Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» грошові кошти у сумі 1\~417\~964 грн та моральну шкоду 20\~000,00 грн. В обґрунтування\~вимог вказано,\~що 02.09.2021\~між АТ\~«Закритий недиверсифікований\~венчурний корпоративний\~інвестиційний фонд\~«Орегон» (продавець»),\~в інтересах\~якого діє\~ТОВ «Сібіес\~Сейлз» на\~підставі договору\~доручення №Т-20/3\~від 02.02.2017\~(повірений\~продавця),\~та [PERSON] \~укладено попередній\~договір купівлі-продажу\~квартири №ЖТ.03.1.106.\~Позивач перерахувала\~кошти на\~загальну суму\~1\~417\~964,00\~грн та\~очікувала виконання\~вимог договору\~з боку\~ТОВ «Сібіес\~Сейлз» та\~АТ «Орегон»,\~який виступав\~у якості\~замовника будівництва.\~Однак,\~строки введення\~в експлуатацію\~затягувались.В 2022\~році розпочалося\~повномасштабне вторгнення\~країни агресора\~і питання\~щодо виконання\~умов договору\~не були\~в пріоритеті.\~В подальшому\~центр продажу\~квартир був\~демонтований і\~зв`язок з\~представниками вказаних\~юридичних осіб\~був повністю\~втрачений.25.03.2024\~направлені вимоги\~до ТОВ\~«Сібіес Сейлз»\~та АТ\~«Орегон».\~01.04.2024\~були направлені\~запити до\~ТОВ «Сібіес\~Сейлз» та\~АТ «Орегон».\~Відповідей ні\~на вимоги,\~ні на\~адвокатські запити,\~від вказаних\~осіб не\~надійшло.\~В рамках\~іншого договору\~№ЖТ.03.\~1.001\~від 29.03.2018,\~який був\~укладений між\~вищезазначеними сторонами,\~предметом якого\~є двокімнатної\~квартири з\~проектним номером\~ [ADDRESS] ,\~був поданий\~віндикаційний позов\~та вжиті\~заходи забезпечення\~позову у\~справі №295/5568/24.\~З обставин\~справи вбачається,\~що квартиру,\~за яку\~в повному\~обсязі було\~позивачем сплачено,\~після введення\~секції 2\~в експлуатацію,\~АТ «Закритий\~недиверсифікований венчурний\~корпоративний інвестиційний\~фонд «Орегон»\~продано іншій\~особі,\~що вказує\~про недобросовісність\~відповідача.Відповідно до п. 3.2. договору, орієнтовний термін завершення будівельно-монтажних робіт по третій секції житлового будинку - І (перший) квартал 2022 року. Згідно з п. 6.1. договору від 02.09.2021, за невиконання або неналежне виконання умов попереднього договору, сторони несуть відповідальність, визначену попереднім договором та чинним законодавством України. Згідно з п. 6.2. договору від 02.09.2021, сторони погодили, що під невиконанням або неналежним виконанням стороною умов попереднього договору, вони мають на увазі невиконання або неналежне виконання будь якого зобов`язання, вказаного у попередньому договорі. Однак, всупереч умовам п. 4.1.3., продавець не завершив монтажно-будівельні роботи у житловому будинку та не передав квартиру за адресою: [ADDRESS] , проектна загальна площа 86,97 кв.м., в експлуатацію покупцю, а також не уклав основний договір. Отже, відповідач не виконав умови договору №ЖТ.03.1.106 від 02.09.2021 та не має наміри виконувати взяті зобов`язання, а тому сплачені кошти за даним договором підлягають поверненню. Також у позові зазначено, що правовідносини, які виникли між сторонами за умовами попереднього договору, відповідно до якого сторони домовилися про укладення основного договору - купівлі-продажу об`єкта інвестування - квартири в багатоквартирному будинку, на виконання якого позивач внесла вартість новоствореного об`єкта будівництва, а відповідач зобов`язався передати їй зазначене майно після введення будинку в експлуатацію, фактично за своїм змістом є правовідносинами з інвестування майна, до яких підлягають застосуванню положення Закону України "Про захист прав споживачів" та статті 23 ЦК України. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Протокольною ухвалою суду від 27.11.2024 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні за його участі представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач та її представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.09.2021 між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» (продавець»), від імені та в інтересах якого, на підставі договору доручення №Т-20/3 від 02.02.2017, діє ТОВ «Сібіес Сейлз» (повірений продавця), та [PERSON] укладено попередній договір №ЖТ.03.1.106 купівлі-продажу квартири (далі договір), відповідно до умов якого сторони зобов`язуються в майбутньому, в чіткій відповідності до умов та положень попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири (далі «основний договір»), з наступними характеристиками: адреса будинку: [ADDRESS] , тип приміщення квартира, проектний номер 10, кількість кімнат 3, поверх 2, секція 3, проектна площа 86,97 кв.м (п. 1.1 договору). Сторонами узгоджено, що орієнтовна загальна вартість квартири, за яку вона буде продана покупцю згідно з основним договором, становитиме 1\~495\~884,00 грн без ПДВ (п. 2.1 договору). Попередній договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії попереднього договору може бути припинено або змінено тільки за взаємною згодою сторін або у випадках, визначених попереднім договором. Орієнтовний термін завершення будівельно-монтажних робіт по третій секції житлового будинку - І (перший) квартал 2022 року. Згідно з попереднім договором сторони беруть на себе обов`язок укласти основний договір протягом трьох місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію, але в будь-якому випадку, не раніше настання усіх вступних обставин: \~ \~ \~ \~сплатою покупцем 100 (ста) відсотків розміру забезпечувального платежу згідно з попереднім договором, та з урахуванням усіх можливих коригувань розміру забезпечувального платежу; взаєморозрахунку між покупцем та продавцем за різницю між фактичною загальною площею квартири та загальною проектною площею квартири; державної реєстрації за продавцем права власності на квартиру у порядку, визначеному законодавством України; повне та належне виконання покупцем зобов`язань, визначених в Розділі 4 попереднього договору; повне та належне виконання покупцем зобов`язань, визначених в розділі 6 попереднього договору, у випадку виконання або неналежного виконання покупцем умов попереднього договору, шо спричинило наявність відповідного зобов`язання; повідомлення продавцем покупця про готовність укласти основний договір із зазначенням місця та часу його під писання (п. 3.1 3.3. договору). Продавець зобов`язаний: укласти із покупцем основний договір на визначених попереднім договором умовах; не змінювати в односторонньому порядку строк укладення основного договору та інших умов купівлі-продажу квартири; передати покупцю у власність квартиру, на умовах, визначених попереднім договором, після укладення сторонами основного договору згідно акту прийому-передачі квартири, в стані, визначеному п. 1.5. попереднього договору (п. 4.1.1-4.1.3 договору). За невиконання або неналежне виконання умов попереднього договору сторони несуть відповідальність, визначену попереднім договором та чинним законодавством України. Сторони погодили, що під невиконанням або неналежним виконанням стороною умов попереднього договору вони мають на увазі: відмову або ухилення від укладення основного договору на визначених попереднім договором умовах; будь-які дії чи бездіяльність, що спричинюють за наслідок наявність у нотаріуса зобов`язання відмовити у посвідченні основного договору; невиконання або неналежне виконання будь-якого зобов`язання, вказаного у попередньому договорі (п. 6.1, 6.2 договору). Всі спори, що виникають між сторонами в процесі виконання попереднього договору або у зв`язку з ним, підлягають вирішенню, в першу чергу, шляхом переговорів між сторонами. Переговори між сторонами можуть здійснюватись у будь-якій зручній для сторін формі, а саме: за допомогою особистих зустрічей сторін або їх представників, телефонного зв`язку, листування тощо. Якщо сторони не можуть узгодити взаємоприйнятне рішення, спір підлягає розгляду в судовому порядку згідно зі встановленою українським законодавством підвідомчістю та підсудністю спору (п. 8.1-8.2 договору). На виконання умов договору №03.1.106 від 02.09.2021, [PERSON] внесла на рахунок ТОВ «Сібіес Сейлз» грошові кошти на загальну суму 1 417 964 грн, що підтверджується копіями квитанцій, які видані АТ «ПУМБ» від 06.09.2021, 05.10.2021, 16.11.2021, 14.12.2021 (а.с. 156-158). В силу приписів ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Таким чином, обов`язок з виконання зобов`язання та повернення коштів, наданих представнику продавця на виконання договору доручення щодо підписання попереднього договору і отримання грошових коштів, покладається саме на довірителя, тобто Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон». Станом на день розгляду справи судом, відповідач зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу квартири №ЖТ.03.1.106 від 02.09.2021 не виконав, будинок в експлуатацію не ввів, основний договір з позивачем не уклав та не передав [PERSON] квартиру, кошти не повернув. На спростування зазначеного відповідач будь-яких доказів до суду не надав. Відповідно до частин першої, третьої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки попередній договір його учасниками укладається з метою забезпечення укладання у майбутньому договору купівлі-продажу нерухомого майна, то за правилами статті 635 ЦК України цей договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке випливає із договору купівлі-продажу квартири, укладеного між сторонами, який за своєю формою та змістом має відповідати вимогам чинного законодавства для укладення угод щодо нерухомого майна. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина друга статті 215, частина перша статті 216 ЦК України). Враховуючи те, що нотаріально посвідчена угода про сплату завдатку між позивачем та відповідачем не укладалась, до правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 570 ЦК України, яка встановлює презумпцію авансу. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, перерахована грошова сума в розмірі 1\~417\~964,00 грн є авансом. Зважаючи на те, що сторонами при укладенні попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна не дотримані вимоги ст.657 ЦК України щодо нотаріальної форми його посвідчення, вказаний правочин в силу ч. 1 ст. 220 ЦК України є нікчемним і не створює ніяких юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю, зокрема, з повернення отриманих за нікчемним правочином коштів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1 417 964,00 грн, які сплачені [PERSON] за попереднім договором купівлі-продажу квартири №ЖТ.03.1.106 від 02.09.2021, який є нікчемним і не створює ніяких юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. За змістом ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Як видно із умов попереднього договору, сторони зобов`язалися в майбутньому, в обумовлений договором строк, укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір) на умовах та в порядку, визначених цим договором. На виконання умов договору позивач сплатила ціну об`єкта продажу на умовах і в термін, встановлений попереднім договором. Продавець, в порушення умов попереднього договору, будівництво багатоквартирного будинку не завершив, не уклав з позивачем договір купівлі-продажу квартири та не передав квартиру [PERSON] у термін по перший квартал 2022 року. Правовим наслідком ухилення сторони від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, є відшкодування збитків, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга статі 635 ЦК України). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема, якщо право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає із її положень; у випадках передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами за умовами попереднього договору, відповідно до якого сторони домовилися про укладення основного договору - купівлі-продажу об`єкта інвестування - квартири в багатоквартирному будинку, на виконання якого позивач внесла вартість новоствореного об`єкта будівництва, а відповідач зобов`язався передати їй зазначене майно після введення будинку в експлуатацію, фактично за своїм змістом є правовідносинами з інвестування майна, до яких підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 23 ЦК України. Вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема у справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено (пункт 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №216/3521/16-ц). У постанові від 01.02.2022 у справі №750/3192/14 (провадження №12-49гс21) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Означений спосіб захисту застосовний і тоді, якщо можливість отримання відповідного відшкодування за конкретне порушення права прямо не передбачене законом, іншим актом цивільного законодавства, договором або іншим правочином. Для задоволення відповідної вимоги суд застосовує приписи пункту 9 частини другої статті 16 та статті 23 ЦК України. Пунктом 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи. Відшкодування моральної шкоди також передбачене Конституцією та низкою нормативно-правових актів. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. У відповідності до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що, з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які, зіткнулися з проблемами можуть зазнати страждань і тривоги. Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови попереднього договору купівлі-продажу квартири та не передав позивачу обумовлений договором об`єкт нерухомого майна, при цьому позивач внесла кошти на рахунок відповідача, та таким чином була позбавлена можливості використовувати належні їй кошти та не отримала задоволення своїх потреб, чим, на переконання суду, [PERSON] було завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з розміру коштів, які позивач внесла на рахунок відповідача та якими була позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися, а також часу, протягом якого тривало порушення прав [PERSON] , меж позовних вимог, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача 20\~000,00 грн моральної шкоди. Судові витрати, згідно зіст. 141 ЦПК України,\~покладаються на відповідача, з урахуванням задоволення позову. Оскільки відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню на користь держави.

Outcome: approved