Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 06 жовтня 2017 року сторони зареєстрували шлюб між собою, який був посвідчений Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що було складено відповідний актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2017 року. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело з 11 листопада 2024 року до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною стало те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування в звязку з чим виникали сварки. Позивач вважає, що їх шлюб з відповідачем фактично припинила існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.12.2024 року ухвалою суду позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишено без розгляду та зупинено провадження за позовними вимогами про розірвання шлюбу ( надано строк на примирення) до 06.06.2025 року. 06.06.2025 року ухвалою суду провадження відновлено та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач не з`явилася, про день і час розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до канцелярії суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі проти позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 06 жовтня 2017 року, який був посвідчений Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що було складено відповідний актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2017 року ( а.с.9). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.1998 року ( а.с.10) Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Позивач при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір підлягає стягненню із відповідача.

Outcome: approved