Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьком вказати заявника « [PERSON] ». В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка є матрі`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Біологічний батько [PERSON] помер [INFO] . Дитину заявник виховує з 2018 року, в них склалися теплі, гармонійні родинні стосунки, заявник з відповідальністю та турботою ставиться до дитини, бере активну участь у його житті - підтримує, виховує, забезпечує матеріально, допомагає здобувати освіту та розвиватися. Мати дитини, [PERSON] , не заперечує проти усиновлення. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, мешкає у будинку, який належить йому на праві власності, медичних протипоказань не має, до кримінальної відповідальності не притягався. Із правовими наслідками усиновлення обізнаний. Заявник в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що проживає з дитиною з 2018 року, займається вихованням, забезпечує родину. Заінтересована особа, [PERSON] , також підтримала заяву, просила задовольнити та пояснила, що в сім`ї дуже гарні стосунки, вважає, що усиновлення відповідає інтересам дитини, згоду на усиновлення надала добровільно. Представник департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Шерстюк Н.Л. підтримала заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) з 08.01.2023 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08.07.2025, виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харків, актовий запис № 1448. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.09.2013, актовий запис №989. Його батьком є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2013, виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис 140, [PERSON] помер [INFO] . Мати дитини [PERSON] дала згоду на усиновлення її сина [PERSON] її чоловіком [PERSON] , що підтверджується відповідною письмовою заявою від 13 березня 2025 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шахматовою І.В., реєстровий № 508. Малолітній [PERSON] надав письмову згоду на усиновлення його [PERSON] , також не заперечував проти зміни прізвища та по батькові. Згідно ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. [PERSON] в судовому засіданні підтримав надані ним раніше письмові пояснення про те, що із [PERSON] має гарні сімейні стосунки, заявник його підтримує, займається навчанням та вихованням, утримує. [PERSON] не заперечує проти усиновлення, зміни прізвища та по батькові. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Харківської міської ради визнав усиновлення заявником малолітнього [PERSON] , 2013 р.н., доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, про що вказав у висновку № 08-15/957/2-25 від 03.04.2025. Заявник разом із дружиною [PERSON] та малолітнім [PERSON] мешкають у будинку за адресою: [ADDRESS] , який на праві власності належить заявнику, що підтверджується договором купівлі-продажу та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При обстеженні житлово-побутових умов встановлено, що за місцем мешкання заявника умови проживання добрі, присутні всі комунальні зручності, є необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені необхідні умови, виділена окрема кімната, яка облаштована спальним місцем, є шафа для зберігання речей, місцем для навчання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 01.04.2025, затвердженого начальником служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту ССД ХМР Т.В. Куніч. Згідно висновку від 19.03.2025 року про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON] , [INFO] , здоровий, хронічних захворювань не має. Заявник [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та згідно з податковою декларацією за 2024 рік має дохід, який дозволяє утримувати родину. Згідно з медичним висновком про стан здоров`я від 19.03.2025 [PERSON] фізично та психічно здоровий, може бути усиновлювачем. Відповідно до довідки №858 від 14.03.2025 року [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Згідно з довідкою №185 від 18.03.2025 виданої КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» заявник на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває. Заявник на території України станом на 16.05.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Відповідно до ч. 2 ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. За ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Частиною 1 ст. 208 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Положеннями ч. 1, 2 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно ч. 2 ст. 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини, суд не вбачає. Судом встановлено, що заявник матеріально забезпечений, перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, яка надала добровільну згоду на усиновлення, посвідчену нотаріально. Згідно з медичними висновками про стан здоров`я не має протипоказань щодо усиновлення дітей, незнятої чи непогашеної судимості на має. Усиновлюваний [PERSON] висловив свою згоду як щодо усиновлення, так і щодо внесення змін до актового запису про його народження. З огляду на вищенаведене, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що забезпечить стабільні і гармонійні умови для життя дитини, яка вже перебуває на утриманні та вихованні заявника, підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, тому усиновлення буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved