Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

26.02.2025\~адвокат Калінін\~С.К.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернувся,\~з позовом\~в якому\~просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№41982\~від 26.11.2021,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~Володимиром Олександровичем\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ЮК\~«Дія-Актив»\~заборгованості в\~розмірі 37404\~грн.;\~стягнути з\~ТОВ «ЮК\~«Дія-Актив»\~на користь\~ [PERSON] \~сплачені витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~5500\~грн.\~та звільнити\~позивача від\~сплати судового\~збору на\~підставі ч.3\~ст.22\~ЗУ «Про\~захист справ\~споживачів. Позивач [PERSON] та її представник-адвокат Калінін С.К. в судове засідання не з`явилися, адвокат надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ТОВ «Юридична Компанія «Дія-Актив» не забезпечив явку свого представника у судове засідання, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або відзиву на позов, не надавав. На вимогу суду завірену копію виконавчого напису до теперішнього часу не надав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. На вимогу суду завірену копію виконавчого напису до теперішнього часу не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №41982 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮК «Дія-Актив» заборгованості в розмірі 37404 грн. 24.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. було відкрито виконавче провадження №68343566 з виконання виконавчого напису №41982 виданого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 05.12.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. виконавче провадження №68343566 з виконання виконавчого напису №41982 виданого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було передано приватному виконавцю Пашкову Ю.Д. 11.12.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Пашковим Ю.Д. було прийнято виконавче провадження №68343566 з виконання виконавчого напису №41982 виданого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашковим Ю.Д. від 18.02.2025 було накладено арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №68343566 з виконання виконавчого напису №41982 виданого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 26.11.2019 [PERSON] було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, видане 26.11.2019 Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, серія [NUMBER] . Суд зазначає, що за загальними правилами ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження №14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок №296/5). Пунктом 19 статті 34 Закону №3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону №3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку. За статтею 87 Закону №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік №1172). У статті 88 Закону №3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. При цьому цей Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5. В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку №1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, чинна редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Доводи позивача стосовно того, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, доводи щодо відсутності у нотаріуса документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, відповідачем, в ході розгляду справи, спростовані не були. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України. Позивача ухвалами від 27.02.2025 було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом та заявою про забезпечення позову, а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 23.01.2025 та додаток до вказаного договору. Таким чином, до матеріалів справи позивачем подано документально підтвердженні витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі.

Outcome: approved