Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0477-4243 від 02.09.2020 року у розмірі 22 484,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. та 3 028,00 грн. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 02.09.2020 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем укладено договір про надання кредиту №0477-4243, за допомогою одноразового ідентифікатора А559, відповідно до умов якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 7 700,00 грн., строк кредитування - 6 календарних днів, процентна ставка - 2% в день. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надав відповідачу кредит. 28.10.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №02/10/2021 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. 09.11.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підписано реєстр боржників № 1, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі за кредитним договором №0477-4243 від 02.09.2020, позичальником за яким виступає [PERSON] . Станом на дату відступлення права вимоги за кредитним договором №0477-4243 від 02.09.2020 року, прострочена заборгованість склала 22 484,00 грн., що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 7 700,00 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 14 784,00 грн. Відповідач продовжує брати на себе зобов`язання за кредитним договором, ігноруючи майнові вимоги нового кредитора, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с. 41). У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками тричі надсилалась на адресу відповідача за місцем його реєстрації, проте конверт з вкладенням повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 50). У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» є юридичною особою - фінансовою установою, що підтверджується статутом, свідоцтвом та витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 24, 25-29, 29 зв. бік). 02.09.2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір «Стандарт» № 0477-4243, який підписаного відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем) (номер пароля) А559, у відповідності до умов якого, останній отримав кредит в сумі 7 700,00 грн., строк кредитування 6 календарних днів, процентна ставка - 2% в день (а.с. 5-9). З кредитного договору № 0477-4243 від 02.09.2020 вбачається, що він укладений сторонами в електронній формі. 02.09.2020 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало на карту відповідача 7 700,00 грн., що підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10-11) та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 12). З детального щоденного нарахування та погашення договору № 0477-4243 від 02.09.2020 року, відповідач здійснював останнє погашення кредиту 07.09.2020 року на суму 924,00 грн. (а.с. 13-15). 28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 02/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 17-19). Відповідно до п. 3.1.3. Договору факторингу, право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру боржників. 09.11.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було підписано Реєстр боржників №1, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», своє право вимоги заборгованості за Кредитним договором згідно реєстру, в тому числі за Кредитним договором № 0477-4243 від 02.09.2020 року, боржником в якому є відповідач (а.с. 20-21, 23). Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0477-4243 від 02.09.2020 року станом на 10.07.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 22 484,00 грн., з яких 7 700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 784,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 16). Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець ТОВ «Укр Кредит Фінанс» так само як і позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Як зазначає позивач в позовній заяві та підтверджено матеріалами справи, відповідачем періодично здійснювалась оплата на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом, проте повністю заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Доказів на спростування встановлених обставин відповідачем суду не надано. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідачем не виконуються умови укладеного сторонами кредитного договору, чим порушуються права позивача, в силу умов кредитного договору та ст.ст. 526, 629, 1054 ЦК України, вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн., а також просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 9 000,00 грн. При цьому, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин, позивач зазначив, що станом на день подання цієї позовної заяви позивач вже поніс витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. та на підтвердження понесення цих витрат надає до суду копії наступних документів: договір про надання правової (правничої) допомоги від 15-02/2024 від 15.02.2024 (а.с. 30-31), прай-лист, затверджений рішенням Загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023 року (а.с. 31-32), заявкою за надання юридичної допомоги №108 від 01.07.2024 (а.с. 33), та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.07.2024 на загальну суму 9 000,00 грн. (а.с. 33). Відповідач не скористався правом на подання заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, передбаченим ч. 4 ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з чим підстав для їх зменшення суд не вбачає. Відтак, стороною позивача підтверджені витрати у розмірі 9 000,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved