Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

15.04.2025 до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа -Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 15.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 21.04.2025 заяву залишено без руху. 22.04.2025 заявником виконано вимоги ухвали суду від 21.04.2025 та подано до суду заяву в новій редакції, у який заявник просить суд: - встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є рідною донькою заявника [PERSON] ; - встановити факт спільного проживання з донькою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з 1998 року до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору; - надати можливість заявнику засвідчити копії документів, наданих разом із заявою 15.04.2025 року; - долучити до раніше поданої заяви в якості доказів фотографію, на якій разом з заявником зображена донька [PERSON] , копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про відсутність доходів, копію довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб, витяги з декларацій [PERSON] за 2020 - 2023 рр, копію витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, копію рапорту СВ ВП№2ХРУП №» ГУНП в Х/о. Свою заяву обґрунтовує тим, що[INFO] померла дочка заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті дочки заявниця звернулася до управління Пенсійного фонду України з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки пенсія за віком значно меншого розміру за пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Однак під час розгляду наданих заявницею документів було виявлено неможливість встановлення родинного зв`язку між заявницею та дочкою через розбіжності в написанні прізвища заявниці українською мовою « [PERSON] », а дочки « [PERSON] ». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 963340179958 від 05 березня 2025 року заявниці відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки прізвище заявниці [PERSON] не відповідає прізвищу дочки [PERSON] , а також відсутній документ про реєстрацію спільного місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Заявниці було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту родинних відносин та факту спільного проживання. Згідно свідоцтва про народження дочки серії [NUMBER] від 04.09.1963, складеного російською мовою, зазначено, що « [PERSON] народилась [INFO] », батьком у свідоцтві про народження зазначений « [PERSON] », а мати « [PERSON] », місцем народження зазначено місто Харків. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] Під час отримання паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого доньці [PERSON] . Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29 вересня 2000 року, її прізвище на українській мові зазначено « [PERSON] », на російській мові також « [PERSON] ». В паспорті громадянина України заявниці серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07 травня 1997 року прізвище заявниці на українській мові зазначено « [PERSON] », на російській мові « [PERSON] ». Заявник вважає, що розбіжності у прізвищі виникли внаслідок довільного перекладу прізвища з російської мови на українську. З 1998 року заявник разом з дочкою проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Дочка [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що вбачається з її паспорта. Заявниця зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Фактично заявниця з дочкою разом проживали в квартирі за адресою [ADDRESS] , яка належить заявниці на праві власності. За зазначеною адресою дочка [PERSON] померла. Той факт, що [PERSON] є дочкою заявника та факт спільного проживання з дочкою на момент її смерті необхідно встановити у судовому порядку, оскільки іншого порядку встановлення такого факту законодавство України не передбачає. Встановлення зазначених фактів необхідно заявнику для переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Разом із заявою про встановлення юридичного факту заявником подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору Ухвалою судді від 25.04.2025 задоволено клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження, задоволено клопотання заявника про виклик свідків. 22.05.2025 представником заінтересованої особи ГУ ПФУ у Львівській області - Вандзьо О.Б. через електронний кабінет ЄСІТС подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначено наступне. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 № 22-1 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України особа подає документи для призначення (перерахунку) пенсії. Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) та інших чинних нормативно-правових актів. Отже, згідно рішення про відмову від 05.03.2025 № 963340179958, відмовлено у переведені з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки прізвище заявниці [PERSON] не відповідає прізвищу дочки [PERSON] , а також відсутній документ про реєстрацію спільного місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить врахувати дані пояснення при розгляді справи. У судове засідання, призначене на 03.06.2022 з`явились: заявник - [PERSON] , свідки: [PERSON] , [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції в електронний кабінет ЄСІТС (а.с.41,45) та шляхом направлення поштової кореспонденції на юридичну адресу установи, яку отримано представником за довіреністю 23.05.2025 (а.с.46), жодних заяв та клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надіслав. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. З копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським РВХМУУМВС в Харківській області 07.05.1997, судом встановлено, що у паспорті українською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « [PERSON] », російською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « [PERSON] », [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 13.01.1998 (а.с 6-8). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Фрунзенським РВХМУ УМВС в Харківській області 29.09.2000, вбачається, що у паспорті українською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « [PERSON] », російською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « [PERSON] », [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 10.04.1996 (а.с.8-10). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, батьками « [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [PERSON] » (а.с.11). Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2025, актовий запис №2308 (а.с. 12). З копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 11.01.2005, вбачається, що [PERSON] , 1939 р.н., призначено пенсію за віком, розмір пенсії 315, 76 грн, на термін-довічно (а.с.13). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №963340179958 від 05.03.2025 відмовлено [PERSON] в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що прізвище заявниці [PERSON] не відповідає прізвищу дочки [PERSON] ; відсутній документ про реєстрацію місця спільного проживання разом з годувальником за однією адресою (а.с.14). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 21.04.2025 за період з січня 2023 року по лютий 2025 року інформація щодо джерел /сум нарахованого (виплаченого) доходу [PERSON] відсутня (а.с.24). З копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.04.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Судом встановлено, що [PERSON] , у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020-2023 роки, зазначено, що місце реєстрації не співпадає з місцем фактичного проживання. В графі декларацій «Об`єкти нерухомості» зазначено, що у власності [PERSON] перебуває квартира, право власності набуте 18.01.1999. Окрім того, зазначено, що [PERSON] на праві користування проживає у квартирі, яка на праві власності належить [PERSON] , право власності набуте останньою 18.10.1997 (а.с. 26-27, 28-30, 31-33,34-36). З Витягу з ЄДРДР №12025221190000219 від 20.02.2025, вбачається, що 20.02.2025 за адресою: [ADDRESS] виявлено тіло [PERSON] , [INFO] , без ознак насильницької смерті (ІТС ІПНП 3090 від 20.02.2025) (а.с.37). Згідно рапорту ст. слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Марини Ничипорук, вбачається, що 20.02.2025 за адресою: [ADDRESS] виявлено тіло [PERSON] , [INFO] , без явних ознак насильницької смерті. 20.02.2025 у період часу з 13.00-13.40 було здійснено огляд місця події за адресою: [ADDRESS] , тіло направлено до ХОБСМЕ-2 (а.с.38). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює адвокатом, з померлою [PERSON] знайома з 1980 років, разом навчались в юридичному університеті, свідок навчалась на курс старше від [PERSON] . Повідомила суду, що почали товаришувати з [PERSON] ще з часів навчання в університеті, часто відпочивали в одній компанії, продовжили спілкування і після закінчення навчання, тому свідок була добре знайома з матір`ю [PERSON] \-- [PERSON] . Свідок повідомила, що їй відомо, що у власності [PERSON] перебувала квартира за адресою: [ADDRESS] , однак з 1998 року остання проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом купували продукти харчування та побутові речі. Свідку відомо, що [PERSON] померла [INFO] , її тіло виявили в квартирі її матері [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює нотаріусом, з померлою [PERSON] знайома з 1983 року, разом навчались в юридичному університеті, почали товаришувати ще з часів навчання в університеті, продовжили спілкування і після закінчення навчання. Свідок повідомила, що добре знайома з матір`ю [PERSON] \-- [PERSON] , як нотаріус у 1997 році допомагала оформлювати останній квартиру за адресою: [ADDRESS] . Свідку відомо, що незважаючи на те, що у [PERSON] була власна квартира за адресою: [ADDRESS] , остання проживала разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де і померла [INFO] . Суд вважає, що окрім показань свідків, обставини, на яких обґрунтовуються вимоги заяви, доведено також дослідженими письмовими доказами у їх сукупності, тому показання свідків є допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно п. 5 ч. 2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утриманні. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 06.03.2023 у справі № 357/6441/21. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , але через розбіжності у прізвищі, заявник окрім звернення до суду в інший спосіб позбавлена можливості довести свій ступінь спорідненості із померлою донькою. Щодо встановлення факту спільного проживання, то суд зазначає наступне. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання за однією адресою, збереження особами у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи / служби тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання. Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного / надання взаємної допомоги тощо. Суд звертає увагу, що право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Таким чином, те, що заявник [PERSON] та її померла донька [PERSON] були зареєстровані за різними адресами не свідчить про те, що останні фактично спільно не проживали за адресою: [ADDRESS] . У постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23(провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі №214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом достовірно встановлено, що встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання заявнику необхідно для переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №963340179958 від 05.03.2025 відмовлено [PERSON] в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що прізвище заявниці [PERSON] не відповідає прізвищу дочки [PERSON] ; відсутній документ про реєстрацію місця спільного проживання разом з годувальником за однією адресою. Однак, письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та показами свідків вдалося встановити, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно є рідною донькою заявника [PERSON] , [INFO] . Окрім того, письмовими доказами та показами свідків вдалося встановити факт спільного проживання [PERSON] з донькою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з 1998 року до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заявлених вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved