Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 02.08.2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Березанського міського суду Київської області від 01.02.2017 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. 22.12.2017 року позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на дівоче прізвище « [PERSON] ». Рішенням Березанського міського суду Київської області від 15.01.2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач участі у вихованні дитини не бере. Суми аліментів недостатньо для забезпечення повноцінного харчування, розвитку та забезпечення інших потреб дитини. Рішенням Березанського міського суду Київської області віл 14.01.2019 року змінено попереднє рішення суду і стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000, 00 грн. Значно зросла вартість продуктів харчування, на які позивачка витрачає понад 3 000, 00 грн., а відповідач зараз сплачує 2 000, 00 грн. З часу винесення судом рішення в Україні почалася війна та позивачка з дочкою вимушена шукати прихистку за кордоном, відповідно значно зросли необхідні базові витрати на комунальні послуги, які вона сплачує самостійно.. Збільшився також і прожитковий мінімум для дитини семирічного віку - зараз він становить 3 194, 00 грн Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча дитина потребує і духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. Прохання позивачки розподілити витрати, пов`язані з навчанням дитини відповідач ігнорує. Відповідач не має на утриманні неповнолітніх дітей, батьків, що потребують опіки, не має іншої родини, працює та має дохід. Загальні щомісячні обов`язкові витрати на проживання і харчування дитини: 3 000, 00 грн. (харчування), 20 094, 00 грн. (проживання). Загальні щомісячні обов`язкові додаткові витрати на дитину: 8 940, 00 грн. Ці витрати батьки зобов`язані нести солідарно. Відтак, позивачка просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] за рішенням Березанського міського суду Київської області від 14.01.2019 року та стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10 047, 00 грн. щомісячно та стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дитину в розмірі 4 470, 00 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки - адвокат Рощина М.О. в судове засідання не з`явилась, 03.06.2025 року через систему «Електронний суд» подала клопотання про проведення судового засідання без її участі та без участі позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою проживання. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти такого порядку не заперечує, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзиву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 175 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 22.12.2017 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », актовий запис № 07 (а.с. 9 на звороті). Рішенням Березанського міського суду Київської області від 14.01.2019 року змінено розмір аліментів, шо стягувалися з [PERSON] , на підставі рішення Березанського міського суду Київської області від 15.01.2016 року. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8). За змістом ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно приписів ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. На теперішній час матеріальний стан позивачки змінився, коштів у розмірі 2 000,00 грн. не достатньо для утримання та забезпечення повноцінного розвитку неповнолітньої доньки. Розмір аліментів які стягувалися до цього часу, а саме 2000 гривень є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту ,лікування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Щодо визначення розміру аліментів, то суд беручи до уваги прожитковий мінімум для дитини віком від шести до вісімнадцяти років, який встановлений ЗУ «Про держаний бюджет України на 2025 рік» в розмірі 3 196, 00 гривень, що за законом обов`язок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, які працевлаштовані, інших утриманців не мають, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів з 2 000, 00 гривень до 4 000, 00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне. В силу приписів ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Аналізуючи положення ст. 185 СК України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). На підтвердження своїх вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину до матеріалів справи позивачкою не долучено належних та допустимих доказів, а відтак вказана вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене,

Outcome: partial