Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Кулініченка Г.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , зазначивши у якості третьої особи Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просив суд скасувати арешт (архівний запис) та заборону на здійснення відчуження об`єктів нерухомого майна, що зареєстрований 27.05.2010 року за №9871027 реєстратором Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр», накладений на підставі постанови № 18741163 від 27.05.2010 року Відділом державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.02.2007 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 708714, площею 3,64 га. з кадастровим номером 3223182500:04:003:0023 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області. 27.10.2010 року в межах виконавчого провадження № 18741163 Відділом державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції накладено арешт на все майно [PERSON] 19.10.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 18741163, а також припинено чинність арешту майна боржника [PERSON] та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. На початку квітня 2024 року [PERSON] побажав відчужити належну йому земельну ділянку площею 3,64 га. з кадастровим номером 3223182500:04:003:0023 з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області, та звернувся до приватного нотаріуса щодо оформлення договору купівлі-продажу. Остання, перевіривши правовстановлюючі документи в реєстрі нерухомого майна, виявила накладення державною виконавчою службою арешту на все його майно. Отримавши дану інформацію, скаржник звернувся до Обухівського відділу державної виконавчої служби для зняття арешту з майна. Однак, листом № 31435 від 17.04.2024 року Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив заявника, що дійсно у 2010 році накладено арешт на його майно, але на даний час, у зв`язку з знищенням архівних справ вони не мають можливості скасувати арешт та роз`яснили право звернення до суду. На даний час зняти арешт в позасудовому порядку він не має можливості, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо скасування (зняття) арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , що належить йому на праві власності, оскільки наявність заборони відчуження порушує його право власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача Кулініченка Г.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився та причини неявки суд не повідомив, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Представник Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився та причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень, заяв чи клопотань суду не надав. Положеннями ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5, 6 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,64 га. з кадастровим номером 3223182500:04:003:0023 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 27.10.2010 року в межах виконавчого провадження № 18741163 Відділом державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції накладено арешт на все майно [PERSON] 19.10.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 18741163, а також припинено чинність арешту майна боржника [PERSON] та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Як зазначає позивач, на початку квітня 2024 року [PERSON] побажав відчужити належну йому земельну ділянку площею 3,64 га. з кадастровим номером 3223182500:04:003:0023 з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області, та звернувся до приватного нотаріуса щодо оформлення договору купівлі-продажу. Остання, перевіривши правовстановлюючі документи в реєстрі нерухомого майна, виявила накладення державною виконавчою службою арешту на все його майно. Отримавши дану інформацію, скаржник звернувся до Обухівського відділу державної виконавчої служби для зняття арешту з майна. Листом Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області № 31435 від 17.04.2024 року [PERSON] було повідомлено, що відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] відсутні, так як виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом [PERSON] виявлено Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження 9871027 Зареєстровано: 27.05.2010 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України згідно постанови 18741163, 27.05.2010, ВДВС Обухівського РУЮ, та запропоновано звернутись до суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~316\~Цивільного кодексу\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідно до\~ст. 50. Закону України «Про виконавче провадження», в чинній на 03.11.2014 року редакції, у разі закінчення виконавчого провадження (арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», в чинній сьогодні редакції, передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Крім того, ч. 5 ст. 59 названого\~Закону\~також передбачається, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно із\~статтею 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~- власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Згідно із ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до вимог п. 6 ч. 4 \~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~(отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову), арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження нерухомого майна порушує право позивача на користування та розпорядження майном, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved