Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , адвокат Найдьонова Н.В., звернулася 06.05.2025 до суду з указаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, а саме до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~заяви вказала,\~що [INFO] \~померла баба\~заявника [PERSON] .\~З метою\~спадкування належного\~померлій майна,\~що складається\~із земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~1221883500:07:001:0066\~площею 0,9381\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~розташованої на\~території Новопільської\~(Красінської)\~сільської ради,\~та житлового\~будинку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] , на який [PERSON] не встигла оформити спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , заявник звернулася до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з квітня 2019 року [PERSON] постійно проживала з нею, вела спільне господарство, ділила побут, доглядала за бабою, оскільки через похилий вік та стан здоров`я [PERSON] не могла самостійно себе обслуговувати і забезпечувати. Після смерті [PERSON] , заявник здійснила її поховання. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації її спадкових прав та неможливе у позасудовому порядку, [PERSON] вимушена звернутися до суду з цією заявою. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2025 відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження, витребувано спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] . Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори 20.05.2025 надійшла копія спадкової справи № 124/2025, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.33-41). Ухвалою суду від 27.05.2025 задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися. Представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її та заявника участі, просила задовольнити заяву з підстав, викладених у ній. Від представника заінтересованої особи [PERSON] надійшли витребувані судом документи та клопотання про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи, встановивши обставини, які мають значення для справи та визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до вказаних правовідносин, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка після укладення шлюбу 03.06.2023 змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9, 10). Таким чином,\~аналізом наданих\~документів встановлено,\~що заявник [PERSON] є онукою [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу від 09.03.1992, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Рохман Л.А., реєстрація в реєстрі за № 252, за життя [PERSON] належав житловий будинок із господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі розпорядження Криворізької районної державної адміністрації від 20.03.2003 № 225-р «Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам (у кількості 100 чоловік) на території Красінської сільської ради для ведення особистого селянського господарства», за життя [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,9381 га, із кадастровим номером 1221883500:07:0001:0066, що розташована на території Красінської (нині Новопільської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.15, 16). [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] ,що підтверджується свідоцтвами про смерть [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , відповідно (а.с.8, 12, 14). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, за життя [PERSON] складено заповіти 07.04.2004 та 22.01.2016, які станом на 14.04.2025 є чинними (а.с 39). На виконання ухвали від 27.05.2025 про витребування доказів, представником Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надано заповіт від 07.04.2004, посвідчений секретарем Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 97, яким [PERSON] усе належне їй майно та майнові права, обов`язки заповіла [PERSON] ; заповіт від 22.01.2016, посвідчений секретарем виконкому Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 13, яким [PERSON] земельну ділянку, розташовану на території Красінської сільської ради, площею 009381 га, заповіла [PERSON] (а.с.57, 58). Вивченням матеріалів спадкової справи № 124/2025 встановлено, що після смерті [PERSON] до Шостої криворізької державної нотаріальної контори звернулася онука померлої - [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі чого відкрито спадкову справу № 124/2025, номер у Спадковому реєстрі 73938572 (а.с.34, 38 зворот). Постановою від 18.04.2025 державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском спадкоємцем 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та через відсутність доказів постійного проживанні зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.18, 41 зворот). На підставі ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надано довідку від 15.04.2025, відповідно до якої, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.41). За даними інформаційної системи Державної міграційної служби, місце проживання [PERSON] із 11.05.2011 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Мешканцями с. Красівське Криворізького району Дніпропетровської області 01.05.2025 складено акт, що [PERSON] фактично проживала з [PERSON] із квітня 2019 року і до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , була пов`язана з нею спільним побутом, мала спільний бюджет, вела спільне господарство, доглядала за нею, підтримувала і допомагала у лікуванні, після смерті [PERSON] здійснила її поховання (а.с.19). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі №484/747/17). За змістом п.п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, після дослідження усієї сукупності доказів у справі, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, оскільки надані суду докази не викликають сумнівів в їх належності, достовірності та є достатніми для встановлення цього факту. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів на їх спростування суду не надано та під час судового розгляду не встановлено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим, понесені заявницею судові витрати в справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved