Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК КЕШ\~ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1963426 від 27.05.2021 в розмірі 18000 гривень, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №1963426 відповідачка отримала в ТОВ «Лінеура Україна» кредит в розмірі 5500,00 грн., строком на 30 днів на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,90 за кожен день користування, вказаними кредитними коштами відповідачка скористалась. За умовами кредитного договору відповідачка була зобов`язана повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений договором термін. 24.12.2021 ТОВ «Лінеура Україна» за договором факторингу відступило право вимоги за кредитним договором №1963426 від 27.05.2021 позивачу. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 11.04.2025 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Як встановлено, ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої\~статті 247 вказаного Кодексу\~не здійснюється. Судом встановлено,\~що 27 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1963426 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також здійснити всі платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строки та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є ТОВ « ФК «КЕШ ТУ ГОУ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: - сума виданого кредиту: 5500.00 грн; - дата надання кредиту: 27 травня 2021 року; - строк кредиту: 30 днів ; - валюта кредиту: UAH; - цільове призначення - на споживчі потреби; - стандартна процентна ставка\~1.90 % в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за №29276-0403 від 04 березня 2024 року, відповідно до якого 27.05.2021 на картковий рахунок відповідачки перераховано кредитні кошти в сумі 5500 грн. на картку [NUMBER] . 24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу №02- 24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001встановлено, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 18000 грн., яка складається з наступного: - 5500.00 грн.\~прострочена заборгованість за кредитом; - 12500.00 грн.\~прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до п.1.1 Договору №1963426 від 27.05.2021, його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.2.1. Кредит надається Товариством, в межах дії Договору про надання коштів шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної №53*****8210. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~ст.610 цього Кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. При таких обставинах та з огляду на те, що договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1963426 від 27.05.2021, надано кредит у розмірі 5500 грн., строком на 30 днів, процентна ставка 1,90% в день, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» підлягають\~частковому задоволенню,\~а саме\~в розмірі\~-\~8635\~грн.,\~які складаються\~з:\~прострочена заборгованість\~за кредитом\~- 5500 грн. та прострочена заборгованість\~за процентами\~- 3135 грн. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 10500 гривень, суд зазначає наступне. Статтею 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України\~відповідач зобов`язаний сплатити позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40\~грн.

Outcome: partial