Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Представник\~Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»\~звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1154660 від 22.08.2023 року, в сумі 18519,38 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 22.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1154660 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Слон Кредит» надає споживачці кредит у розмірі 2500 грн строком на 360 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачці кредитні кошти у вказаному розмірі шляхом перерахунку на її особисту банківську картку, зазначену нею в ІТС при оформленні договору. Відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, не здійснила повернення суми наданого для неї кредиту та не сплатила суми процентів, нарахованих за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 24.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 2407-24, відповідно до умов якого Товариство набуло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників до договору факторингу, зокрема, до [PERSON] за вище вказаним кредитним договором у загальному розмірі 17424,90 грн. Новий кредитор скористався своїм правом здійснити донарахування сум, передбачених графіком платежів до договору № 1154660 від 22.08.2023, а тому на дату складання позовної заяви заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 18519,38 грн та складається з: 2499,99 грн заборгованість по тілу кредиту, 16019,39 грн заборгованість по відсотках. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1154660 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (одноразовий ідентифікатор Н595. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Слон Кредит» надає споживачці кредит у розмірі 2500 грн строком на 360 днів, сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99 % в день (стандартна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 20410,00 грн. Кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» в безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1 договору). Відповідачка ознайомилась з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та підписала паспорт споживчого кредиту, зміст якого відповідає умовам укладеного кредитного договору. ТОВ «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало для [PERSON] кредитні кошти в розмірі 2500 грн, вказане підтверджується даними листа ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20240802-1003 від 02.08.2024, з якого вбачається, що останнє, маючи повноваження на підставі договору про переказ коштів №06062022-1 від 06.06.2022, перерахувало 22.08.2023 року від ТОВ «Слон Кредит» кошти в сумі 2500 грн. на платіжну картку клієнта, маска картки № [NUMBER] . 24 липня 2024 року між ТОВ «Свеа Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу № 2407-24, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит відступило для ТОВ «Свеа Фінанс», а останнє набувало за плату права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24.07.2024 №2407-24 Товариство набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1154660 від 22.08.2023 в сумі 17424,89 грн, з яких: 2499,99 грн заборгованість за основною сумою боргу, 14924,90 грн заборгованість за простроченими процентами. Відтак, у відповідності до умов зазначеного договору факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» за плату прийняло належні ТОВ «Слон Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідачки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №1154660 від 22.08.2023, за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 18519,38 грн та складається з: 2499,99 грн заборгованість по тілу кредиту, 16019,39 грн заборгованість по відсотках. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою взятих на себе за кредитним договором зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зазначене, суд вважає, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним. Підписавши кредитний договір, відповідачка посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти згідно його умов. Відповідачка свої зобов`язання а договором не виконала, кредит не повернула, відсотки за користування ним не сплатила, внаслідок чого утворилась заборгованість. Заявлений Товариством розмір заборгованості належними та допустимими доказами відповідачка не спростувала. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що заявлені Товариством позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними сукупністю досліджених вище доказів, а відтак підлягають задоволенню. Враховуючи задоволення позову, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved