Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

ТОВ ФК «Авіра Груп» через свого представника - адвоката Сідак-Жарову Н.О. через «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «Авіра Груп» із заявкою на отримання фінансового кредиту, на підставі якої між ними було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 51662 від 05.10.2021 року. За умовами договору позивач перерахував відповідачу [PERSON] через платіжний сервіс «Platon» на його банківську картку грошові кошти в сумі 3 000 гривень. Позивачем відповідно до Договору ПБ-1395/07 від 13.07.2020, укладеному між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів, у тому числі перерахування коштів на картки клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Platon». Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 11.03.2025 року виникла заборгованість в сумі 18 780,00 гривень, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК «Авіра Груп» та понесені судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13.03.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 17.03.2025 року на адресу суду через «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів по справі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.04.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 13.05.2025 на адресу суду через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від АТ «Акцент-Банк» надійшла витребувана судом інформація. 14.05.2025 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю зважаючи на наступне. Зазначає, що [PERSON] , не отримував вищевказаний кредит, та ніколи не звертався до Позивача із приводу отримання позики, не формував заявку на отримання кредиту 05.10.2021 року, договір позики укладений без його вільного волевиявлення та волі, вказаний у позовній заяві мобільний номер телефону не належить [PERSON] , він користується іншим оператором мобільного зв`язку ще приблизно з 2008 року, та ніколи не змінював номеру мобільного телефону. Також, не реєструвався в особистому кабінеті та на сайті Позивача, та не отримував логін і пароль входу до нього. Не надавав скановану копію паспорта, в матеріалах справи відсутні повні анкетні дані, а саме коли та ким виданий паспорт Відповідача. Відповідачу також не належить банківська карта, видана АТ «А- Банк» № [NUMBER] , яка була шахрайським шляхом введена невстановленою особою з метою отримання кредиту, на ім`я Відповідача. Про існування вищевказаного кредиту Відповідачу взагалі не було відомо. Відповідач надає 24.04.2025 року суду довідку № CJ0S-4KTC-9F3R-C5RA від 03.04.2025 року про рахунки які наявні в нього в А-Банку, там відсутня дана банківська карта та зарахування на будь-які банківські картки, які належать Відповідачу грошових коштів у розмірі - 3000 грн., за договором фінансового кредиту № 51662 від 05.10.2021 року. Також представник Відповідача повідомляла суд про те, що Відповідач проходить службу за контактом, є діючим військовослужбовцем Національної гвардії України ВЧ [NUMBER] з 2019 року і по теперішній час, про, що надавала відповідні документи. Взагалі у вищевказаному позові ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відсутні будь-які докази, що із боку Відповідача була вчинена якась дія, направлена на укладення цього договору та на отримання коштів на умовах позики терміном на 21 день. Немає доказів на підтвердження отримання Відповідачем цих коштів. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало якесь незрозумілу інформаційну довідку № 03/03 від 03.03.2025 року, відповідно до якої, нібито, проведено виплату позики в сумі 3000 гри на карту клієнта № [NUMBER] -Банк. Роздруківка інформаційної довідки на суму 3000,00 грн, яка за змістом п. 1.1.3 п. 1.1 Договору доручення, має підтверджувати факт отримання позичальником коштів, не містить будь-яких даних, що вона підписана платником, не містить печатки та підпису відповідальної особи банку, через який здійснювалася дана операція. Мало того, всі вищевказані документи надані Позивачем жодним чином офіційно не завірені. Є незрозумілим: кому саме виплачені ці кошти, що це за карта клієнта, на кого вона видана, у кого вона знаходиться, в якому банку вона обслуговується, чи взагалі вона існує. Ні в інформаційній довідці, ні в будь-якому іншому документі немає підпису Відповідача про отримання цих коштів. Взагалі немає жодного доказу отримання ним коштів. У позовній заяві ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» посилається на те, що нібито Позивачем було надіслано в смс-повідомленні код, ввівши який, Відповідач надав згоду на отримання позики. Ці обставини Відповідач повністю заперечує, взагалі не реєструвався на сайті ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», не заповнював ніякої заявки, не отримував ніяких кодів та не робив жодних дій, які б підтверджували його наміри щодо отримання позики від даної фінансової установи. Відповідач не вів жодного офіційного листування щодо отримання позики із представниками ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», він ніколи й ні за яких обставин не досягав домовленості про можливість укладення договору в електронній формі чи шляхом обміну електронними листами. Будь-яких автентичних (рукописних) підписів осіб у цьому документі не міститься. У Відповідача взагалі немає/не існує електронної пошти зазначеної у договорі та позовній заяві, та номеру мобільного зв`язку. З текстом договору позики вперше ознайомився, отримавши свій примірник позовної заяви з Укрпошти у квітні 2025 року. Умови кредитування чи надання позики ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» йому невідомі і з ними його ніхто не знайомив. Відповідач вважає, що у такому випадку він має відносини із фінансовими шахраями, які використали його серії та номер паспорта та ідентифікаційного номера, які він надсилав та надавав банкам декілька років назад для оформлення зарплатної картки. У зв`язку із цим, у 2022 році, він подав відповідне повідомлення/заяву до Деснянського відділу поліції, у якому вказав, що впродовж 10.08.2021 року до 30.01.2022 року невідомі йому особи шахрайським шляхом без його відома оформили на нього кредити у різних банках України та мікрокредитних установах та телефонували на його мобільний номер телефону [NUMBER] ВИМОГОЮ СПЛАТИТИ КРЕДИТ на загальну суму близько 80 0000 грн. Ця інформація була внесена до ЄО за № 616 від 04.02.2022 року. Підсумовуючи вищевказане, можна дійти висновку, що Відповідач не укладав договір фінансового кредиту № 51662 від 05.10.2021 року, так, як йому не належить номер мобільного телефону вказаний при укладенні даного договору, не належить банківська картка А-Банк № [NUMBER] вказана в договорі, відсутні докази, що підтверджують волевиявлення Відповідача на укладення даного договору, та грошові кошти фактично не надходили на рахунок підконтрольний Відповідачу, та ніби-то відправлені смс-повідомлення на мобільний телефон вказаний у договорі фактично не надходили Відповідачу. Окрім цього, відповідно до умов договору (пункті 1.3 Договору), його укладено на 21 день. Розмір відсотків за Договором становить 3.5 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитом в цій оправі становить має становити 3000 х 3.5% х 21= 2205 гривень, а не 15435,00 грн. Позивач вказує, що не нараховував відсотки за користування кредитом з 27.02.2022 року, але фактично з наданих документів, вказано, що Позивач припинив нараховувати відсотки починаючи з 24 квітня 2022 року, що ставить під сумнів, будь-які докази надані Позивачем. Щодо стягнення комісії заперечує. Також, щодо стягнення неустойки (штрафів, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані виключно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за таким договором, підлягають списанню. Просить врахувати відзив на позов та у задоволенні позовних вимог відмовити. 23.05.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій підтвердив викладені обставини у позовній заяві, заперечував щодо викладеного у Відзиві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяв про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов просила суд у задоволенні позову відмовити повністю. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «ФК «Авіра Груп» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 51662 від 05.10.2021. Позивачем відповідно до Договору доручення ПБ-1395/07 від 13.07.2020 р., укладеному між ТОВ «Фінансова Компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів, у т.ч. перерахування коштів на картки Клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Platon». Пунктом 1.2. Договору встановлено строк надання кредиту - 21 день, кредит повинен був повернутий до 25.10.2021р. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1295 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Окрім цього згідно з п.1.5. Договору, за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту Звертає увагу суду, що Позивачем не здійснювалося нарахування пені або інших штрафних санкцій по договору. Відповідачем по договору про надання фінансового кредиту, починаючи з 05.10.2021 року по 11.03.2025 р. не було здійснено будь яких платежів на погашення заборгованості по кредитному договору. Згідно п.1.1.3 п.1.1. Договору доручення, Відповідно до умов Договору Довіритель (Позивач) уповноважує Повіреного (ТОВ «Платежі Онлайн») вчиняти від імені та інтересах Довірителя наступні дії, а саме: 1.1.3. забезпечити, у межах технічних можливостей системи «Platon» та встановленим цим Договором лімітів, здійснення банками-еквайрами платежів Клієнтів Довірителя на користь Довірителя, а також платежів Довірителя на користь Клієнтів Довірителя за допомогою сервісу «Platon». За умовами укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про надання фінансового кредиту, Позивач 2021-10-05 об 10:30:08 перерахував Відповідачу через платіжний сервіс «Platon» на банківську картку, видану АТ «А- Банк» № [NUMBER] і зазначену Відповідачем при подачі заявки на отримання фінансового кредиту грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В той же час, Позивачем було подано клопотання до суду про витребування від АТ «Акцент-Банк» наступної інформації: 1. Інформацію щодо наявності у [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) платіжної картки (рахунку) № [NUMBER] в Акціонерному товаристві "Акцент-Банк" станом на 05.10.2021; 2. Інформацію щодо надходження на картку банку (рахунок) № [NUMBER] в Акціонерному товаристві "Акцент-Банк", грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. в період з 05.10.2021 по 08.10.2021; 3. Виписку по картці банку (рахунку) за № [NUMBER] в Акціонерному товаристві "Акцент-Банк" за період з 05.10.2021 по 08.10.2021. Згідно витребуваної судом інформації, що надійшла від АТ «Акцент-Банк» 13.05.2025 року на адресу суду вбачається, що Банк немає змоги надати інформацію стосовно банківської картки № [NUMBER] , оскільки серед банківських карт [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) картка з таким номером відсутня, а відповідно не надано до суду інформацію щодо надходження на картку коштів та виписку по рахунку. Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем не надано до суду доказів, а АТ «Акцент-Банк» так і не підтверджено відкриття на ім`я Відповідача рахунку, виписки по рахунку № [NUMBER] , який і мав би підтвердити, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником. Розрахунок заборгованості, на думку суду, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору, адже будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано, і нічим іншим не підтверджується та його правильність неможливо перевірити. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Разом із тим, в матеріалах справи міститься лише нічим не обґрунтований розрахунок заборгованості, а отже в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України, позивач мав надати належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів за кредитним договором та розміру заборгованості у випадку її наявності, чого ним зроблено не було. Отже, оскільки позивачем не доведено, факту надання кредиту на підставі заповненої Відповідачем заявки від 05.10.2021 року, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» про стягнення заборгованості за договором №516620 від 05.10.2021 року про надання фінансового кредиту є безпідставними і задоволені бути не можуть. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed