Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що 23.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4786105. За умовами укладеного договору, відповідачу був наданий кредит на суму 5000 грн. строком на 15 днів. 28.01.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестицій на компанія» та [PERSON] укладено договір позики № 555139033694, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит в сумі 4000 грн. строком на 30 днів. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимог за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4786105. 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестицій на компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 18/12-2023, за умовами якого, до позивача, як до фактора, перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором позики № 555139033694. Відповідач свої зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4786105 від 23.12.2021 становить 13250 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованість за відсотками - 6800 грн. та заборгованість за комісіями - 1450 грн. Заборгованість відповідача за договором позики № 555139033694 від 28.01.2021 складає 6006,30 грн., яка включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 3963 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 2043,30 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 11.06.2025 відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ф119, 0610252915187 вбачається, що [PERSON] отримав повістку про виклик до суду 21.05.2025. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 23.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4786105. Відповідно до п.п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн. Згідно п. 1.3., п.1.4 договору, кредит надається строком на 15 днів з 23.12.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 07.01.2022. Відповідно п. 1.5.1 договору - комісія за надання кредиту - 1450 грн., яка нараховується за ставкою 29 відсотків від суми кредиту одноразово Згідно п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 2250 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Договір про споживчий кредит № 4786105 був укладений в електронній формі. 28.01.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестицій на компанія» та [PERSON] укладено договір позики № 555139033694. Згідно з п. 1.1. договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 4000.00 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Договір укладено строком на 30 календарних днів. Відповідно до п.п. 1.1.1., п.п. 1.1.1.1 договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 328,5 % річних від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку. Пунктом 1.1.1.2. договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 950 % річних від суми позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 ЦК України. Договір позики № 555139033694 укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також судом встановлено, що 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4786105. 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестицій на компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 18/12-2023, за умовами якого, до ТОВ «Факторинг Партнерс», як до фактора, перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором позики № 555139033694. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, до позивача, відповідно до укладеного договору факторингу № 26-07/2024 та договору факторингу № 18/12-2023 перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4786105 та за договором позики № 555139033694, що підтверджується витягами з Реєстру боржників до договорів факторингу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4786105 від 23.12.2021 становить 13250 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованість за відсотками - 6800 грн. та заборгованість за комісіями - 1450 грн. Заборгованість [PERSON] за договором позики № 555139033694 від 28.01.2021 складає 6006,30 грн., яка включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 3963 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 2043,30 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надано розрахунки заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунки відповідач суду не надав. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Таким чином, за відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог, а тому позов підставний та підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн. заявкою на надання юридичної допомоги № 48 від 01.02.2025, витягом з Акту № 6 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 на суму 9000 грн. У Постанові від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22 ВС вказав, по відсутність ініціативи суду, щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, без відповідних дій з боку зацікавленої сторони Оскільки позивачем доведено понесені ним витрати на правничу допомогу, а тому в силу положень ст.137 ЦПК України такі витрати в сумі 9000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 гривень.

Outcome: approved