Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Представник-адвокат Бобак О.Б. в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Самбірського МУЮ Львівської області, посилаючись на те, що спільним подружнім життям сторони проживали в житловому будинку батьків дружини сімнадцять років. Від спільного подружнього життя у них народились двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . У 2020 році позивач разом з дітьми виїхала за межі України і з того часу в Україну не поверталась. Протягом цього часу сторони спілкувались засобами телефонного зв`язку дуже рідко, а останні три роки спілкування немає зовсім. За період роздільного проживання вони віддалились одне від одного і позивач зрозуміла, що надалі продовжувати перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі недоцільно. Оскільки особисто прибути в органи реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про розірвання шлюбу не має можливості, тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач до суду не з`явилася, її представник-адвокат Бобак О.Б. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, який просила задовольнити; не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Самбірського МУЮ Львівської області; від цього шлюбу в них [INFO] народились дві дочки: [PERSON] та [PERSON] , які на даний час повнолітні. У 2020 році позивач разом з дітьми виїхала за межі України і з того часу в Україну не поверталась. Протягом цього часу сторони дуже рідко спілкувались засобами телефонного зв`язку, а останні три роки спілкування немає зовсім. За період роздільного проживання вони віддалились одне від одного. У позивача немає вільної згоди на подальше перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Особисто прибути в органи реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про розірвання шлюбу вона не має можливості. Звернення її до суду з позовом про розірвання шлюбу є свідомим, обдуманим кроком, спрямованим на припинення шлюбу з відповідачем. Відтак шлюб між сторонами фактично припинив існування. Сторона позивача наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку. З`ясувавши обставини справи під час розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки подружжя не проживає разом та не підтримує сімейно-шлюбні відносини тривалий час. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулась до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved