою: [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню із вищевказаного службового житла в судовому порядку. Ухвалою\~судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.03.2025 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Представник позивача скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були повідомлена про розгляд справи належним чином, заяв, клопотань, відзив на позовну заяву до суду не направляли. У зв`язку із неявкою відповідачів на судовий розгляд, на підставі ст. ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд,вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до\~статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із\~статтею 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). За частиною першою\~статті 318 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням частини першої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~статтею 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що 03 вересня 2003 року між [INFO] (військова частина [NUMBER] ) та наймачем [PERSON] було укладено договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, згідно якого наймодавець надав наймачу у найм жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке обладнане водопроводом, центральним опаленням, газопостачанням, електропостачанням та вказаний будинок відноситься до відомчого жилого фонду і перебуває на балансі військової частини [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу начальника [INFO] (військова частина [NUMBER] ) від 04.08.2009 року № 175-ОС старшого прапорщика [PERSON] , який звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до статті 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Відповідно до пункту 1 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом МВС України від 18.01.2021 року № 26, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 17.03.2021 року за № 344/35966, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, забезпечуються жилими приміщеннями по черзі, що визначається часом зарахування на облік (у загальному, першочерговому або позачерговому порядку), за рішенням житлової комісії (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується керівником органу Держприкордонслужби, відповідно до наказу якого створена ця комісія. Відповідно до пункту 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 року №470 громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення визначений Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 року № 728. Відповідно до вимог пункту 3 Порядку 728 військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Відповідно до\~пункту 19\~Порядку забезпечення\~військовослужбовців та\~їх сімей\~житловими приміщеннями»,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~03\~серпня 2006\~року №\~1081\~військовослужбовці та\~члени його\~сім`ї зобов`язані\~вивільнити займане\~ними службове\~житлове приміщення\~в разі\~переміщення по\~службі,\~пов`язаного з\~переїздом до\~іншого населеного\~пункту,\~звільнення з\~військової служби,\~одержання або придбання\~житла для постійного проживання, якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до Витягу з протоколу засідання житлової комісії [INFO] (військова частина [NUMBER] ) від 27.10.2023 року № 9 комісією прийнято рішення щодо виплати старшому прапорщику запасу [PERSON] на склад сім`ї дві особи, відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2015 року №728, грошову компенсацію за не отримане житло в сумі -1 386 745,05 гривень. Протоколом спільного\~рішення керівництва\~та житлової\~комісії [INFO] \~від 07\~грудня 2023\~року №\~20 погоджено рішення\~житлової комісії\~Головного центру\~щодо виплати старшому прапорщику\~запасу [PERSON] \~грошової компенсації за належне\~йому та\~членам його\~сім`ї на\~склад сім`ї\~дві особи\~відповідно до\~Порядку 728. Наказом начальника Головного центру від 01.11.2023 року №560-ОС «Про виплату грошової компенсації за належне житло» оформлено рішення щодо виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в порядку черговості взяття військовослужбовців (військовослужбовців запасу) та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з загальному порядку відповідно до кошторисних призначень та коштів такої компенсації, а саме: старшому прапорщику запасу [PERSON] [INFO] , донці [PERSON] [INFO] , сума для виплати 1 386 745,05 грн. (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч сімсот сорок п`ять гривень 05 копійок). Згідно Наказу МВС № 26, військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення. Відповідно до\~пункту 5\~Розділу VII\~наказу МВС\~№ 26\~для отримання\~грошової компенсації\~та визначення\~її остаточного\~розміру військовослужбовці\~та члени\~їх сімей\~подають до\~житлових комісій\~(об`єднаних\~житлових комісій)\~документи,\~визначені в\~Порядку надання\~грошової компенсації,\~та письмове\~зобов`язання щодо\~вивільнення та\~здачі утримуваного\~житла,\~а також\~здійснення повних\~розрахунків за\~спожиті комунальні\~послуги та\~енергоносії,\~в місячний\~строк з дати перерахування їм на рахунок коштів. Відповідно до заяви [PERSON] від 29.11.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М., зареєстрованої в реєстрі за № 2914, [PERSON] , [INFO] , взяв на себе зобов`язання перед [INFO] (військова частина [NUMBER] ) в термін згідно чинного законодавства України звільнити утримуване ним та членами його сім`ї відомче (службове) жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] ; будуть зняті з місця проживання та виселені всі мешканці, які зареєстровані та проживають в даному житловому приміщенні, а також ним буде надана довідка про сплачу квартирної плати та комунальних послуг станом на день звільнення житлового приміщення. Взяв на себе зобов`язання забрати всі свої речі та речі членів своєї сім`ї, віддати ключі від житлового приміщення, залишити всі кухонні, побутові прилади та меблі, які були в даному житловому приміщенні при заселенні. Як вбачається з Платіжної інструкції № 7310 від 18.12.2023 року [PERSON] виплачена грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення в розмірі 1 386 745,05 грн. Відповідно до пункту 19 Порядку забезпечення військовослужбовців та їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 військовослужбовці та члени його сім`ї зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення в разі переміщення по службі, пов`язаного з переїздом до іншого населеного пункту, звільнення з військової служби, одержання або придбання житла для постійного проживання, якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до Витягу № 21-03/9207 від 21.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] , з 25.05.2007 по т.ч.; [PERSON] , [INFO] , з 27.08.2019 по т.ч.; [PERSON] , [INFO] , з 26.11.1999 по т.ч.; [PERSON] , [INFO] , з 16.04.2004 по т.ч.; [PERSON] , [INFO] , з 30.09.2021 по т.ч. Згідно з Актом обстеження житлових умов та Актом про не проживання особи за адресою від 30.05.2025 року встановлено, що [PERSON] з членами сім`ї в службовій квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживають більше ніж півроку. Таким чином, [PERSON] та відповідачі свої зобов`язання щодо зняття з місця реєстрації не виконують, хоча фактично у житлі ніхто не мешкає. Крім того, відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру № 1422834 від 28.05.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 15.02.2024 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 429058871 від 29.05.2025 року, будинок [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , [INFO] . В ході дослідження матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримав грошову компенсацію, він та його родина на даний час забезпечені житлом, однак свої зобов`язання на предмет звільнення службового житла відповідачі не виконують. Вказані доводи не були спростовані стороною відповідача. Відповідно до\~ст. 118 ЖК України\~\~службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Згідно зі\~\~ст. 124 ЖК України\~робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Особливість права користування службовим житлом полягає в тому, що це право обмежується часом. Особа, яка користується службовим житлом, знає, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення. Згідно до ст.\~107\~Житлового кодексу\~Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, відповідачі, не звільнивши службову квартиру, порушують житлові права інших військовослужбовців, які дійсно потребують житло. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Втручання у право на повагу до житла відповідача буде відповідати Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не лише тоді, коли таке втручання здійснюється згідно із законом, але й якщо для такого втручання існують легітимні цілі, вичерпний перелік яких наведений у пункті другому статті 8 Конвенції. За змістом пункту другого статті 8 Конвенції втручання в право на повагу до житла «має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною легітимною метою… Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції…» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 44, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року). ЄСПЛ, розглянувши справу за заявою військовослужбовця, який разом з іншими членами сім`ї був виселений із кімнати в гуртожитку після припинення служби у Міністерстві оборони України, дійшов висновку про відсутність порушення статті 8 Конвенції. ЄСПЛ вказав, що втручання, на яке скаржився заявник, переслідувало легітимну мету захист інтересів економічного добробуту країни та прав інших осіб, а саме курсантів і працівників Національної академії оборони України й інших військовослужбовців, які потребували житло у зв`язку зі службою (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71). Втручання у право на повагу до житла має бути також «необхідним у демократичному суспільстві». Тобто воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності» та бути домірним переслідуваній легітимній меті (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Зехентнер проти Австрії» («Zehentner v. Austria»), заява № 20082/02, § 56). Принцип пропорційності у розумінні ЄСПЛ полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазначає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. З моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування службовим житлом, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом визнання такими, що втратили право користування службовим приміщенням. Навіть якщо власник службового житла не висловив вимогу звільнити це житло, проживання у ньому після припинення трудових правовідносин з роботодавцем не свідчить про законність його використання особою, якій воно було надане на час існування вказаних правовідносин. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18). Судом враховано нагальну суспільну необхідність для визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовим приміщенням, а саме: наявність черги працівників, які можуть претендувати на заселення у службове житло. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Ураховуючи вищевикладене,\~даючи юридичну\~оцінку зібраним\~по справі\~доказам у\~їх сукупності,\~беручи до\~уваги докази,\~що містяться\~в матеріалах\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимогипідлягають задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, солідарному стягненню із відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved