Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.06.2008 позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №1067. У шлюбі в сторін у справі народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне господарство сторони у справі не ведуть, вони тривалий час проживають окремо один від одного, та шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне життя є неможливим та суперечить інтересам позивача. Зазначене стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2025 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 16). Представник позивача [PERSON] адвокат Сташко П.М. подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12\~000 грн. (а.с.24-25) В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Стяшко П.М. не з`явилися, проте представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за їх відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. (а.с.29) Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у суми 12\~000 грн., оскільки дана сума є необгрунтованою та неспівмірною, просив зменшити витрати позивача на правничу допомогу до 3\~000 грн. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~22.06.2008 сторони у справі зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №1067. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане повторно 02.04.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с.6) У шлюбі в сторін у справі народились діти: [PERSON] , [INFO] (а.с.9), та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч. 1ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача по справі. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов було задоволено в повному обсязі з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. На підтвердження понесених витрат та їх розміру до позивачем надано наступні докази: копію договору про надання правової допомоги від 01.03.2025, укладеного між адвокатом Мазуром О.В., адвокатом Сташко П.М. та [PERSON] (а.с. 26); фіскальний чек від 08.05.2025 (а.с.27); копію детального опису робіт наданої правничої допомоги від 11.06.2025. (а.с.28). В п.4.2 договору від 01.03.2025 сторони погодили розмір гонорару адвокатів у сумі 12\~000 грн. З детального опису робіт вбачається, що адвокатами виконано наступний перелік робіт: надання консультації клієнту 1 год,; отримання свідоцтва про шлюб (дублікату свідоцтва) 2 год.; підготовка та подача до суду позовної заяви про розірвання шлюбу (у справі №127/13278/25) 2 год.; підготовка і подача до суду клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з додатками (у справі №127/13278/25) 1 год. Факт оплати послуг за договором про надання правничої допомоги від 01.03.2025 підтверджується фіскальним чеком від 08.05.2025. При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у розумінні якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява №19336/04, § 268). Такий підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованій у справах №826/1216/16 від 27.06.2018, №755/9215/15-ц від 19.02.2020, №910/12876/19 від 07.07.2021, №753/15687/15-ц від 14.11.2018, №753/15683/15 від 26.09.2018, №910/3929/18 від 18.06.2019. Згідно з частинами 4-5 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). Таким чином, суд може зменшити судові витрати, лише за клопотанням іншої сторони. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив зменшити витрати позивача на правничу допомогу до 3\~000 грн., оскільки сума у розмірі 12\~000 грн. є явно необгрунтованою та неспівмірною складності справи. Суд погоджується з таким твердженням відповідача з урахуванням обставин справи, її складністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Також, суд звертає увагу, що відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №127/9918/14-ц). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved