Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

03 лютого 2025 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» в особі представника Близнюк Владислава Олеговича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики № 5142020824 від 22.08.2024 року у розмірі 19 472 грн. 60 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 22.08.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] , укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5142020824. Відповідно до умов вказаного договору відповідачка отримала у кредит грошові кошти в сумі 7 000 грн. 00 коп., шляхом перерахування на банківський рахунок на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалась повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов договору. Відповідачка свої зобов`язання відповідно до умов договору позики не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем складає 19 472 грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 000 грн. 00 коп.; заборгованості за процентами в сумі 9 660 грн.00 коп. 2 812 грн. 60 коп. пеня за кожен день прострочення, проценти нараховувалися по 22.01.2025 року включно, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в поновному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. У свою чергу відповідачка відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подала, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановив, що 22.08.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5142020824. Відповідно до п.2.3 Договору позики Позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі:7 000 грн. 00 коп. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2., та/або 2.6.3. цього договору, його додатків. Згідно п.2.5. Договору строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Відповідно до п. 2.6.2. договору знижена процентна ставка 0.85% в день та застосовується, якщо позичальник 06.09.2024 року сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вищевказаної дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Згідно п. 2.6.1. договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 2.5. цього договору. Відповідно до п. 10.6.10.7. договору позики позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) товариства щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони товариства є формування на дання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від товариства, через особистий кабінет. На підтвердження укладання договору позики між кредитодавцем та позичальником у додатку позовної заяви позивач додає роздруківку з підтвердженням відправлення на номер відповідача - +380680376016 одноразовий ідентифікатор для підпису договору позики № 5142020824 та паспорту споживчого кредиту. У якості доказу перерахування коштів відповідачу позивачем надано суду квитанцію до платіжної інструкції ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 19957-1354-134652070 від 22.08.2024 року з якої вбачається, що у день укладання договору 22.08.2024 року на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано 7 000 грн. Згідно розрахунку, наведеного позивачем у позовній заяві, заборгованість [PERSON] , перед позивачем складає 19 472 грн. 60 коп., яка складається з заборгованість за тілом кредиту в сумі 7 000 грн. 00 коп.; заборгованості за процентами в сумі 9 660 грн. 00 коп. 2 812 грн. 60 коп. пеня за кожен день прострочення, проценти нараховувалися по 16.12.2024 року включно. Таким чином, позивачем доведено факт укладення 22.08.2025 з відповідачем договору надання грошових коштів у позику № 5142020824. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали договір кредиту. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного правочину сторони не оспорювали, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надало відповідачу грошові кошти, які останній повинен був повернути та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Крім того, договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до\~ст. 207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має права вимагати у судовому порядку. Розмір заборгованості за договором наведений позивачем, суд вважає повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами договору. Щодо стягнення пені за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (пені) у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 2812 грн. 60 коп. до задоволення не підлягають. Таким чином, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 51442020824 від 22.08.2024 року у розмірі 16 660,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом та 9 660,00 грн. заборгованість за процентами, відмовивши у задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 2 812,60 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов судом задоволено у розмірі 16 660,00 грн., що становить 85,56% від заявленого 19 472,60 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути відшкодування сплаченого збору у розмірі 2072,61 грн. (85,56% від 2422,40 грн.). Сторони у справі не подавали заяви про стягнення будь-яких інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial