Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] вернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.12.2021 між нею відповідачкою був укладений договір оренди обладнання №ОО 16-12-01-О. 16.12.2021 відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди. Загальна вартість наданого в оренду обладнання складає 5880,00 грн. та визначена в акті прийому-передачі обладнання. 11.03.2024 позивач надіслав відповідачу досудову вимогу, з вимогою сплатити заборгованості з оренди та повернути об`єкт оренди, що підтверджується описом накладної Укрпошти №6506204885853. Оплати від відповідача не надійшло. Вказує, що заборгованість з орендної плати складає 25480,00 грн. Також, у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо повернення речі, позивач вказує, що має право вимагати від відповідача сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, яка складає 25480,00 грн., а також вартість неповернутого об`єкту оренди 5880,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судові засідання сторона позивача не з`явилася, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань або відзиву до суду не надходило. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 13 червня 2025 року. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~16.12.2021 між ФОП [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє Хмельовський В.О. та Абу Зейтер Г.С. був укладений договір оренди обладнання №ОО 16-12-21-01-О. Договір підписаний з однією сторони [PERSON] , а з іншої сторони [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Згідно п. 1.1 договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне використання майно (об`єкт оренди), що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права згідно акта-приймання передачі (додаток №1). Відповідно до п. 5.1 договору об`єкт оренди вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання. \~ \~ \~ \~З акту приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди обладнання №ОО 16-12-21-01-О від 16.12.2021 слідує, що Абу Зейтер Г.С. прийняла від [PERSON] наступне обладнання: -ВІ 520L-SE TREK вартістю 2240,00 грн; -PHANTON 3.1 вартістю 3640,00 грн. Отже, загальна первісна вартість переданого визначена у 5880,00 грн. За п. 4.1 договору орендна плата, що складає 980,00 грн за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем [PERSON] в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 16 числа кожного місяця. Пп. 3.1 , 3.2 Договору передбачено, що строк оренди складає 6 місяців з моменту підписання договору оренди. Якщо орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди, то договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Згідно пп. 8.1, 8.3 Договору встановлено, що після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом 1 робочого дня повернути орендоване майно орендодавцю. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення речі, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. 11.03.2024 ФОП [PERSON] направлено відповідачці досудову вимогу та повідомлено про розірвання договору. Пред`явлено вимогу сплатити заборгованість за користування предметом оренди в сумі 25480,00 грн та заборгованість за послуги з вилучення GPS-обладнання в сумі 1650,00 грн в термін до 25.03.2024. Пред`явлено вимогу надати транспортний засіб, на якому встановлено обладнання, для вилучення обладнання, та повернути орендодавцю обладнання в термін до 25.03.2024 або сплатити до 25.03.2024 вартість предмета обладнання в сумі 5880,00 грн. Досудову вимогу від 11.03.2024 було надіслано Абу Зейтер Г.С. цінним листом з описом вкладення, про що свідчить копія накладної АТ Укрпошта, фіскальний чек від 11.03.2024 та копія опису вкладення АТ Укрпошта. Згідно ст. 759 ч. 1 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 611 ч. 1 п. 3 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом ст. 624 ч. 1 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Ст. 623 ч. 1 ЦК України визначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За ст. 622 ч. 1 ЦК України боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов`язання, не звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи невиконання відповідачем належним чином умов договору оренди обладнання оренди обладнання №ОО 16-12-21-01-О від 16.12.2021, утворилась заборгованість: 25 480,00 грн заборгованість з орендної плати, 25 480,00 грн неустойка, а також 5880,00 грн - вартість орендованого обладнання, що в загальному розмірі становить 56840,00 грн. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх дійсність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). На підставі викладеного суд прийшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно постанови Верховного Суду від 23.12.2021 (справа №755/7943/20) належними та допустимими доказами, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, є: ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанції до прибуткового касового ордера. Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу.\~Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду. На підставі викладеного, враховуючи надані докази, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу (договір про надання правничої допомоги від 15.04.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт № 1, квитанція від 01.08.2024), суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому дійшов висновку про стягнення на користь ФОП [PERSON] 3360,00 грн витрат на правничу допомогу. Також, згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки 1211,20 грн. судового збору. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved