Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Представник позивачів адвокат Курганська О.В. звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Позивачі по справі дружина та діти померлого є спадкоємцями його майна за законом першої черги, які прийняли спадщину, що стверджується Довідкою державного нотаріуса Другої Рівненської державної нотаріальної контори №339/02-14 від 05.03.2019 р., відповідач син померлого, який від прийняття спадщини відмовився на користь матері [PERSON] . 15.07.2016 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину НТВ 718872 р. № 3-300 на належні померлому грошові кошти в розмірі 2/5 частки з урахуванням відмови від спадщини на її користь сина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів, [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів та [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів на рахунках в АТ «Ощадбанк». До спадкової маси також входить частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з яких 26/100 частин належать [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2001 р. р. № 1-963 та 17/100 частки, яку він фактично успадкував, однак юридично не оформив, після смерті свого племінника [PERSON] , а всього 43/100 частки будинку, з яким постійно проживав та був зареєстрований. Однак видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку нотаріус не може, оскільки співвласником будинку [PERSON] виділено частину житлового будинку в окремий об`єкт квартиру, у зв`язку із чим є суперечності між заявленими та зареєстрованими в речовому реєстрі правами. Тому нотаріус роз`яснила, що це питання належить вирішувати в судовому порядку. У зв`язку із наведеним позивачі звертаються до суду про визнання за ними права власності на належне спадкодавцю нерухоме майно. Ухвалою суду від 15.04.2025 у вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Курганська О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог. Зазначив, що він як спадкоємець першої черги після смерті батька відмовився від прийняття спадщини на користь матері [PERSON] . Розгляд справи просить здійснювати без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до витягу в спадковому реєстрі номер №42670059 від 13.01.2016 року, Другою рівненською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №58461415 (номер у нотаріуса 7/2015) після смерті [PERSON] . Відповідно до Довідки виданої державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори №339/02-14 від 05.03.2019 р. вбачається, що за даними спадкової справи №7/2015 на спадщину [PERSON] , спадкоємцями є: дружина [PERSON] , у тому числі з урахуванням 1/5 частки спадщини від якої відмовився син померлого [PERSON] , син [PERSON] , неповнолітня донька померлого [PERSON] , малолітній син померлого [PERSON] , які прийняли у встановленому законом порядку спадщину. 15.07.2016 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину № 3-300 (спадкова справа №7/2016) на належні померлому [PERSON] грошові кошти в розмірі 2/5 частки з урахуванням відмови від спадщини на її користь сина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів, [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів та [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів на рахунках в АТ «Ощадбанк». 24.09.2016 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину № 3-407 (спадкова справа №7/2016) на належні померлому [PERSON] грошові кошти: [PERSON] спадкує в розмірі 2/5 частки з урахуванням відмови від спадщини на її користь сина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів, [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів та [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів на рахунках в АТ «Ощадбанк». 24.09.2016 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину № 3-408 (спадкова справа №7/2016) на належні померлому [PERSON] грошові кошти: [PERSON] спадкує в розмірі 2/5 частки з урахуванням відмови від спадщини на її користь сина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів, [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів та [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів на рахунках в АТ «Ощадбанк». 24.09.2016 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину № 3-409 (спадкова справа №7/2016) на належні померлому [PERSON] грошові кошти: [PERSON] спадкує в розмірі 2/5 частки з урахуванням відмови від спадщини на її користь сина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів, [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів та [PERSON] , [INFO] спадкує 1/5 грошових коштів на рахунках в АТ «Ощадбанк». До спадкової маси також входить частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з яких 26/100 частин належать [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2001 р. р. № 1-963 та 17/100 частки, яку він фактично успадкував, однак юридично не оформив, після смерті свого племінника [PERSON] , а всього 43/100 частки будинку, з яким постійно проживав та був зареєстрований, що стверджується Довідкою № 1595 від 10.12.1993 р. \~Відповідно до повідомлення другої Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області № 267/02-14 від 22 лютого 2019 року, вбачається, що спадкоємцями подано державній нотаріальній конторі документи про право власності на 43/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] з яких 26/100 частки по свідоцтву про право на спадщину за законом виданого 22.08.2001 року за реєстровим номером № 1-1963 належна [PERSON] 17/100 частки по договору дарування посвідченого 06.05.1977 року за номером 2-2803, належні [PERSON] . Згідно інформаційної довідки №157323897 від 22.02.2019 року отриманої державним нотаріусом Костюковою О.О. в процесі підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в актуальній інформації про об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 4161656101 за адресою [ADDRESS] зазначено, що об`єкт в процесі поділу. За адресою [ADDRESS] у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано власника із часткою 1 (один) за [PERSON] . У зв`язку із цим створено окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартиру) в процесі поділу житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , отже встановлено наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими у державному реєстрі речовими правами на нерухоме майно. З огляду на викладене видати свідоцтво про право на спадщину за законом та одночасно провести державну реєстрацію прав в результаті вчинення такої нотаріальної дії на 43/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , який знаходиться в процесі поділу та становлення суперечності між заявленими та вже зареєстрованими в Державному реєстрі речовими правами на нерухоме майно не має правових підстав. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] до спадкової маси крім грошових коштів на рахунках в АТ «Ощадбанк» входить також частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з яких 26/100 частини належать [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2001 р. р. № 1-963 та 17/100 частки, яку він фактично успадкував, однак юридично не оформив, після смерті свого племінника [PERSON] , а всього 43/100 частки будинку, з яким постійно проживав та був зареєстрований, що стверджується Довідкою № 1595 від 10.12.1993 р. Однак видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку нотаріус не може, оскільки співвласником будинку [PERSON] виділено частину житлового будинку в окремий об`єкт квартиру, у зв`язку із чим є суперечності між заявленими та зареєстрованими в речовому реєстрі правами. Оскільки, після смерті [PERSON] спадкоємцями його майна за законом першої черги є його дружина [PERSON] , яка спадкує 2/5 частки майна із урахуванням відмови від спадкування на їх користь сина [PERSON] , а також його діти - [PERSON] , [PERSON] , та неповнолітньому [PERSON] , то їх частки у праві власності на спадкове майно складають по 1/5 частині кожному, тому належним способом захисту прав позивачів на спадкове майно буде визнання за ними права власності на спадкове майно - частку будинку 43/100 відповідно для [PERSON] 172/1000, для неповнолітнього [PERSON] 86/1000, для [PERSON] 86/1000, для [PERSON] -86/1000. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З часу відкриття спадщини [INFO] позивачі, як спадкоємці за законом набули речове право на успадковане майно, і відповідно на захист цього права. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право (постанова Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі№ 466/1403/20). Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини, суд приходить до переконання про порушення прав позивачів, які підлягають до захисту шляхом задоволення їх позовних вимог та визнання за [PERSON] , [INFO] право власності на 2/5 частку спадкового майна - в житловому будинку на [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] у розмірі 172/1000 частини будинку та визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/5 частці спадкового майна за кожним в житловому будинку на [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] по 86/1000 частини житлового будинку за кожним. Враховуючи викладене, вимоги позивачів підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved