Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Представник АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» Рябова С.П. звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 444307,83 грн. 16.05.2025 року на адресу суду від представника АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» Рябової С.П. надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем, загальна сума до стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором становить у загальному розмірі 389307,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі -279059,37 грн; проценти за користування кредитом у сумі - 110069,01 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 25,13 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 24,24 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 66,14 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 63,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2020 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 260/0012 від 22.07.2020 року. 22.07.2020 року AT «Ощадбанк» шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за договором купівлі-продажу Ш-Б №АХ0-005381 від 16.07.2020 року на поточний рахунок Продавця ДП «АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ» № [NUMBER] перерахував грошові кошти в сумі 567000,00 грн. Таким чином, АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання, встановлені Кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином. Станом на 16.05.2025 року у зв`язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем, загальна сума до стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором становить у загальному розмірі 389307,83 грн. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 09.01.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 10.03.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду невідомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 282-284 ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. 22.07.2020 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 260/0012 від 22.07.2020 року. Відповідно до п. п. 2.1.-2.4.3 Кредитного договору банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник мав право отримати та зобов`язувався належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та на умовах визначених Договором. Кредит надавався на придбання транспортного засобу у розмірі 567000,00 грн (далі - Кредит) на 84 місяці з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 21.07.2027. За користування Кредитом Позичальник зобов`язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 11,99 процентів річних. Усі платежі за цим Кредитним договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання банком коштів із поточного рахунку № [NUMBER] . Будь-який платіж за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) вважається погашеним із моменту зарахування відповідної суми на відповідний внутрішній рахунок банку. Повернення кредиту, сплата процентів, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим Договором) здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором. Відповідно до п. 3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами у розмірі 10006,07 грн шляхом внесення коштів на поточний рахунок № [NUMBER] , які банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж Позичальник сплачує до 22 серпня 2020 року, у подальшому - не пізніше 22 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором. За Кредитним договором Банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами, (ст. 629 ЦК України) Згідно з п. 3.2.1 Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок Продавця транспортного засобу дочірнього підприємства «АВТОТРЕЙДІНГ -ХАРКІВ», код отримувача 31941457, № [NUMBER] , відкритий у АБ « Укргазбанк», код банку 320478. 22.07.2020 року AT «Ощадбанк» шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за договором купівлі-продажу Ш-Б №АХ0-005381 від 16.07.2020 року на поточний рахунок Продавця ДП «АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ» № [NUMBER] перерахував грошові кошти в сумі 567000,00 грн. Отже, позивач свої зобов`язання, визначені Кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином, що також підтверджується копією договору про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу), №260/0012 від 22.07.2020 року, копією договору застави майна №260/0012/1 від 22.07.2020 року, копією договору купівлі-продажу Ш-Б №АХ0-005381 від 16.07.2020 року, копією меморіального ордеру №260/0012 від 22.07.2020 року виписками по рахункам. Натомість відповідач зобов`язався здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами у розмірі 10006,07 грн (десять тисяч шість) гривень 07 копійки (п. 3.3.3. Кредитного договору). Згідно з ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Пунктами 4.3.1 - 4.3.4 Кредитного договору визначено, що Позичальник зобов`язався: належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе за Договором зобов`язання; у строки, обумовлені Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за Договором; у випадку порушення умов Договору та/або Документів забезпечення достроково повернути кредит в порядку, передбаченому п. 3.9 Договору, з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійних винагород, а також сплатити неустойку (штрафні санкції) як це передбачено в Договорі та відшкодувати банку в повному обсязі збитки; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Договору. 16.05.2025 року на адресу суду від представника АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» Рябової С.П. надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, а саме - після подання позову до суду відповідачем було частково сплачено заборгованість за кредитом у загальному розмірі 55000,00 грн, а саме: 20.12.2024 року - 11000,00 грн., 20.01.2025 року - 11000,00 грн, 20.02.2025 року - 11000,00 грн, 21.03.2025 року - 11000,00 грн, 21.04.2025 року - 11000,00 грн, вказані грошові кошти зараховані на погашення простроченої заборгованості основної суми боргу за кредитом (тіло кредиту), відповідно до пункту 3.4 Договору про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 260/0012 від 22.07.2020 року. Отже, у зв`язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем [PERSON] , загальна сума до стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором становить у загальному розмірі 389307,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі -279059,37 грн; проценти за користування кредитом у сумі - 110069,01 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 25,13 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 24,24 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 66,14 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 63,94 грн. При цьому, відповідачем порушено умови п. 3.3, пп 3.3.1 Кредитного договору, якими передбачено, що будь-який платіж за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) вважається погашеним із моменту зарахування відповідної суми на відповідний внутрішній рахунок Банку. Автоматичне договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на погашення заборгованості за договором кредиту на облікові рахунки заборгованості за кредитом (на заборгованість за основним зобов`язанням та за процентами) відбувається в контрольну (платіжну) дату зазначену в кредитному договорі для сплати за кредитом. Зазначене списання відбувається згідно порядку виконання регламентних процедур в АБС ММФО. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, це випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін)виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. У зв`язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем [PERSON] , загальна сума до стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором становить у загальному розмірі 389307,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі -279059,37 грн; проценти за користування кредитом у сумі - 110 069,01 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 25,13 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 24,24 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 66,14 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 63,94 грн. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті в повному обсязі, а також з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований та не надано суду жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості повністю або частково у добровільному порядку. Належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача щодо укладення кредитного договору, наявності заборгованості та її розміру, суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а саме - необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 260/0012 від 22.07.2020 року у розмірі 389307,83 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6664,62 грн. На підставі ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

Outcome: approved