Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування\~позову вказує,\~що 05\~квітня 2018\~року Черкаським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Черкаській\~області між\~нею та\~відповідачем [PERSON] \~був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу вони (сторони) мають малолітнього сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Син проживає\~спільно з\~позивачкою та\~знаходиться на\~її утриманні\~та вихованні.\~Відповідач проживає\~окремо та\~перестав брати\~участь в\~утриманні малолітнього\~сина.\~ Також позивачка вказує, що, незважаючи на існуючі матеріальні труднощі, вона практично сама змушена матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного його утримання. При цьому, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак, такий належний рівень, у будь-якому разі, не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивачка одна не може забезпечити, а відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку утримувати дитину, оскільки з часу їх окремого з ним проживання участі у вихованні дитини практично не приймає та не виконує обов`язки, покладені на нього законом, як на батька. Оскільки відповідач є працездатною особою, отримує дохід і його стан здоров`я дозволяє працювати, інших утриманців не має, тому, позивачка вважає, що він зможе сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини на рівні частки з усіх видів його доходу (заробітку). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його (відповідача) заробітку (доходу), про що подав відповідну письмову заяву від 12.06.2025 року. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , - відповідач [PERSON] , має можливість та зобов`язаний утримувати свого малолітнього сина до досягнення ним повноліття, а також враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, і таке визнання позову не суперечить вимогам закону, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення із відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, до стягнення із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище та,

Outcome: approved