Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2020 року по 01.01.2025 року в сумі 37800,59 грн. з яких: 32690,63 грн. - сума основного боргу, 3335,20 грн. інфляційні втрати, 908,87 грн - три відсотки річних та 865,89 грн пені. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю відповідача на підставі договору дарування квартири від 23.04.2014 року. Комунальним підприємством «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 01.11.2021 року між КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР та [PERSON] укладено ідендивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті за надані послиги призвело до виникнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Враховуючи, що в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не погашається позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги, що змусило позивача звернутись до суду. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що КП «Жовтоводськтепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення до квартири [ADDRESS] . Власником вказаної квартири згідно договору дарування є [PERSON] (а.с.10) Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 20834094 від 23.04.2014 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) Рішенням Жовтоводського міськвиконкому № 410/1 від 29.11.2000 р. функції по збору платежів від населення за послуги гарячого водопостачання та опалення перейшли від ВЖРЕО м. Жовті Води до КП «Жовтоводськтепломережа». (а.с. 13) Комунальним підприємством «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на Відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 01 листопада 2021 року між КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР та [PERSON] укладено ідендивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічний договір приєднання, укладений сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, з метою\~надання послуг\~з постачання\~теплової енергії\~Споживачу. Цей Договір опублікован на офіційному веб-сайті КП "Жовтоводськтепломережа" ЖМР https//teplonet.dp.ua. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг. Постачання теплової енергії є видом житлово-комунальної послуги, що надається мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України "Про «Про житлово-комунальні послуги». Будучи власником вищезазначеної квартири [PERSON] несвоєчасно та не в повній мірі сплачуває за надані послуги з постачання теплової енергії. У зв`язку з цим, за період з 01.12.2020 року по 01.01.2025 року виникла заборгованість в розмірі 32690,63 грн (а.с.7-8). Дана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості по о/р № [NUMBER] . Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України "Про теплопостачання" та Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830 зі змінами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати сплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.п.5 п.45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Як слідує із вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Частиною 1 ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини другої ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Верховним Судом України в листі №62-97 від 03.04.1997 року надані рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Відповідно до розрахунку інфляційних витрат, 3% річних та пені, здійсненого позивачем у зв`язку з невиконанням з боку відповідача обов`язку щодо оплати за надані послуги. інфляційні нарахування за період з 01.12.2020 року по 01.01.2025 року складають 3335,20 грн, 3% річних складають 908,87 грн та пеня складає 908,87 грн (а.с.9). При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 37800,59 грн, за період з 01.12.2020 року по 01.01.2025 року з яких: 32690,63 грн - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, 3335,20 грн інфляційні нарахування, 908,87 грн - 3% річних та 865,89 грн пеня. Відповідно до ст. 133,141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved