Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.12.2007 року у сумі 46\~040.66 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на підставі Договору надання банківських послуг (укладеного відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України) відкрито картковий рахунок, а відповідачу надано у користування кредитну картку з лімітом 50 000.00 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту зменшено до 44\~649.83 грн. У позові вказано, що Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбаченими договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Усупереч ст.ст. 509, 526, 629, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням додаткової угоди від 05.05.2023 року, відповідач станом на 18.07.2024 року має заборгованість у сумі 46\~040.66 грн, яка складається з наступного: 42\~695.78 грн заборгованість за тілом кредиту; 3344.88 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Ухвалою від 16.08.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження\~з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, так як відповідач вже в котрий раз у судове засідання не прибуває. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом за місцем постійної реєстрації про суть позову, час та місце розгляду справи, не звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи на іншу дату, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та не повідомив про причини своєї неявки, із будь-якими клопотаннями до суду не звертався та відзиву на позовну заяву не направляв, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, заслухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.12.2007 року відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від11.12.2007, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладено шляхом підписання позичальником Анкети-Заявки про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ ПриватБанку б/н, згідно з якою відповідач погодився з тим, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті www.privatbank.ua, що підтверджується його підписом у заяві. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № С-169 від 23.08.2006 року. 05.05.2023 року [PERSON] підписав у системі самообслуговування «Приват24» за допомогою ОТП пароля Додаткову угоду № SAMDNS0000017766810_01 до кредитного договору від 05.05.2023 року, якою сторони погодили льготні умови обслуговування. Згідно з наданим банком розрахунком, внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, заборгованість\~\~відповідача за вказаним кредитним договором з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 18.07.2024 року становить 46\~040.66 грн та складається з наступного: 42\~695.78 грн заборгованість за тілом кредиту; 3344.88 грн заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. \~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК\~Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача, та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти, що підтверджується анкетою-заявою та Розрахунками заборгованості за договором б/н від 11.12.2007 року, Випискою за договором б/н за період із 11.12.2007-23.07.2004 , довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанку» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. Отже, з огляду на наведене та беручи до уваги те, що кредитні кошти, отримані відповідачем на підставі заяви б/н від 11.12.2007 року, станом на день розгляду справи в суді не повернуті, умови договору не виконані, суд приходить до висновку, що у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання у вигляді стягнення процентів. Щодо періоду заявленого до стягнення з відповідача щомісячних платежів суд зазначає про таке. Згідно зі ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач з такою заявою до суду не звертався. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.12.2007 року, яка станом на 18.07.2024 року становить 46\~040.66 грн та складається з наступного: 42\~695.78 грн заборгованість за тілом кредиту; 3344.88 грн заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом Суд також вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved