Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Перебендюк Костянтин Олександрович. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09 серпня 1996 року між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 682. Представник зазначає, що спільне життя між сторонами не склалось, у зв`язку з несумісністю характерів та наявністю різних поглядів на життя подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 09 серпня 1996 року, актовий запис № 682. Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено слухання справи в судове засідання. На адресу суду 17.04.2025 року (вх. № 14148) надійшов відзив на позовну заяву за підписом відповідача [PERSON] . Згідно поданого відзиву відповідач зазначив, що не може погодитись з обставиною того, що позивач вказала, що шлюбні відносини припинені тривалий час, та зазначає, що шлюбні відносини припинені лише з лютого 2025 року, що відповідно є коротким терміном. Також, зазначив, що відсутній стійкий розлад подружніх стосунків. Також, що позовна заява є передчасною. З урахуванням викладеного просить: врахувати відзив при розгляді справи, про розірвання шлюбу не заперечує та не проти щодо заочного розгляду справи (а.с.33-35). Чергове судове засідання у справі призначено на 02 червня 2025 року, сторони до суду не з`явились. На адресу суду 08.04.2025 року (вх. № 12644) надійшла заява за підписом позивача щодо можливості розгляду справи за її відсутності, відповідно до якої остання зазначила, що позов про розірвання шлюбу підтримує (а.с.27). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.41), про причини не явки суду не повідомив. Надав суду відзив на позовну заяву, тобто є таким, що висловив свою думку з приводу позовних вимог. З огляду на зазначене судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Щодо зауваження відповідача з приводу передчасної подачі позову суд зазначає наступне. Так, відповідно до положення ст. 111 СК України, суд вживає заходів, щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Однак, станом на час розгляду справи відповідачем не подано заяви про надання часу на примирення. А відтак, суд зазначає, що відповідачем не доведено передчасності подання позову до суду. Щодо обставин, що шлюбні відносини припинені лише з лютого 2025 року, що відповідно є коротким терміном, та не відповідності викладеним обставинам у позові позивачем. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). Отже, судом при розгляді справи щодо розірвання шлюбу, за відсутності достовірних та належних доказів щодо часу припинення шлюбних відносин, питання щодо встановлення часу припинення шлюбних відносин не вирішується. Вирішуючи питання щодо розірвання шлюбу судом, зокрема, в силу ч.2 ст.112 СК України встановлюються обставини щодо того, чи суперечить подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу інтересам такого подружжя тощо. Вирішуючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 09 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис № 682. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 09.08.1996 року. Серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно позову, неповнолітніх дітей у сторін не має. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідачем не було заявлено клопотання про надання часу на припинення. З урахуванням того, що позивач звернулась на адресу суду з заявою про підтримку позовних вимог, відповідач надав відзив згідно якого просив врахувати проміжки часу не проживання подружжя, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу поділу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат зі сплати судового збору, а відтак дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved