Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.06.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №468364-КС-001 про надання кредиту. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту. Відповідно до п. 2.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Крім цього, 29.08.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту. Додаткова угода 1 була укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами, через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення зазначеної електронної Додаткової угоди 1 до Договору про надання кредиту №468364-КС-001. Відповідно до умов Додаткової угоди Позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 29.08.2023, в розмірі 54279,22 грн, що включає: - суму кредиту 46754,50 грн; - проценти за користування кредитом 7524,72 грн. Строк на який надається кредит становить 47 тижнів. З дати укладення додаткової угоди було встановлено новий Графік платежів. Термін дії договору встановлено до 07.05.2024. Також, 20.11.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 2 до Договору про надання кредиту. Додаткова угода 1 була укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами, через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення зазначеної електронної Додаткової угоди 1 до Договору про надання кредиту №468364-КС-001. Відповідно до умов Додаткової угоди Позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 20.11.2023, в розмірі 69705,34 грн, що включає: - суму кредиту 46754,50 грн; - проценти за користування кредитом 22950,84 грн. Строк на який надається кредит становить 68 тижнів. З дати укладення додаткової угоди було встановлено новий Графік платежів. Термін дії договору встановлено до 07.10.2024. Проте, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, кредитні кошти та відсотки не сплачує, у зв`язку з чим, станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 224419,18 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 46754,50 грн, суми прострочених платежів по процентах в розмірі 177664,68 грн. Вказану суму заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, просив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином, її представник, адвокат Співак В.А., подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідач заперечує проти позову, вважає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права; розрахунок позивача містить недостовірні відомості, а дії позивача щодо невірного зарахування коштів, отриманих від відповідача в рахунок погашення суми кредиту, є протиправними та такими, що суперечать умовам договору. Зважаючи на викладене, вважає, що позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами наявність у відповідача боргу за кредитним договором у розмірі, що вказаний у прохальній частині позовної заяви, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором, а також положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено, що 20.06.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №468364-КС-001 про надання кредиту. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту. Відповідно до п. 2.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Стандартна процентна ставка за кредитом\~ становить 2% в день та є фіксованою. Знижена процентна ставка за кредитом становить 1,14957034%, фіксована. Термін дії договору - до 05.12.2023. Відповідно до п. 3.2.4. кредитного договору у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Крім цього, 29.08.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту. Додаткова угода 1 була укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами, через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення зазначеної електронної Додаткової угоди 1 до Договору про надання кредиту №468364-КС-001. Відповідно до умов Додаткової угоди Позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 29.08.2023, в розмірі 54279,22 грн, що включає: - суму кредиту 46754,50 грн; - проценти за користування кредитом 7524,72 грн. Строк на який надається кредит становить 47 тижнів. З дати укладення додаткової угоди було встановлено новий Графік платежів. Термін дії договору встановлено до 07.05.2024. За умовами угоди з 29.08.2023 до 24.10.2023 (включно) діє пільгова ставка 0,8621778% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 24.10.2023 (включно) процентна ставка становитиме 1,14957034% в день; з 25.10.2023 - 1,14957034% в день, фіксована. Також, 20.11.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 2 до Договору про надання кредиту. Додаткова угода 2 була укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами, через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення Додаткової угоди 2 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення зазначеної електронної Додаткової угоди 2 до Договору про надання кредиту №468364-КС-001. Відповідно до умов Додаткової угоди Позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 20.11.2023, в розмірі 69705,34 грн, що включає: - суму кредиту 46754,50 грн; - проценти за користування кредитом 22950,84 грн. Строк на який надається кредит становить 68 тижнів. З дати укладення додаткової угоди було встановлено новий Графік платежів. Термін дії договору встановлено до 07.10.2024. За умовами угоди з 20.11.2023 до 15.01.2024 (включно) діє пільгова ставка 0,8621778% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.01.2024 (включно) процентна ставка становитиме 1,14957034% в день; з 16.01.2024 - 1,14957034% в день, фіксована. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість в розмірі 224419,18 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 46754,50 грн та суми прострочених платежів по процентах в розмірі 177664,68 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та отриманням відповідачем кредитних коштів. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 46754,50 грн. Позовні вимоги щодо стягнення процентів Товариство обґрунтовувало наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором, що малася у договорі та з огляду на зміст Паспорту споживчого кредиту, в яких умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під її розпис. За умовами кредитного договору стандартна процентна ставка за кредитом становить 2% в день та є фіксованою. Знижена процентна ставка за кредитом становить 1,14957034%. Відповідно до п. 3.2.4. кредитного договору у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Поряд з цим за умовами Додаткової угоди 1 з 29.08.2023 до 24.10.2023 (включно) діє пільгова ставка 0,8621778% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 24.10.2023 (включно) процентна ставка становитиме 1,14957034% в день; з 25.10.2023 - 1,14957034% в день, фіксована. Водночас, за умовами Додаткової угоди 2 з 20.11.2023 до 15.01.2024 (включно) діє пільгова ставка 0,8621778% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.01.2024 (включно) процентна ставка становитиме 1,14957034% в день; з 16.01.2024 - 1,14957034% в день, фіксована. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі та додаткових угодах, умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів. Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та додаткових угод. Отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до пункту 2.4 договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 2,0% за кожен день користування кредитом,\~ та п. 5.2 Додаткових угод. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, що, з огляду на неналежність виконання відповідачем зобов`язань, був інакшим (більшим), ніж викладено у графіку платежів. Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі заявленому позивачем у позові 177664,68 грн. Поряд з цим, з вимогами представника відповідача про необхідність зменшення розміру відсотків за кредитним договором, а також з твердженнями про те, що розрахунок позивача містить недостовірні відомості, а дії позивача щодо невірного зарахування коштів, отриманих від відповідача в рахунок погашення суми кредиту, є протиправними та такими, що суперечать умовам договору, суд не погоджується з огляду на таке. Згідно з умовами кредитного договору №468364-КС-001 від 20.06.2023 позичальника було повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов1язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомилася та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді. Крім того, [PERSON] було повідомлено про орієнтовну вартість кредиту, строк кредиту та орієнтовану реальну річну процентну ставку. Отже, [PERSON] була належним чином ознайомлена та погодилася з умовами надання кредиту, про що свідчить її електронний підпис. Більш того, 29.08.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту, в якій визнала наявність заборгованості перед позивачем, погодилась збільшити термін дії договору, графік платежів та розмір та порядок нарахування та сплати процентів. 20.11.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 2 до Договору про надання кредиту, в якій, знову ж таки, визнала наявність заборгованості перед позивачем, погодилась збільшити термін дії договору, графік платежів та розмір та порядок нарахування та сплати процентів. На момент укладення як кредитного договору, так і Додаткових угод, відповідач не зверталася до ТОВ «БІЗПОЗИКА» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією, щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору (додаткових угод), тим самим фактично погодилася ся з усіма умовами таких договорів. Також, не дивлячись на своє гарантоване право (п. 4.1.2) на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувалася коштами відповідача, до відповідача із відповідною заявою не зверталася. Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим, натомість, позивач погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень саме на умовах, що визначені договором. З огляду на викладене суд не вбачає підстав вважати текст кредитного договору незрозумілим та/або таким, що вводить в оману споживача, зокрема, в частині визначення розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитом, тому залишає вимоги відповідача без задоволення. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 224419,18 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 46754,50 грн та суми прострочених платежів по процентах в розмірі 177664,68 грн. Поряд з цим, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2693,03 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved