Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у листопаді 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд: встановити факт батьківства [PERSON] , відносно [PERSON] [INFO] , та внести зміни до актового запису №2534 від 24.12.2002 року про народження [PERSON] , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинським районного управління юстиції у м. Києві, вказавши в графі батько « [PERSON] , громадянин України»; встановити факт батьківства [PERSON] , відносно [PERSON] [INFO] , та внести зміни до актового запису №20147 від 29.07.2011 року про народження [PERSON] , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинським районного управління юстиції у м. Києві, вказавши в графі батько « [PERSON] , громадянин України»; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, з дня пред`явлення позову і досягнення дитиною 18 річного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та позивач [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року по 2012 рік. Так в період їхнього спільного проживання народилось двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , оскільки відповідач не погоджувався визнавати батьківство, хоча вважав себе батьком дітей, тому в актовому записі №2534 від 24.12.2002 та актовому записі №20147 від 29.07.2011 було записано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері дитини, батьком був записаний - [PERSON] . До 2023 року відносини у сторін були біль-менш дружні, відповідач до дітей ставився доброзичливо, відвідував школи, цікавивсь успішністю дітей, однак останнім часом відповідач віддалився від позивача та їх спільних дітей, а також не надає матеріальної допомоги на їх утримання. 31.01.2024 представником відповідача до суду надіслано відзив, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, оскільки відповідач дійсно допомагав фінансово, цікавився життями дітей, брав участь у їх вихованні. Ніколи не підіймав перед відповідачем питання, щодо батьківства дітей, пропонував зареєструвати дітей, як спільних з зазначенням відповідача у свідоцтві про народження дітей, однак позивач відмовилась, задля оформлення державної допомоги. З березня 2022 року відповідач знаходитися в лавах ЗСУ, цей період відповідач став менше уваги приділяти дітям, але спілкування з дітьми не переривалось, також відповідач увесь цей час надавав фінансову допомогу сім`ї (а.с. 68-75 т. 1). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 47-48 т. 1). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 50-51 т. 1). Ухвалою суду від 01.03.2024 по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 190-191 т. 1). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2024 за клопотанням представника відповідача витребувано докази, шляхом звернення до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччини через Міністерство юстиції України з судовим дорученням (а.с. 185-188 т. 1). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2025 провадження по справі поновлено (а.с. 249 т. 1). Ухвалою суду від 05.06.2025 закрито провадження у частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-121 т. 2). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 122 т. 2). У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні підтримали заяву про визнання позову від 29.05.2025, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 114-117 т. 2). Третя особа у судове засідання не з`явилася, 22.12.2023 надіслала до суду заяву про слухання справи у відсутність представника третьої особи (а.с. 56 т. 1). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Витягом №0001816835 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 07.06.2017 (а.с. 15, 17-18 т. 1). Відповідно до Витягу №00017315386 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 11.11.2016, та зазначено батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21-22). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] систематично надсилалися кошти на утримання дітей на рахунки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 77-138 т. 1, а.с. 37-81 т. 2). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126 та 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved