Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Судомляк І.К., 22.04.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-2) загальною площею 164,2 кв. м., з котрої житлова площа - 95,2 кв. м. та нежитлова площа - 69,0 кв. м., з мансардою «а», господарських будівель - трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е), трьох навісів (позначені у технічній документації літерами Є, Ж, З) та господарських споруд - огорожі № 2, воріт № 3, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 4 346 грн. 98 коп., позивачка [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус-щі. Славсько Стрийського району Львівської області у віці 92 років помер дід позивачки [PERSON] - [PERSON] , який за життя розпорядився усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 02.03.2015 року у с-щі. Славсько Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем Славської селищної ради Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області Петришин О.М., номер у реєстрі 81, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів своїй онуці - позивачці [PERSON] .. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом, у тому числі й на належне йому право на спірне домоволодіння. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вона прийняла спадщину та не відмовилася від неї. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння позивачка [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивачка [PERSON] змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав у наведеній частині до суду із даним позовом. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її належними засобами доказування не навела. Заяви та клопотання сторін у справі. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області у порядку представництва, котре згідно довіреності здійснює Обухівський О.В., 29.04.2025 року засобами електронного зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-769, про розгляд цієї справи по суті за відсутності вказаного представника. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Судомляк І.К., 14.05.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, у котрому повідомила про причини неможливості приймати участь у підготовчому засіданні (обумовлена зайнятість), а тому просила проводити підготовче засідання за їх обох відсутності, при цьому підготовче засідання просила закрити, а цю справу призначити до розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Судомляк І.К., 01.06.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, у котрому просиланадати можливість зазначеній представниці брати участь у судових засіданнях, призначених у межах цієї справи для її розгляду по суті, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Будь-яких інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 23.04.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. сколе, Стрийський район, Львівська область, 15.05.2025 року, 11:00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.05.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 05.06.2025 року о 12:00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 02.06.2025 року задоволено клопотання представниці позивачки [PERSON] - адвокатки Судомляк І.К., про проведення усіх судових засідань у цій справі у режимі відеоконференції. Надано можливість представниці позивачки [PERSON] - адвокатці Судомляк І.К., брати участь у судових засіданнях, призначених у межах цієї справи для її розгляду по суті, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Наголошено адвокатці Судомляк І.К., що використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Сторони належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Позивачка [PERSON] у призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті з`явилася, а також забезпечила участь у режимі відеоконференцзв`язку її уповноваженої представниці - адвокатки Судомляк І.К., обоє висловили позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області у призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті явку свого уповноваженого представника не забезпечила, про поважні причини неприбуття такого представника не повідомляла. Суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, неявка якого не була перешкодою для можливості судового розгляду такої справи. Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи у підготовчому засіданні порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких ї прав відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 24.06.2003 року (копія міститься у справі, а. с.7), а її зареєстрованим місцем проживання на території України з 27.07.2000 року є [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [INFO] у віці 92 років у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області помер дід позивачки [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Славською селищною радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть від 20.05.2024 року за № 95 (копія міститься у справі, а. с. 8). За життя спадкодавець [PERSON] зробив розпорядження щодо належних йому прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема 02.03.2015 року у с-щі. Славсько Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем Славської селищної ради Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області Петришин О.М., номер у реєстрі 81, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався (копія міститься у справі, а. с. 15). За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів своїй онуці - позивачці [PERSON] .. Судом встановлено й те, що позивачка [PERSON] , яка бажає оформити спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , прийняла спадщину, так як упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а саме 30.09.2024 року, звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом(копія мітиться у справі, а. с. 17). Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-2) загальною площею 164,2 кв. м., з котрої житлова площа - 95,2 кв. м. та нежитлова площа - 69,0 кв. м., з мансардою «а», господарських будівель - трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е), трьох навісів (позначені у технічній документації літерами Є, Ж, З) та господарських споруд - огорожі № 2, воріт № 3, воно збудоване у 1975-1978 роках із добудовами у 1985 та у 1987 роках, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 26.12.2024 року суб`єктом господарювання - КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки [PERSON] із реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ ТІ01:9918:7680:6475:9152 (копія містяться у справі, а. с. 39-47), а також матеріалами інвентаризаційної справи на спірне домоволодіння, отриманими х технічного архіву КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (копії містяться у справі, а. с. 25-38). Як уже йшлося вище, позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавця [PERSON] , зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння, однак одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до змісту статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивачки [PERSON] , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, суд враховуючи також час побудови спірного домоволодіння (1975-1978 роки із добудовами у 1985 та у 1987 роках), враховуючитакож й ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивачки [PERSON] як єдиної спадкоємиці за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та не відмовилася від такої спадщини, у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачкою [PERSON] право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-2) загальною площею 164,2 кв. м., з котрої житлова площа - 95,2 кв. м. та нежитлова площа - 69,0 кв. м., з мансардою «а», господарських будівель - трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е), трьох навісів (позначені у технічній документації літерами Є, Ж, З) та господарських споруд - огорожі № 2, воріт № 3, розташоване за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 4 346 грн. 98 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного з відділень АТ «ОЩАДБАНК» від 17.04.2025 року за № 50 (копія містяться у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції цієї позивачки з вказаного приводу, яка не ставить питання про їх стягнення на свою користь з відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області у випадку задоволення вимог її позовної заяви, слід залишити за нею, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять. Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивачку [PERSON] , як спадкоємицю за заповітом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у повному обсязі.

Outcome: approved