Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі ТОВ «Українські фінансові операції») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2023 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Лінеура Україна»\~(далі\~ ТОВ\~«Лінеура Україна»)\~та [PERSON] в електронній формі укладено договір №4195267 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит у розмірі 20000 грн. 00 коп. на строк 350 днів зі сплатою стандартної процентної ставки 2% в день шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Станом на 26.07.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за договором №4195267 від 05.12.2023 року склала 112400 грн. 00 коп., з яких: 20000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 92400 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №26/07/2024 за плату відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до відповідача за договором №4195267 від 05.12.2023 року на суму 112400 грн. 00 коп., з якої: 20000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 92400 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. Оскільки станом на дату укладання договору факторингу строк дії договору №4195267 від 05.12.2023 року не закінчився, позивач в межах строку дії кредитного договору, а саме за період з 27.07.2024 року по 19.11.2024 року (116 календарних днів) здійснив нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2% щоденно в сумі 46400 грн. 00 коп., а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за процентами в сумі 138800 грн. 00 коп. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №4195267 від 05.12.2023 року в загальному розмірі 158800\~грн.\~00\~коп.,\~а також 2422 грн. 40 коп. суми сплаченого судового збору та 10000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.175-177). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про проведення розгляду справи без його участі за наявними у матеріалах доказами. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.200). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка відповідачу про виклик в судові засідання, призначені на 30.04.2025 року, 29.05.2025 року надсилалася судом за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , згідно з інформацією зазначеною у позовній заяві та інформацією на запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.182) та поштовим конвертом з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.208), що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Отже, враховуючи вказане вище, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву не надав, жодних заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 року у справі № 918/539/16. З приводу чергової неявки в судове засідання відповідача та можливості продовження розгляду справи за його відсутності, суд врахувавши обставини справи, дійшов переконання про можливість розгляду та закінчення розгляду справи за відсутності відповідача, оскільки його відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті на підставі наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2023 року міжТОВ\~«Лінеура Україна»\~та [PERSON] в електронному вигляді, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», укладено договір №4195267 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі кредитний договір), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.90-108). Згідно п.1.2, п.1.2.1, п.1.3 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 15000 грн. За взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. Строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах строку всього кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Пунктами 2.1, п.2.2 кредитного договору передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 444111хххххх8927. Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 05.12.2023 або 06.12.2023. Згідно п.3.1 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. З аналогічними умовами кредитування [PERSON] ознайомився до укладення договору про споживчий кредит, підписавши 05.12.2023\~року електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту (а.с.86-89). Також 05.12.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] підписав Додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4195267 від 05.12.2023 року - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій міститься інформація про дату та розмір кожного періодичного платежу (а.с.109). 08.12.2023 року міжТОВ\~«Лінеура Україна»\~та [PERSON] в електронному вигляді, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», укладено додатковий\~договірдо договору №4195267 від 05.12.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого сума кредиту, яка надається згідно з цим договором складає 5000 грн., яка надається товариством протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього додаткового договору у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 444111хххххх8927. Загальний розмір суми кредиту складає 20000 грн. (а.с.116-119). З аналогічними умовами кредитування [PERSON] ознайомився до укладення додаткового договору про споживчий кредит, підписавши 08.12.2023\~року електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту (а.с.110-115). Також 08.12.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] підписав Додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4195267 від 05.12.2023 року в редакції додаткової угоди від 08.12.2023 року - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій міститься інформація про дату та розмір кожного періодичного платежу (а.с.120). ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором та додатковим до нього договором виконало, надавши відповідачу кредит в загальній сумі 20000 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листами ТОВ «УПР» від 26.07.2024 року №2100-2607, №2099-2607 (а.с.126, 127). Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк» від 04.04.2025 року №БТ/Е-2280, а також виписки руху коштів по картці № [NUMBER] за період з 05.12.2023 року по 14.12.2023 року, які надійшли на запит суду, банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на яку 05.12.2023 року здійснено переказ коштів сумі 15000 грн. 00 коп. та 08.12.2023\~року в\~сумі 5000\~грн.\~00\~коп.\~ (а.с.190, 192). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 26.07.2024 року заборгованість становить 112400 грн. 00 коп., з яких: 20000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 92400 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами (а.с.156-165). 26.07.2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції» (далі - фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (далі - клієнт) укладено договір факторингу №26/07/2024, відповідно до п.1.1 умов якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.52-67). Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією №1 від 02.08.2024 року (а.с.29). Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року (а.с.35) та витягу з реєстру боржників (а.с.122), ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4195267 в сумі 112400 грн. 00 коп., з яких: 20000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 92400 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» повідомлено відповідача шляхом направлення 29.07.2024 року на номер телефону, зазначений останнім [NUMBER] текстового повідомлення (а.с.151-152). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором складеного ТОВ «Українські фінансові операції» позивачем нараховані відсотки за період з 27.07.2024 року по 19.11.2024 року (116 календарних днів) в межах строку договору в сумі 46400 грн. 00 коп. (а.с.198-199). Загалом відсотки складають 138800 грн. 00 коп. (92400 грн. 00 коп. - нараховані первісним кредитором та 46400 грн. 00 коп. - нараховані позивачем за 116 календарних днів). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормою ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст.514 ЦК України). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено укладення між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем кредитного договору у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, а також у подальшому укладення між первісним кредитором та позивачем договору факторингу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 158800 грн. 00 коп. Щодо стягнення судових витрат. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду: копію договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року, укладеного між адвокатом Дідухом Євгеном Олександровичем та ТОВ «Українські фінансові операції» (а.с.30-33); копію детального опису робіт (наданих послуг) №4195267 від 11.12.2024 року (а.с.125); копію акту приймання-передачі наданих послуг від 11.12.2024 року до договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року, згідно якого загальна вартість юридичних послуг становить 10000 грн. 00 коп. (а.с.121). Отже, з долучених до позову документів підтверджується факт понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. З урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також при\~зверненні до\~суду позивачем\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 2422 грн. 40 коп., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved