Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Гросун В. звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що він є батьком [PERSON] [INFO] , матір`ю дитини є відповідачка [PERSON] . На час подання позову він мешкає окремо від дитини та її матері, остання йому чинить перешкоди у спілкуванні і вихованні дитини. Просив усунути перешкоди з боку відповідачки у спілкуванні з дочкою і встановити певні способи спілкування та участі у вихованні між батьком та дочкою. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідачки заперечував проти визначеного стороною позивача способу, просив встановити такий спосіб як зустрічі з дитиною кожну середу та суботу місяця з 18 до 21 години з урахуванням стану здоров`я дитини. Представник третьої особи просив розглядати справу у її відсутності, просила прийняти рішення з рахунком наданих висновків. У судове засідання 05.06.2025 учасники справи не прибули. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є сторони, дитина мешкає з матір`ю, батько мешкає окремо. Третьою особою Київською райадміністрацією Одеської міськради зроблено Висновок від 08.05.2025р. у якому пропонує визначити способи участі батька у спілкуванні та вихованні з дитиною як встановлення систематичних побачень : кожної середи місяця з 16 до 19 години та кожної суботи місяця з 10 до 20 години без присутності матері, дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. Статтею 141 Сімейного Кодексу України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. На підставі ч.1,2\~ст.157 Сімейного кодексу України\~питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування. Статтею 153 СК України\~визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно\~ст.158 Сімейного кодексу України\~за заявою батька дитини, органи опіки і піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкування із нею того із батька хто проживає окремо. Відповідно до\~ст.159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Законом батьку у рівній мірі з матір`ю гарантоване право на особисте спілкування з дитиною. Аналізуючи встановленні обставини, та матеріали вищезазначеного Висновку суд приходить до висновку, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дочокюм. Встановлення систематичних побачень батька та дочки кожної середи місяця з 16 до 19 години та кожної суботи місяця з 10 до 20 години без присутності матері, дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Outcome: partial