Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

24\~травня 2024 року на адресу суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК»), який діє через свого представника Мужика Н.Т., до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №500756004 в розмірі 225729,05 грн\~та\~судовий\~збір в\~сумі 2708,75 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15\~березня\~2023 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту №500756004 (далі-кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачувані платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 225729,05 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «СЕНС БАНК». 19 березня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що 15\~березня\~2023 року не укладала угоди про надання споживчого кредиту №500756004, оскільки додатки до позову не містять її підпису, а ні в письмовому, а ні в електронному фрматі. Про існування зазначеної угоди їй не було відомо. Меморіальний ордер від 15 березня 2023 року, яким позивач підтверджує надання кредиту не містить підпису виконавця. Розрахнок заборгованості не узгоджується із випискою з рахунків, наданою позивачем. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, неодноразово надсилає на адресу суду клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що до позовної заяви додано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500756004 від 15 березня 2023 року, згідно якого [PERSON] запропонувала АТ «СЕНС БАНК» укласти угоду про надання споживчого кредиту (далі - Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», укладеного між нею та банком (далі - Договір) /а.с. 14 зв. - 16/. Того ж\~дня банком\~підписано акцепт\~пропозиції на\~укладення угоди\~про надання\~споживчого кредиту № 500756004 /а.с. 16 зв. -18/. Додатком №1 до угоди додано графік платежів /а.с. 18 зв. -20/. До позовної\~заяви\~додано паспорт\~споживчого кредиту /а.с. 14/, копію довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб /а.с. 21/, копія клопотання [PERSON] про можливість оформлення кредиту в сумі 222938,47 для погашення заборгованості за Акцептом/офертою №500729725 /а.с. 21 зв./, а також копію довідки про ідентифікацію [PERSON] /а. с. 36/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, однак заборгованість за кредитом частково погашала /а.с. 11-12/,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість\~станом на\~02\~серпня 2023 року у розмірі 225729,05 грн, з яких 221002 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3713,03 грн - заборгованість за відсотками, 1014, 02 грн заборгованість по комісії. Надання кредиту позивач підтвердив меморіальним ордером № 1643359692 від 15 березня 2023 року /а.с. 13/. Користування кредитними коштами відповідачем позивач підтвердив випискою по особовим рахункам за період з 15\~березня\~2023 року по 02\~серпня 2023 року, відповідно до якої витрати по рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , складають 450746,80 грн /а.с. 9-10/. 04\~березня 2024 року АТ «СЕНС БАНК» звернувся з досудовою вимогою до [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань /а.с. 37, 38, 39-43/. Згідно витягу\~з державного\~реєстру банків\~та витягу\~з Єдиного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань внесено\~запис про\~зміну найменування\~позивача з\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~на АТ\~«СЕНС БАНК»\~/а.с. 22-34, 35/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до\~ч. ч.1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Фінансова установа АТ «СЕНС БАНК» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на паспорт споживчого кредиту. Однак, паспорт споживчого кредиту не може вважатись складовою кредитного договору, адже форма такого документу носить інформаційний характер та не є складовою кредитного договору. До того ж, у вказаному вище паспорті споживчого кредиту вказано, зокрема, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Судом встановлено, що акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, який міститься у матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому сам по собі не доводить факту погодження між сторонами у письмовому вигляді плати за користування кредитними коштами, яка встановлена у формі сплати відсотків. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 3713,03 грн та 1014, 02 грн заборгованість по комісії. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «СЕНС\~БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з викладеного, судом встановлено отримання відповідачем тіла кредиту в сумі\~222938,47 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку, меморіальним ордером та розрахунком заборгованості, та не спростовано відповідачем,\~суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення\~із відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту. При цьому, оскільки відповідач погашала заборгованість за відсотками, зокрема 17 квітня 2023 року на суму 498,46 грн, зазначену суму необхідно віднести на рахунок платежів за тілом кредиту. Враховуючи викладене, заборгованість за кредитним договором буде дорівнювати 220503,54 грн (221002 грн-498,46 грн) заборгованість за кредитом (тілом кредиту). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надана банком виписка за картковим рахунком позичальника, якій надано оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 759/11453/20, «відповідачем не спростовано фактичне користування кредитними коштами, що слідує з виписки за його картковим рахунком, що міститься в матеріалах справи, які є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19)». Таким чином, виписка по особовому рахунку відповідача, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом отримання кредитних коштів, їх суми та розміру сплачених коштів на погашення заборгованості. За змістом зазначеної виписки [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалась ними та з 15 березня 2023 року по 15 липня 2023 року частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. Здійснення відповідачем платежу в погашення заборгованості по кредиту свідчить про часткове виконання відповідачем кредитних зобов`язань, засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «СЕНС БАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З навединих підстав суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо непідписання нею договору та невідповідність вимогам законодавства мемеріального ордеру. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 220503,54 грн, з яких 220503,54 грн - заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 2646,18 гривень (97,69 %) /а. с. 7/.

Outcome: partial