Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

30.09.2024 директор ТОВ «Факторинг Партнерс»\~Сердійчук Я. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 01274-01/2024 від 02.01.2024 в розмірі 39000,00 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 01274-01/2024, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 12000,00 гривень. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит, тоді як відповідач порушив умови договору та не повернув кредит. 29.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 01274-01/2024, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 01274-01/2024 від 02.01.2024. Станом на день подання позову строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника становить 39000,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27000,00 грн. Ухвалою суду від 30.10.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Поштове відправлення на ім`я відповідача з ухвалою суду від 30.10.2024 повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Ухвалою суду від 07.01.2025 у справі призначено судове засідання на 27.01.2025 на 13:00. Поштове відправлення на ім`я відповідача з копіями ухвал суду від 30.10.2024 та 27.01.2025 повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 27.01.2025 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні № 373/1285/21. Розгляд справи відкладено до 11.03.2025 о 09:30. Поштове відправлення на ім`я відповідача - судова повістка про виклик до суду повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 11.03.2025 сторони в судове засідання не з`явилися, в зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 31.03.2025 до 16:00. Ухвалою суду від 11.03.2025 задоволено клопотання представника позивача Сердійчук Я.Я. про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк». Поштове відправлення на ім`я відповідача - судова повістка про виклик до суду на 31.03.2025 повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 27.03.2025 на виконання ухвали суду від 11.03.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація стосовно рахунків [PERSON] 31.03.2025 в судове засіданні відповідач не з`явився, поштове відправлення на ім`я відповідача - судова повістка про виклик до суду на повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в зв`язку з чим судове засідання відкладено до 06.05.2025 до 10:00. Виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення про виклик особи в суд на сайті Судової влади України та на його електронну адресу. 06.05.2025 в судове засіданні відповідач не з`явився, поштове відправлення на ім`я відповідача - судова повістка про виклик до суду на повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву до 19.05.2025 до 15:00 для надання додаткових пояснень щодо сум заборгованості. 12.05.2025 до суду надійшли письмові пояснення ТОВ «Факторинг Партнерс» з додатками. 19.05.2025 за клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву до 29.052025 о 15:00 для надання додаткових пояснень щодо сум заборгованості. У зв`язку з неодноразовими неявками належним чином повідомленого відповідача, відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Згідно з\~ч.\~8 ст.\~178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79\~ЦПК\~України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 02.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 01274-01/2024 через веб-сайт в електронній формі, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора W8786. Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Аванс Кредит» підтверджено видачу на банківську карту [PERSON] онлайн позики за договором № 01274-01/2024. За умовами договору ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] суму кредитних коштів, яка складає 12000,00 грн, строком на 120 днів до 30.04.2024, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % в день, яка застосовується у межах строку кредитування. За зверненням клієнта можливе ініціювання продовження (пролонгації) строку кредитування без змін умов попередньо укладеного договору (п.1.3. Договору). Пунктом 1.4.2. Договору передбачено, що якщо клієнт 31.01.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то отримає знижку в розмірі 64,00 % на перший платіж відповідно до Графіку платежів. Якщо клієнт вчасно здійснить оплату наступних платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, отримає індивідуальну знижку в розмірі 28,00 % на кожний наступний платіж відповідно до Графіку платежів. Згідно з п.1.6 кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, реквізити платіжної картки № 5168-74ХХ-ХХХХ-5171 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до п.2.2 Договору, договір укладається у вигляді електронного договору з використанням мережі «Інтернет», через веб-сайт товариства. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються виключно проценти, згідно з Графіком платежів в межах строку кредитування. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Також 02.01.2024 [PERSON] за допомогою вказаного одноразового ідентифікатора підписав заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «Аванс Кредит» та паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування та графік платежів обчислення загальної вартості кредиту за договором № 01274-01/2024, відповідно до якої орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування складає 48000,00 грн, реальна річна процентна ставка становить 101094,05 %. З інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_240704144956 від 04.07.2024 та довідки про ідентифікацію вбачається, що ТОВ «Аванс Кредит» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 12000,00 грн, перерахувавши їх через платіжний сервіс iPay.ua, транзакція № 327297702 від 02.01.2024, маска картки клієнта [NUMBER] . Згідно з детальним розрахунком заборгованості [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Аванс Кредит» в загальній сумі 39000,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 27000,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Так, з розрахунку заборгованості за період з 02.01.2024 по 31.01.2024 вбачається, що відповідно до п.1.4.2. Договору відповідач 31.01.2024 згідно з п.2 графіку платежів сплатив заборгованість за відсотками в сумі 3240,00 грн, в зв`язку з чим позивачем застосовано знижку в розмірі 64,00%, що вказує на застосовану ставку на рівні 0,9% в день. За період з 01.02.2025 по 01.03.2024 відповідачем не виконано умов п.1.4.2. Договору, а тому розрахунок відсотків здійснено за відсотковою ставкою 2,5% в день, сума заборгованості за відсотками за цей період складає 9000,00 грн. Аналогічно позивачем розраховано суму заборгованості за відсотками за період з 02.03.2024 по 30.04.2024, яка становить 9000,00 грн. Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ, дата публікації - 23.12.2023, дата набрання законної сили 24.12.2023. Тобто, з 24.12.2023 та протягом перших 120 днів - до 22.04.2024 розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %, наступні 120 днів з 23.04.2024 по 20.08.2024 розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 1,5 %. Отже, відсотки за користування кредитом позивачем за період з 23.04.2024 по 30.04.2024 розраховані за ставкою 2,5% в день, тобто без урахування законодавчих обмежень, встановлених п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на наведене, розраховуючи заборгованість відповідача за кредитним договором за період з 02.03.2024 по 22.04.2024 слід виходити зі ставки 2,5% в день, що становить 15600 грн, а за період з 23.04.2024 по 30.04.2024 за ставкою 1,5% в день, що становить 1440 грн. Як вбачається з наданого позивачем та дослідженого в судовому засіданні розрахунку, відповідач кошти на погашення кредиту належним чином не вносив, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідності до ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною другою ст.\~207\~ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст.\~6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України). Положеннями статті 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 29 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 29052024, на виконання якого ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило ТОВ «Аванс Кредит» грошову суму в розмірі 839405,11 грн, відповідно до п.4.1. Договору, що вбачається з копії платіжної інструкції № 422780417 від 30.05.2024. Відповідно до умов Договору факторингу ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 01274-01/2024 від 02.01.2024. З Витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Качай гроші» до Договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024, слідує, що від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 01274-01/2024 від 02.01.2024 в сумі 39000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, відповідно до наданих стороною позивача доказів, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло статус нового кредитора та право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 01274-01/2024 від 02.01.2024. На підтвердження факту укладення кредитного договору, позивачем надано копію Кредитного договору №01274-01/2024 від 02.01.2024, розрахунок заборгованості, довідку про ідентифікацію, інформаційну довідку та паспорт споживчого кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054\~цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи положення статті 13 ЦПК України, згідно з якими суд\~розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, вимоги позивача в частині стягнення суми позики підлягають задоволенню частково, а саме 12000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 26040 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ч.\~1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом\~ ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріали справи містять: копію договору № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року про надання Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правової допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс»; копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги № 10 від 05 липня 2024 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму послуг 13 000,00 грн, з яких 4000,00 грн - надання усної консультації, 9 000,00 грн - складання позовної заяви; витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 05 вересня 2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» погодило надання правових послуг АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» щодо відповідача [PERSON] , платіжну інструкцію № 0460010000 від 12 вересня 2024 року, з якої встановлено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» здійснило платіж у розмірі 39 000,00 грн. на користь АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» із призначенням платежу «Надання правової допомоги згідно договору №02-07/2024 від 02 липня 2024 року про надання правової допомоги». При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13 лютого 2019 року, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial