Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу. Рішенням суду від 01.05.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» залишено без задоволення. 09.05.2025 року представник [PERSON] адвокат Мартинчук В.В. надав суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якому просив стягнути з ТОВ «Рада 5» на користь [PERSON] судові витрати, понесених відповідачкою під час розгляду справи у розмірі 108\~800,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 93\~050,00 грн. та витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 15\~750,00 грн. Матеріали заяви суддя отримала 12.05.2025 року. Розгляд зазначеної заяви було призначено на 23.05.2025 року. У судове засідання призначене на 23.05.2025 року представник ТОВ «РАДА 5» не з`явився, 23.05.2025 року через систему Електронний суд надав заяву, в якій зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення не отримували. Також в зазначений заяви просили у відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, судове засідання провести за відсутністю представника Товариства. Представник [PERSON] адвокат Мартинчук В.В. у судовому засіданні, враховуючи заяву представника ТОВ «Рада 5», не заперечував проти відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 30.05.2025 року. У судове засідання призначене на 30.05.2025 року Мисоцька Л.А. не з`явилася, представник заявниці адвокат Мартинчук через канцелярію суду надав заяву, в якій просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі, справу просив розглянути за відсутністю сторони заявниці. Представник ТОВ «РАДА 5» у судове засідання не з`явився, через систему Електронний суд надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив зменшити розмір витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу адвоката з 93\~050,00 грн. до 13\~348,75 грн. Судове засідання просив провести за відсутністю представника Товариства. В обґрунтування\~клопотання зазначено,\~що по-перше,\~заявлені до\~відшкодування представником\~відповідача судові\~витрати в\~розмірі 108\~800,00\~грн становлять\~близько 40%\~ціни позову,\~отже є\~непропорційними предмету\~спору і\~ціні позову\~(266\~975,00\~грн),\~є неспівмірними із складністю справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а їх стягнення становить надмірний тягар для позивача. По-друге, сума витрат на професійну правничу допомогу в розмір 93 050,00 грн, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (39 200,00 грн), тобто збільшилась майже вдвічі (без належного обґрунтування), тому в силу ч.4 ст.141 ЦПК України не підлягає відшкодуванню в частині такого перевищення 53 850,00 грн (93 050,00 грн (сума до стягнення) 39 200,00 грн (сума в попередньому розрахунку) = 53 850 грн (сума, яка не підлягає відшкодуванню). По-третє, відповідачем не надано суду доказів, які давали змогу встановити розмір затверджених тарифів на послуги, які адвокатське об`єднання «Де-Юре» надає своїм клієнтам, або визначити розмір погодинної ставки адвоката об`єднання, що унеможливлює встановлення реальної вартості послуг та свідчить про зловживання відповідачем правом на компенсацію правничої допомоги. Вважає, що в матеріалах даної справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази щодо підстав для стягнення з ТОВ «РАДА 5» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 93 050,00 грн., оскільки відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу в заявленому розмірі. В-четверте, заявлені стороною відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 93 050,00 грн. не були фактичними і неминучими, а їх розмір є необґрунтованим і нерозумним, тому вважає, що витрати підлягають зменшенню, як такі, що не корелюються зі складністю справи (ціною позову і обсягом матеріалів справи), виконаними представником відповідача роботами (наданими послугами), із часом, витраченим на складання процесуальних документів, а також через відсутність особливого чи виняткового значення цієї справи для відповідача. У зв`язку з зазначеним, враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, складність справи, а також обсяг матеріалів та послуг, наданих представником відповідача, згідно ч.5 ст.137 ЦПК України, просив суд зменшити витрати на правничу допомогу до 13 348,75 грн (5% від ціни позову). Крім того, представник відповідачки обґрунтовує вартість витрат на професійну правничу допомогу в сумі 93 050,00 грн, посилаючись на договір про надання правової допомоги №27/09/22 від 27.09.2022 та додаткову угоду №2 від 05.10.2023 року до цього договору та акт наданих послуг від 05.05.2025 року. При цьому, акт наданих послуг від 05.05.2025 року не містить детального опису кожної послуги та здійснених витрат часу по кожному із видів робіт; погодинної ставки адвоката (тарифів об`єднання), що свідчить про невідповідність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 93 050,00 грн. процесуальним критеріям: співмірності, обґрунтованості і пропорційності, доцільності надання послуг і розумності розміру заявленого відшкодування. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 09.06.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу. Рішенням суду від 01.05.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» залишено без задоволення. Предметом заяви представника [PERSON] адвоката Мартинчук В.В. про ухвалення додаткового рішення у даній справі від 09.05.2025 року є стягнення з ТОВ «Рада 5» на користь [PERSON] судових витрат, понесених відповідачкою під час розгляду справи у розмірі 108 800,00 грн., які складаються з витрат на професійну\~правничу допомогу у розмірі\~93\~050,00\~грн. та витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 15 750,00 грн. (а.а.18-21 т.3). Представник відповідачки [PERSON] адвокат Мартинчук В.В. 03.11.2022\~року на адресу Печерського районного суду м.Києва надав відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» відмовити у повному обсязі. Також просив стягнути з ТОВ «РАДА 5» на користь [PERSON] судові витрати. У відзиві зазначено, що відповідачка планує понести судові витрати у розмірі 39\~200,00 грн., що включає в себе витрати на професійну правову допомогу. (а.с.111-118 т.1). 16.10.2023\~року представником [PERSON] адвокатом Мартинчук В.В. на адресу Приморського районного суду м.Одеси було надано відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» в повному обсязі та стягнути з ТОВ «РАДА 5» на користь [PERSON] судові витрати. У відзиві зазначено, що відповідачка планує понести судові витрати у розмірі 108\~800,00 грн., що включає в себе витрати на професійну правову допомогу. (а.с.24-30 т.2). \~Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; - чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Отже,\~склад та\~розмір витрат,\~пов`язаних\~з оплатою\~правової допомоги,\~входить до\~предмета доказування\~у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи із системного аналізу Великої Палати, надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними: - відповідний договір про надання правової допомоги; - розрахунок наданих послуг; - детальний опис виконаних доручень клієнта; - акт прийому-передачі виконаних робіт; - платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом; - інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Частинами 5, 6 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial