Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Адвокат Скляр\~Марина Ігорівна,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~неустойки (пені)\~за прострочку\~сплати аліментів за період з 01.05.2020 року по 01.04.2024 року в розмірі 130 754,63 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалась на те, що на виконанні Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 18.08.2020 перебуває виконавчий лист про стягнення з Відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.05.2020 і до повноліття дитини. Відповідач постійно затримував оплати в 2020 та 2022 році та взагалі не сплачував аліменти з серпня 2022 року. У зв`язку з цим позивач в особі представника звернулася до відділу ДВС для видачі розрахунку заборгованості, арешту банківських рахунків та вчинення інших дій. В результаті в квітні 2024 року державним виконавцем з відповідача стягнуто заборгованість по аліментах, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача неустойку за час прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2020 року по 01.04.2024 року згідно проведеного розрахунку в розмірі 130 754,63 грн. Ухвалою судді від 24.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18.12.2024 провадження у справі зупинено до розгляду іншої справи. Ухвалою суду від 18.04.2025 провадження у справі відновлено. Представник позивача -адвокат Скляр М.І. у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача адвокат Камінська М.І. у судовому засіданні погодилася з існуванням заборгованості по аліментам за період з липня 2022 року по березень 2024 року, щодо періоду з травня 2020 року по липень 2022 року заначила, що заборгованість стоврилась не з вини відповідача, оскільки між стронами була домовленість про спалту аліментів. У додаткових поясненнях на позовну заяву зазначила, що відповідач не ухилявся від виконання своїх зобов`язань, не заперечує обов`язок утримувати дитину, а пеня, як санкція має застосовуватися не автоматично, а з урахуванням добросовісності сторін та конкретних обставин справи. Вважала, що позовні вимоги про стягнення пені за період з серпня 2022 року по квітень 2024 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, на підставі чого просила відмовити їх задоволенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62775055 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 ) . Згідно наданого\~державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розрахунку у виконавчому провадженні заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини з травня 2020 року по березень 2024 року становить 63 982, 31 грн.(а.с. 8). Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкові від 21.10.2024 року в задоволені скарги [PERSON] на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 03.04.2025 року ухвала Комінтенівськього районного суду м. Харкова від 21.10.2024 року залишена без змін. У зв`язку з простроченням зобов`язання по сплаті аліментів позивачем нараховано пеню за прострочене зобов`язання за період з 01.05.2020 року по 01.04.2024 року у розмірі 130 754,63грн. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже неустойка, визначена у частині першій статті 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Розмір пені відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на дитину за період з 01.05.2020 року по 01.03.2024 року склала 63 982 грн 31 коп. Як вбачається з розрахунку, боржником у квітні 2024 року було сплачено щомісячний платіж у розмірі 23 442,47 грн.. Згідно з наданим позивачкою розрахунком загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, склала 130 754,63 грн, що перевищує 100% заборгованості за весь період. Враховуючи, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів на утримання дитини, беручи до уваги, що сума пені є більшою за розмір заборгованості, стягненню з відповідача підлягає пеня, яка дорівнює розміру заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 63\~982\~грн.31 коп. Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн...

Outcome: partial