Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 19 травня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Радехів було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] . Під час шлюбу у них народилися троє синів: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] . 27 липня 2023 року Радехівським районним судом Львівської області шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27.07.2023 по справі №451/593/23. Після розлучення сини знаходиться на утриманні позивача та проживають разом із нею. Батько дітей, [PERSON] , відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є працездатною особою, отримує дохід, а тому вважає що він має можливість сплачувати аліменти і вона вимушена порушити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. З цих\~підстав,\~позивач просить\~суд стягувати\~з [PERSON] \~на користь\~Позивача -\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~3\~(трьох)\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/2\~заробітку (доходу)\~платника аліментів\~від усіх\~його доходів\~щомісячно,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину,\~не менше\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~дня подачі\~заяви до\~суду і\~до досягнення\~усіх дітей\~повноліття(а.с.3-6). Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви,\~клопотання учасників\~процесу та інші процесуальні дії у справі Своєю ухвалою від 20 травня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.1-2). 2 червня 2025 року до суду поступило клопотання позивача [PERSON] , у якому вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Просить розгляд справи проводити без її участі (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову (а. с. 24). За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Радехів було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилися троє синів: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №26, видане 13.10.2011 Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.14); [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 20, видане 16.10.2013 Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.15); [PERSON] , \~ \~ \~ \~ [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 16, видане 12.08.2016 року виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.16). 27 липня 2023 року Радехівським районним судом Львівської області шлюб між ними було розірвано, про що свідчить рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27.07.2023 у справі №451/593/23 (а.с.7-9). Після розлучення сини знаходиться на утриманні позивача та проживають разом із нею за місцем її реєстрації на [ADDRESS] , про що свідчать відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, видані Радехівською міською радою Львівської області, за №164 від 05.05.2025 (а.с.10). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо утримування двох дітей до досягнення ними повноліття. Позиція суду Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заяву відповідача про визнання позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду Як визначено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з норм вказаних статей, приймаючи до уваги, що троє неповнолітніх дітей проживають разом з позивачем та перебувають на її повному матеріальному утриманні, суд вважає, що вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання трьох дітей в частці від його доходу є правомірною. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» установлено, що у 2025 році прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що троє неповнолітніх дітей потребують матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідач [PERSON] є працездатного віку, тому суд дійшов висновку, що стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2025 і до досягнення дітьми повноліття, буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам Закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовільнити. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, за наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я чи документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати на користь держави.

Outcome: approved