Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Короп Сергій Валентинович звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради, про позбавлення батьківських прав та просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що з 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом, без реєстрації своїх відносин. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з бабусею [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Відповідач по справі є матір`ю дитини, проте вона самоусунулася від виховання дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє турботи щодо своєї доньки, не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться здоров`ям дитини, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Усі ці обставини стали підставою подальшого звернення до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] . На даний час донька позивача як ніколи потребує уваги, належного виховання, заслуговує на достатнє утримання, повне та повноцінне піклування з боку батька та осіб, які залучені та приймають участь у її вихованні, фізичному і духовному розвитку. Відповідач з 25.04.2024 залишила свою малолітню доньку [PERSON] в її бабусі [PERSON] , де остання перебуває по даний час, а сама повернулася в с. Собківка Уманського району, де на даний час проживає і знаходиться, дитиною не цікавиться взагалі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Короп С.В. у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні категорично позов не визнала та просила не позбавляти її батьківських прав стосовно доньки. Вказала, що на даний час її до доньки не допускають, гостинці не приймають, на телефонні дзвінки не відповідають. Вона поїхала допомогти матері город садити, залишила дитину на три дні, а її вже батьківських прав позбавляють. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради Захаренко Н.А. у судове засідання не з`явилась, письмово подала заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов підтримала та просила його задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона являється матір`ю позивача, відповідач - це співмешканка її сина. 20.04.2024 до неї приїхала [PERSON] з донькою [PERSON] . Попросила, щоб вона побула з онучкою, а вона поїде город садити. [PERSON] поїхала, а вона чекала її, потрібно було йти на роботу, оскільки працювала охоронцем, але на роботу не вийшла, бо потрібно було сидіти з дитиною. З тих пір [PERSON] проживає з нею. У вересні місяці 2024 року [PERSON] приїхала у стані алкогольного сп`яніння, була неадекватна, хотіла побачити дитину. Кричала, повиходили сусіди, обзивала їх нецензурними словами, потім викликала поліцію. До вересня ні разу не приїжджала, телефонувала, але вона не хотіла з нею розмовляти. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він являється сином відповідачки. Пояснив, що матері не дають бачитися з донькою, його молодшою сестрою. Коли сестра була з мамою, не була голодна чи не доглянута. Він отримував стипендію, купував дитині памперси, дитяче харчування. З 6 місяців [PERSON] їла м`ясо, картоплю, моркву. Коли ще [PERSON] (позивач) був з мамою, то приїжджала його мати, а коли він пішов на війну, ніхто не приїжджав і не запитував за дитину. На даний час він навчається в місті Умані, проживає в гуртожитку, з мамою не живе. Зараз рідко їздить додому, минулий рік був частіше. У вересні їздив з мамою, щоб забрати [PERSON] , мама була випивша. Влаштувала сварку, викликали поліцію. На даний час мама не вживає алкогольні напої, раніше пила. Вислухавши думку учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.05.2023 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) [PERSON] народилася [INFO] . Її батьком указаний - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно із актом обстеження умов проживання від 11.03.2024, складеного начальником служби у справах дітей Захаренко Н.А., головним спеціалістом служби Бондаренко І.П., інспектором СЮП Уманського РУП ГУНП у Черкаській області Роздобудько Г.О., старостою с. Собківка Абраменко З.В., з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] проведено обстеження умов проживання сім`ї гр. [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , за результатами відвідання та обстеження умов проживання рекомендовано гр. [PERSON] забезпечити температурний режим та належні санітарно-гігієнічні умови в будинку. Вирішити питання з гр. [PERSON] щодо її лікування від алкогольної залежності. Провести повторне відвідування сім`ї та обстеження умов проживання. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , комісія у складі старости Собківського старостинського округу Абраменко З., адміністратора [PERSON] , соціального працівника [PERSON] 06 травня 2024 року провела обстеження умов проживання сім`ї. У ході обстеження було встановлено, що сім`я складається з трьох осіб: мати [PERSON] , 1981 р.н., дочка [PERSON] , [INFO] , співмешканець [PERSON] , 1986 р.н. проживає без реєстрації, на даний час служить в ЗСУ. 20.04.2024 мати [PERSON] з дочкою [PERSON] поїхала в с. Городниця до свекрухи, де перебувала до 25.04.2024. Повернулась в с. Собківка сама, залишивши у свекрухи свою донечку. По даний час перебуває в селі і зловживає алкоголем з жителем села [PERSON] та веде аморальний спосіб життя. 26.04.2024 за своєю адресою [ADDRESS] , з нею проживали чотири невідомі особи без постійного місця проживання, зловживаючи алкогольними напоями, про їх перебування повідомлений дільничний. 06.05.2024 перебувала в сильному алкогольному сп`янінні. Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов від 06.05.2024, складеним старостою [PERSON] , адміністратором [PERSON] , соціальним працівником Квашою М., проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічні умови не задовільні, грубка для опалення не відремонтована, грязно. В будинку неприємний запах курева, алкоголя. Дитячі речі не складені, розкидані по кімнатах. [PERSON] перебуває у сильному алкогольному сп`янінні. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.04.2024, складеного начальником СД Ладижинської с/р Новіковою М.В., старостою Городищенського старостинського округу Ободовським В.І., поліцейськими [PERSON] , [PERSON] , з метою обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] . Індивідуальні потреби дитини задоволені в повній мірі. Бабуся дбає про свою онуку, зі слів бабусі вона купила дитині всі необхідні речі. Мати дитини вже 5 днів не виходить на зв`язок, не телефонує, не цікавиться здоров`ям та життям своєї малолітньої дитини. Згідно з характеристикою Городницького старостинського округу виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 13.05.2024 [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Мобілізований до лав ЗСУ. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 30.04.2024 № 13/02-04 тимчасово влаштовано [PERSON] , [INFO] в сім`ю баби [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Покладено на [PERSON] , [INFO] відповідальність за життя та здоров`я малолітньої [PERSON] , [INFO] до прийняття рішення про вирішення долі дитини. На виконання ухвали суду від 02.07.2024 орган опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради надав висновок від 29.07.2024 № 231/02-16, відповідно до якого, діючи в інтересах малолітньої [PERSON] , орган опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради вбачає доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дитини в матеріалах справи відсутні. Суд вказує на те, що позбавлення батьківських прав належить до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. У судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративного стягнення, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Саме лише твердження позивача про те, що відповідачка не займається вихованням дитини не є належним підтвердженням систематичної винної поведінки відповідача та ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Проживання матері окремо від дитини не може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав. Обов`язковим елементом ухилення від виконання батьківських обов`язків, як підстава позбавлення батьківських прав, що передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). При цьому суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а позивачем належних, допустимих та достатніх доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав, не надано. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї: необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дитини, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб, тощо. Висновок органу опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради від 29.07.2024 № 231/02-16 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду ( ч. 5, 6 ст. 19 СК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки не забезпечуватиме інтересів самої дитини, оскільки позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері стосовно дитини батьківських прав, та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено саме на позивача. На думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав порушуватиме її права та не відповідатиме інтересам самої дитини, оскільки дитина залишилася без матері. Відсутність у дитини на цьому етапі життя психологічного зв`язку з матір`ю не виключає можливість налагодження між ними відносин у майбутньому. Розрив правового зв`язку між дитиною та одним із батьків є вкрай негативним заходом, що може погано вплинути на стан здоров`я дитини, в тому числі психічного, подальше життя дитини, її самоусвідомлення. Дослідити волю дитину щодо позбавлення батьківських прав не виявилось можливим, внаслідок віку дитини. Отже, беручи до уваги, що відповідачка виявляє бажання піклуватися про свою дитину та судом не встановлено фактів умисного її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, вчинення нею будь-якого негативного психологічного тиску на свою дитину, спричинення їй будь-якої моральної чи фізичної шкоди, віддтак суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст. 164 СК України, для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Зважаючи, що в ході судового розгляду було встановлено, що дійсно відповідачка в силу обставин, які склалися, недостатньо бере участь у житті та вихованні своєї дитини, суд вважає, що її необхідно попередити про зміну ставлення до своїх батьківських обов`язків та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею таких обов`язків.

Outcome: dismissed