Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16.07.2019 Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис №393, покликаючись при цьому на те, що шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, однією сім`єю вони не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відтак подальше спільне життя і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідачка у добровільному порядку розривати шлюб не бажає. Постановленою 31.03.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою\~відкрите провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У поданій до суду позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не надала. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ураховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої позивачем копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають між собою у шлюбі, який 16.07.2019 зареєстрований Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис № 393 (а.с. 5). Зі змісту позовної заяви убачається, що від шлюбу у сторін дітей немає. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя ніхто із сторін не заявляв. Відповідно до статті 51\~Конституції\~України та частини 1 статті 24\~\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3\~ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог\~ст.110 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2\~ст.\~114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачкою немає, він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка заперечень проти задоволення позову та розірвання шлюбу до суду не подала. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача і відповідачки та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам, як подружжя, за відсутності згоди чоловіка на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка клопотань про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявляла. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Із дослідженої у судовому засіданні квитанції від 24.03.2025 (а.с. 6) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягали стягненню з відповідачки на користь позивача. Проте, оскільки позивач у п. 2 прохальної частини позовної заяви від 24.03.2025, просив суд судові витрати залишити за ним, тому суд, реалізовуючи волю сторони позивача, що не суперечить чинному законодавству, не вбачає правових підстав для стягнення із відповідачки на користь позивача судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved