Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що на підставі рішенням Балтського районного суду Одеської області від 21 червня 2022 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. Позивач вказує, що у зв`язку з тим що відповідач сплачує аліменти на утримання їхніх дітей не систематично, коштів для задоволення базових потреб дітей не вистачає. Понад рік відповідач є призваним до лав ЗСУ та має достатній заробіток. Позивач зазначає, що оскільки діти зростають та розвиваються, зростає потреба в одязі, взутті, харчуванні, додаткових витратах, в тому числі на лікування дочок, оскільки вони мають важкі хронічні захворювання, які потребують постійного лікування, дієт для стабілізації їхнього стану. Позивач вказує, що діти проживають разом з нею, а тому основний тягар утримання дітей лежить на ній. Позивач не отримує доходу у вигляді державної соціальної допомоги, отримує лише мінімальну заробітну плату. У зв`язку зі збільшенням витрат на дітей її матеріальне становище значно погіршилось. У зв`язку з зазначеним позивач звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги, змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дочок в розмірі 2000 гривень 00 копійок, на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 10 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався. В судове засідання 12 червня 2025 року позивач не з`явилась, в матеріалах справи міститься її письмова заява від 14 травня 2025 року, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.28). Відповідач в судові засідання, в тому числі 12 червня 2025 року не з`являвся, при цьому про дату, час та місце проведення судових засідань у справі повідомлявся належним чином відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням, відповідно до якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками до неї, судову повістку отримав особисто (а.с.27), конвертом, який повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.31). Крім того, інформація щодо даної справи також розміщена в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://an/od.court/gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz. У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, при цьому у судові засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та позивача. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2009 року Любашівським РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.3), копією витягу з реєстру територіальної громади №2025/002973324 від 03 березня 2025 року, виданого Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.5). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №1811 від 26 березня 2025 року (а.с.22). Позивач та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2009 року Троїцькою сільською радою Любашівського району Одеської області (а.с.6), а також копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2023 року органом 5123 (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області (а.с.9). Діти позивача та відповідача зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/010568992 від 25 грудня 2023 року (а.с.8), а також копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/010569199 від 25 грудня 2023 року (а.с.10). Рішенням Балтського\~районного суду\~Одеської області\~від 21\~червня 2022\~року у\~справі №491/166/22\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання дітей\~було задоволено\~та ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2022 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с.17-18). Відповідно до характеристики №01-24/189 від 26 лютого 2025 року, виданої КУ «Ананьївський ліцей №1 Ананьївської міської ради» на ученицю 10-А класу вказаного начального закладу, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно. Мати приділяє увагу навчанню та вихованню дочки, підтримує зв`язок з вчителем. Дівчинка завжди одягнута охайно та по сезону, забезпечена всім необхідним. За період навчання батько дитини у школі не з`являвся, успіхами дочки не цікавився взагалі (а.с.11). Характеристика аналогічного змісту надана КУ «Ананьївський ліцей №1 Ананьївської міської ради» за №01-24/186 від 26 лютого 2025 року на ученицю 7-А класу вказаного начального закладу [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до копії медичної довідки (витягу з медичної картки амбулаторного хворого) від 20 лютого 2025 року [PERSON] , [INFO] , має діагноз «Ревматоідний артрит», вторинна кардіопатія (а.с.13). Відповідно до копії довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 15 серпня 2024 року, за результатами проведення обов`язкового медичного профілактичного огляду у 2024 році [PERSON] , [INFO] , має Ревматоідний артрит І ступеню (а.с.16). Відповідно до копії медичної довідки (витягу з медичної картки амбулаторного хворого) від 20 лютого 2025 року [PERSON] , [INFO] , має діагноз S-подібний лівосторонній сколіоз поперекового відділу хребта (а.с.14). Крім того відповідно до копії консультативного висновку [PERSON] має діагноз «Реактивний артрит» (а.с.15). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дітей, складає по 2000 гривень на кожну дитину щомісяця. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», визначено, що з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня. Аналогічні розміри прожиткового мінімуму визначені у Законі України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з чого вбачається, що розміри прожитого мінімуму для осіб та основних соціальних і демографічних груп населення залишилися на рівні 2024 року, тобто, без змін. Згідно ч.2 ст.182 та її другого абзацу СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону, враховуючи його матеріальне становище. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісяця та, враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із дня пред`явлення позовної заяви про зміну розміру аліментів, тобто з 19 березня 2025 року до досягнення дітьми повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved