Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

18 грудня 2023 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» (далі ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, 16.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3036732, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором, який був укладений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 68-МЛ, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 3036732 від 16.12.2020. Станом на 28.05.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 202,41 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 7112 грн, прострочена заборгованість за комісією 1600 грн, прострочена заборгованість за процентами 12\~490,41 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією 0,00 грн, строкова заборгованість за процентами 0,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенею 0,00 грн. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд задовольнити позов у повному обсязі. 10 січня 2024 року, та 26 серпня 2024 року відповідач надав суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилався на незаконність нарахування позикодавцем процентів за кредитом, а також те, що обумовлена в договорі неустойка припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім того, відповідач не погоджується з розрахунком позивача щодо розміру заборгованості за кредитом з огляду на те, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити його саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. Просив суд частково задовольнити позов в розмірі 12\~312 грн, яка складається з 7112 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 3600 грн простроченої заборгованості за процентами, 1600 грн заборгованості за комісією. Окрім іншого, просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. У відповіді на відзив від 03.09.2024 представниця позивача Юрченко А.В. просила суд задовольнити позов у повному обсязі з огляду на те, що позивачем здійснювались нарахування заборгованості за сумою відростків відповідно до умов кредитного договору, на укладення якого відповідач надав згоду, та погодився з усіма його умовами. Також, відсутні правові підстави стягнення витрат на правничу допомогу. Представник позивача Кривенко Д.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.12.2020 відповідач звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», та уклав кредитний договір № 3036732, за умовами якого отримав 8000 грн, зі сплатою проценті за користування кредитом, інших платежів, штрафних санкцій. Кредит надається строком на 30 днів з 16.12.2020 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 15.01.2021 (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору). Позичальник погодився з усіма умовами та змістом кредитного договору, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг товариством, що розміщенні на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, загальні витрати позичальника, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплати позичальник за цим договором (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 5200 грн в грошовому виразі та 791 грн відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1.-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 13200 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та що позикодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки визначені в цьому договорі. Комісія за надання кредиту: 1600 грн, яка нараховуються за ставкою 20 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3600 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього договору (п. 1.6 кредитного договору). Згідно п. 2.2.2 кредитного договору, нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється за дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо після настання дати встановленої п. 1.4 договору, позичальник продовжуватиме користуватися кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства. Незважаючи на умови договору сторони домовились, що якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою передбачені п. 1.6 договору в період прострочення позичальника нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів передбачених ст. 625 ЦК України, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору (п. 2.2.3 кредитного договору). 14.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 68-МЛ, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 3036732 від 16.12.2020. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 28.05.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 202,41 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 7112 грн, прострочена заборгованість за комісією 1600 грн, прострочена заборгованість за процентами 12\~490,41 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією 0,00 грн, строкова заборгованість за процентами 0,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенею 0,00 грн. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно положень пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу\~визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Так, відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями\~статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2\~статті 1054 цього Кодексу\~застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, встановленими статтями\~526,\~530,\~611,\~629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір шляхом підписання його електронний підписом, тобто підписанням засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, та визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача права позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, тому позов підлягає задоволення. Заперечення відповідача оцінені судом у сукупності з усіма доказами у справі, однак спростовуються наявними письмовими матеріалами справи, та в ході слухання справи не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами. Розмір заборгованості за процентами, який відповідачем було визнано лише частково в розмірі 3600 грн від наявності суми 12\~490,41 грн, нараховано позивачем у відповідності до п. 2.2.3 кредитного договору, з умовами якого відповідач погодився підписуючи договір. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2023 рік, складала 2684 грн, та був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, відповідно підлягає стягненню на користь останнього з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved