Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У лютому 2025 року АТ «ПУМБ» звернулось до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його тим, що на підставі кредитних договорів №2001664765201 від 21.08.2020 року, №1010177636 від 10.08.2021 року та №1002065971801 від 05.01.2022 року укладених між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , останній надано кредит у розмірі 16951, 00 грн., 11000, 00 грн. та 40000, 00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 01.12.2024 року має заборгованість в загальному розмірі 111273, 54 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 111273, 54 грн., а також судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитними договорами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] було заповнено 21.08.2020 року заяву №22001664765201 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, сума , сума кредитних коштів 16951, 00 грн., строк кредитування 12 місяців, розмір процетної ставки 47, 88 %,. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. Крім того, [PERSON] заповнено паспорт споживчого кредиту. Окрім цього, 10.08.2021 року [PERSON] було заповнено заяву №11010177636 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, сума , сума кредитних коштів 11000, 00 грн., строк кредитування 24 місяця, розмр процетної ставки 0,01 %, розмір комісії - 2,99% грн. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. Також, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредит. Окрім цього, 05.01.2022 року [PERSON] було заповнено заяву №1002065971801 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, сума , сума кредитних коштів 40000, 00 грн., строк кредитування 24 місяця, розмр процетної ставки 0,010 %, розмір комісії - 2,99% грн. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. Також, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредит. Відповідачу було перераховано 16951, 00 грн., 11000, 00 грн. та 40000, 00 грн. від АТ «ПУМБ» (а.с.33). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором від 21.08.2020 року №2001664765201, остання станом на 01.12.2024 року складає 31832, 46 грн., до якої входить: 16950, 32 грн. - заборгованість за кредитом; 14882, 14 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором від 10.08.2021 року №1010177636, остання станом на 01.12.2024 року складає 14171, 41 грн., до якої входить: 8249, 53 грн. - заборгованість за кредитом; 1,68 грн. - заборгованість за процентами; 5920, 20 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором від 05.01.2022 року №1002065971801, остання станом на 01.12.2024 року складає 65269, 67 грн., до якої входить: 38333, 49 грн. - заборгованість за кредитом; 10, 28 грн. - заборгованість за процентами; 26925, 90 грн. - заборгованість за комісією. Випискою по особовим рахункам встановлено, що відповідач активно користувалась кредитними коштами. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку, сформованою відділенням ПУМБ. Пунктом п.4.2.11. Розділу ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ», визначена схема погашення заборгованості за кредитною карткою, яка передбачає обов`язкове щомісячне не пізніше настання платіжної дати погашення суми обов`язкового платежу, що розраховується шляхом додавання суми мінімального платежу, мінімального рівного платежу (за наявності), процентів за користування кредитними коштами і комісій за звітний період, а також інших платежів, передбачених умовами Договору. Заборгованість за кредитною карткою погашається за рахунок коштів, що надійшли на картковий рахунок клієнта, в день їх зарахування на картковий рахунок. Відповідно до п.п.5.1.4, 5.1.6., 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодувати Банку сплачені ним кошти, своєчасно та в повному обсязі оплачувати Банку вартість послуг, які надані Банком за Договором та інші платежі, відповідно до умов Договору та встановлених тарифів, сплачувати заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені Договором. Факт наявності заборгованості підтверджуються та розрахунком заборгованості за кредитними договороми, згідно якого станом на 01.12.2024 року заборгованість в загальному розмірі склала 111273, 54 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов АТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, оскільки, підписавши заяви, які є складовою частиною кредитних договорів, відповідач, відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитних договорів, взяв на себе відповідні зобов`язання, а тому твердження про те, що виписка та розрахунок заборгованості за договорами не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи. Доказів на спростування данного розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2422, 40 грн. судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved