Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2024 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що після реєстрації шлюбу, вони проживали в с. Панівці Чортківського району Тернопільської області у будинку її батьків. Проте, подружнє життя не склалося. Відповідач почав зраджувати їй у подружній вірності, на грунті чого в них виникали сварки та скандали. Разом прожили по серпень 2024 року. Відповідач продовжував розгульний спосіб життя, часто не ночував дома, а у середині серпня 2024 року забрав свої речі та перейшов жити до своїх батьків в с. Вільховець Чортківського району Тернопільської області. Після цього, вона двічі спілкувалася з ним по телефону, її цікавило, чи повернеться він до неї та чи має намір підтримувати подружні стосунки, на що, відповідач повідомив, що жити з нею не буде. За таких обставин, не бачить можливості та необхідності надалі зберігати подружні відносини, і вона цього не бажає. Спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачу за місцем реєстрації повернулись до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідача про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі повідомлявся 12 травня 2025 року через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 квітня 2024 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16 квітня 2024 року у Борщівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 34. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя дітей не має. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з серпня 2024 року проживають окремо, подружні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved