Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

У вересні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 29.11.2021 у розмірі 63\~800,67 грн та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що на підставі заяви б/н від 29.11.2021 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 80\~000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором про надання банківських послуг. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим, за кредитним договором станом на 04.04.2023 виникла заборгованість у розмірі 63\~800,67 грн, яка складається з наступного: 56\~891,52 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6\~909,15 грн - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було передано за підсудністю для розгляду до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. На підставі анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг б/н від 29.11.2021 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 80\~000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконував взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, станом на 04.04.2023 виникла заборгованість у розмірі 63\~800,67 грн, яка складається з наступного: 56\~891,52 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6\~909,15 грн - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved