Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] , в особі представника адвоката Чекменьова Д.М., звернулася до суду з позовом до Енергодарської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначено, що позивачці [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіною В.В., від 22.04.2002 належить однокімнатна квартира [ADDRESS] , жилою площею 20,2 кв.м. Даний договір був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] , розташована на 9 поверсі 9-ти поверхневого будинку та складається з 1 кімнатної жилою площею 20,2 кв.м., загальною площею 39, 3 кв.м. 31.05.2024 позивачка звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ з заявою про реєстрацію права власності на квартиру. Однак, 21.06.2024 отримала рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій № 73778258 у зв`язку з тим, що інформація про реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] у реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. КП «Енергодарське БТІ» не має змоги виконати вимоги ч.2 ст.13 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасовій окупованій території України», а саме: змінити податкову адресу на підконтрольну територію України. Враховуючи вищевказані обставини, зазначене підприємство не може здійснювати господарську діяльність поза межами міста Енергодар, як наслідок КП «Енергодарське БТІ» ЕМР на підконтрольній території України не функціонує. В Енергодарської міської військової адміністрації та органів місцевого самоврядування м. Енергодара відсутній доступ до інформації, яка знаходиться у КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради через перебування в м. Енергодар на території, що окупована військовими РФ з 04.03.2022. З метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором, позивачка звернулася до державного реєстратора за внесенням відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Однак здійснити реєстрацію права власності на квартиру позивачки з причин викладених в рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій не можливо. Наразі провести реєстрацію права власності на квартиру не вбачається за можливе, так як відсутня можливість отримання інформації в БТІ щодо реєстрації права власності на нього. Просить визнати за нею право приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,3 кв.м., жилою площею 20,2 кв.м. В судове засідання позивачка, представник позивачки не з`явилися. До суду представник позивачки надав заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 22.04.2002 [PERSON] купила у [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] . Даний договір купівлі-продажу квартири посвідчений 23.04.2002 приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 2092. Також на договорі зроблено реєстраційний напис Енергодарським бюро технічної інвентаризації від 16.05.2002, в якому вказано, що зазначена в цьому договорі квартира [ADDRESS] зареєстрована в Енергодарському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] . Згідно технічного паспорту, виданого Енергодарським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 21 червня 2024 року позивачка отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73778258, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно Тараненко О.О., оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: під час розгляду заяви було здійснено консолідований пошук інформації в державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Враховуючи вищевикладене, направлено запит до Енергодарської міської ради Запорізької області. Згідно наданої відповіді на запит про надання інформації щодо реєстрації права власності на квартиру, виконавчий комітет Енергодарської міської ради повідомив, КП «Енергодарське БТІ» не має змоги змінити податкову адресу на підконтрольну територію України тому не може здійснювати господарську діяльність поза межами міста Енергодар, як наслідок КП «Енергодарське БТІ» ЕМР на підконтрольній території України не функціонує. В Енергодарській міській військовій адміністрації та органів місцевого самоврядування м. Енергодара відсутній доступ до інформації, яка знаходиться у КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради через перебування в м. Енергодар а території, що окупована військовими РФ з 04.03.2022. У виконавчому комітеті Енергодарської міської ради відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через обмежувальні заходи з боку ДП «Національні інформаційні системи». Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як установлено вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями\~ст. 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з приписами ч. 3\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] відбулася в Енергодарському бюро технічної інвентаризації, відповідно до чинного на час реєстрації законодавства, та відповідно відсутня інформація в Державному реєстрі речових на нерухоме майно, який станом на день реєстрації не існував. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами\~статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду\~ЦК України\~передбачає лише у статтях\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1\~ст. 328 ЦК України).\~Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 зазначила, що правила\~ст.392 ЦК України\~застосовуються не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка правомірно набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2002, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіною В.В. 23.04.2002 та зареєстрованого в Енергодарському бюро технічної інвентаризації, тобто відповідно до чинного на момент придбання будинку законодавства. При цьому суд враховує об`єктивну неможливість отримання позивачкою необхідних для реєстрації права власності документів у КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради, оскільки на теперішній час даний населений пункт є тимчасово окупованою територією, так як відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), Енергодарська міська територіальна громада Запорізької області віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачка не може розпоряджатися своїм майном та отримати компенсації для відновлення окремих категорій нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, що порушує її право власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому судом питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Outcome: approved