Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третьої особи. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [INFO] померла її, [PERSON] , мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням № 0133 від 31 січня 1995 року, Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому. За життя, [PERSON] було зроблено заповіт, яким вона заповідала все належне їй майно в рівних частках - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, тобто, спадкоємицями за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. 02 вересня 2024 року позивач звернулась до Першої Кам?янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі в порядку спадкування за заповітом не зверталась, оскільки бажала, щоб спадщину приймала позивач одноособово. Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв?язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначає, що дійсно протягом шести місяців після смерті матері не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки, будучи недостатньо юридично освіченою людиною, вважала, що, так як на її ім?я зроблений заповіт, то вона може звернутись до нотаріальної контори у будь-який час для оформлення своїх спадкових прав і, що достатньо фактично прийняти спадщину, користуючись спадковою квартирою, оплачуючи комунальні платежі та квартплату, і підтримуючи житлове приміщення у належному санітарно-гігієнічному стані, тим самим підтвердити нотаріусу своєчасне прийняття спадщини. Тому, позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача та третьої особи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, представник Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. 3. Процесуальні дії по справі. 03\~жовтня 2024\~року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 20 листопада 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 17 квітня 2025 року ухвалою суду клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, задоволено.Витребувано від Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 10 квітня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , запис №1924, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » після укладення шлюбу 19 липня 1975 року з [PERSON] , запис №692 (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 772 (а.с.9). Померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 січня 1995 року, видане Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому згідно з розпорядженням від 31.01.1995р., №0133, належить квартира [ADDRESS] , що також підтверджується технічним паспортом на вищезазначену квартиру (а.с.10-12). З копії\~спадкової справи\~№ 654/2024,\~заведеної після\~померлої [INFO] [PERSON] ,\~наданої завідувачем\~Першою Кам`янською\~державною нотаріальною\~конторою Дніпропетровської\~області Н.Трощій,\~вбачається,\~що [PERSON] \~звернулась із\~заявою про\~прийняття спадщини\~23\~серпня 2024 року. В матеріалах спадкової справи міститься заповіт відповідно до якого 17 січня 1998 року [PERSON] розпорядилась належним їй на праві власності майном на випадок своєї смерті, а саме: квартирою [ADDRESS] (після перейменування м.Кам`янське), заповів в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., та зареєстровано в реєстрі за № 92. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1271. Згідно довідок № 001305314, 001305315, виданих ТОВ «Абонент XXI» 27 серпня 2024 року, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28.11.1967 року по день смерті [INFO] .. На день смерті за вказаною адресою була зареєстрована одна. Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 02.09.2024 року, державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.13). Причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає наступне. Позивач зазначає, що дійсно протягом шести місяців після смерті матері не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки, будучи недостатньо юридично освіченою людиною, вважала, що, так як на її ім?я зроблений заповіт, то вона може звернутись до нотаріальної контори у будь-який час для оформлення своїх спадкових прав і, що достатньо фактично прийняти спадщину, користуючись спадковою квартирою, оплачуючи комунальні платежі та квартплату, і підтримуючи житлове приміщення у належному санітарно-гігієнічному стані, тим самим підтвердити нотаріусу своєчасне прийняття спадщини. В матеріалах справи містяться копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-22). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Указом Президента України від 24.02.2022 року\~№64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Крім того, на даний час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У пункті 24 (абз.6) Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17 зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)тривала хвороба спадкоємців; 2)велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця. Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. У статті 63 Закону України «Про нотаріат» закріплено обов`язок нотаріуса (посадової особи органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій) повідомити про відкриття спадщини тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. З цими нормами корелюються і наведені вище приписи Порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема, щодо з`ясування нотаріусом наявності заповіту за даними Спадкового реєстру та роз`яснення нотаріусом спадкоємцям права подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, закріплений у законодавстві обов`язок повідомлення нотаріусом спадкоємців, про яких йому відомо, про відкриття спадщини, та роз`яснення права на її прийняття є одним з правових механізмів забезпечення права на спадкування, дотримання якого має перевірити суд при вирішенні питання про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом через поважність причин пропуску такого строку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зауважила, що наведеними вище правилами передбачено обов`язок нотаріуса після заведення спадкової справи перевіряти наявність заповіту, вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому/їй є відомим, а також право зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Факту повідомлення нотаріусом заявника [PERSON] про наявність заповіту складеного на її ім`я судом не встановлено. Необхідність вчинення нотаріусом дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17, а також висновками Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 390/195/21, від 06 березня 2023 року у справі № 559/2112/19-ц, від 22 листопада 2023 року у справі № 333/8115/21. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через своєю необізнаність, оскільки вважала, що може звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у будь-який час у зв`язку з наявністю заповіту, через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України. Також, суд враховує, що нотаріусом не повідомлено спадкоємців про відкриття спадщини та не роз`яснено їм права на її прийняття. 6. Висновки суду. На підставі викладеного, виходячи із завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, пропорційності, суд вважає, що позивач своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин, у зв`язку з цим наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто можливо визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення сплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved