Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна позивача, суму коштів в розмірі 21985 грн. 72 коп, 15000 грн. моральної шкоди, 6000 грн. вартості проведеної експертизи, а також судові витрати. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що 30 листопада 2024 року близько 23 год. 00 хв. по вул. Соборна в м. Сміла, неподалік будинку № 99, пошкодив чотири колеса та заднє скло автомобіля «Рено Меган» д.н.з. [NUMBER] , який належить йому, внаслідок чого йому заподіяно матеріальних збитків. Крім того, через пошкодження майна, позивач вказує, що йому завдано моральної шкоди, яку просить також стягнути з відповідача. 26 березня 2025 року судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В установлений законом термін відповідач відзиву на позовну заяву не надав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. З копії постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/6734/24 від 26 лютого 2025 року, вбачається, що [PERSON] 30 листопада 2024 року близько 23 години 00 хвилин в м. Сміла по вул. Соборна, неподалік будинку № 99, пошкодив чотири колеса та заднє скло автомобіля «Рено Меган», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок чого останньому заподіяно матеріальних збитків, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 гривень. Постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/6734/24 від 26 лютого 2025 року набрала законної сили 11 березня 2025 року. Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про існування причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачу і протиправними діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником автомобіля «Рено Меган», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] позивач по справі. Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 15/01-25 від 14 січня 2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено Меган», реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 21985 грн. 72 коп. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля в розмірі 21985 грн. 72 коп. Статтею 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Правовий аналіз зазначеної норми свідчить, що юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому особливістю регулювання таких відносин є презумпція винуватості, оскільки обов`язок довести відсутність вини у завданні шкоди покладається саме на особу, яка завдала шкоди або має нести відповідальність за її завдання. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що 30 листопада 2024 року внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було пошкоджене майно позивача [PERSON] (автомобільні шини та заднє скло). Вина відповідача [PERSON] у пошкодженні відповідного майна, належного позивачу [PERSON] , була встановлена судом під час розгляду судової справи № 703/6734/24, за наслідками розгляду якої судом ухвалено постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Таким чином, за обставинами спірних правовідносин суд доходить висновку про доведеність факту завдання шкоди позивачу внаслідок винних протиправних дій відповідача, а також причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, а відтак саме відповідач зобов`язаний відшкодувати відповідну шкоду. Відповідно до ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За матеріалами справи судом встановлено, що у зв`язку з пошкодженням відповідачем автошин та заднього скла автомобіля, належного позивачу, останній з метою ремонту пошкодженого майна, повинен сплатити 21985 грн. 72 коп. За таких обставин позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків в розмірі, що дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля Рено Меган, реєстраційний номер [NUMBER] , є правомірними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що незаконними діями відповідача йому завдано майнових та немайнових втрат, спричинних моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання ункати конфліктів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.\~ Зазначає, що подія яка сталась, потягла за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів. Дотепер виммагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Зазначає позивач і те, що він був змушений шукати кошти на ремонт автомобіля через що тривалий час не міг вночі спокійно спати, був змушений спрямувати сімейний бюджет на ремонт автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситись. Через пошкодження автомобіля він був позбавлений можливості працювати та вільно пересуватись для вирішення нагальних сімейних питань, окрім того не мав можливості їздити на відпочинок за містом, що змусило його змінити свої плани та йому довелось пересуватись автотранспортом. Позивач зазначає, що розмір заподіяної йому моральної шкоди він оцінює у 15000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнав душевних страждань, зумовлених діями відповідача, що призвели до пошкодження його майна та необхідністю у зв`язку з цим докладати зусилля для відновлення попередніх життєвих умов через неможливість користуватися автомобілем та необхідністю проведення його ремонту. Разом із тим при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а також характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке полягало, зокрема, у механічному пошкодженні зовнішніх деталей автомобіля, внаслідок дрібного хуліганства. При цьому позивач не надав доказів того, що його звичні життєві устої було суттєво порушено, або ж звичний для нього спосіб життя настільки змінився, що він вимушений був приймати суттєві додаткові міри до організації свого життя. Тому суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. є достатньою та справедливою компенсацією позивачу і відповідає принципу розумності та справедливості з огляду на конкретні обставини даної справи. Додатково суд звертає увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не навів обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог. За таких обставин позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. В той же час, оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволеної суми позовних вимог, що складає 873 грн. 08 коп. Разом з тим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням оцінювача для проведення незалежної експертизи авто в сумі 6000 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути вартість відновлювального ремонту в сумі 21985 грн. 72 коп., 6000 грн. витрат за проведення експертизи, 3000 грн. моральної шкоди та 873 грн. 08 коп. судового збору, а всього 37858 грн. 80 коп. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). У контексті вище наведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. На підставі вище викладеного і

Outcome: dismissed