Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, зазначивши, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У шлюбі народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 10.02.2003 було розірвано, але фактично після розлучення подружжя продовжило жити однією сім`єю. Увесь час були зареєстровані та жили разом за адресою: [ADDRESS] , де мешкали до останнього дня, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Перебуваючи в районі н. п. Роботине Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання, мужньо виконавши військовий обов`язок, у бою за Україну, її свободу і незалежність [INFO] загинув. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці необхідно для отримання допомоги від держави за загибель чоловіка та оформлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця. В судовому засіданні представник заявниці подав заяву про уточнення вимог, а саме дати, з якої потрібно встановити факт проживання однією сім`єю. В судовому засіданні заявник та її представник просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та в якому стосовно заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та в якому просить прийняти рішення на підставі чинного законодавства та наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Згідно довідки секретаря судового засідання Довбенко О.М. про доставку електронного документа документ в електронному вигляді "Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій" від 26.05.2025 по справі № 743/326/25 (суддя Макаревич Я.М.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу Військова частина [NUMBER] в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 27.05.2025 о 9:29:53. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України у додаткових поясненнях просив відмовити громадянці [PERSON] у задоволенні заяви у повному обсязі. 08.05.2025 у судовому засіданні заявив про відсутність спору про право. В судовому засіданні 04.06.2025 у задоволенні заяви просив відмовити, оскільки вважає факт проживання однією сім`єю заявниці та загиблого недоведеним. Зазначив, що будинку за адресою: [ADDRESS] , належала загиблому [PERSON] , а тому поліпшення, які він там здійснював, ведення ним господарства не пов`язані з наявними родинними спільними права та обов`язками, а є реалізацією останнього права на власність. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити та повідомила, що загиблий [PERSON] є її сином. Він познайомився із заявницею ще під час навчання, а потім вони одружилися. Разом працювали на Льонкомбінаті, де і отримали житло, в якому проживали. У 1993 році у них народилась донька [PERSON] . Потім її син та заявниця посварились та роз`їхались. Син переїхав жити до неї, а заявниця придбала будинок за адресою: [ADDRESS] , куди переїхала разом з донькою. Через невеликий проміжок часу (рік-два) її син знов зійшовся із заявницею, переїхав жити до них за вказаною адресою, де і мешкав однією родиною до самої загибелі. Звернула увагу, що це трапилось років 20 назад, коли їх донька була зовсім малою та тільки пішла в школу. Дуже раділа, що син відновив родину. Зазначила, що з того часу її син та заявниця мешкали однією сім`єю, не сварились, обидва працювали та мали спільний бюджет, за який робили ремонт в будинку, а саме: добудували кімнати, перестелили дах, зробили внутрішнє оздоблення, придбали нові меблі. Також вели спільне господарство: тримали курей, свиней, вирощували городину на городі біля будинку. До початку повномасшабного вторгнення придбали автомобіль. Їхніми спільними цілями було виховання доньки та покращення власного життя, що її син та заявниця і робили у злагоді. Заінтересована особа повідомила, що після мобілізації сина до Збройних сил він декілька разів приїздив додому у відпустку, яку проводив у колі родини, при цьому намагався допомогти заявниці чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству. Також заінтересована особа повідомила суд, що їй вже призначили передбачену законодавством допомогу у зв`язку із загибеллю сина, та вона розуміє наслідки задоволення судом заяви. Вона розуміє, що заявниця претендуватиме на зазначену допомогу та не проти цього, а навпаки підтримує таке рішення. Відповідного спору із заявницею у неї не має та не може бути у майбутньому. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги [PERSON] та повідомила, що є донькою заявниці та загиблого [PERSON] . Зазначила, що пам`ятає, що батьки посварилися та роз`їхалися у 2001 році, мати подала на розлучення, однак забрала відповідні документи і оформила розлучення з батьком лише у 2003 році. До цього часу мати та батько вже помирились. Мати у 2001 році придбала будинок за адресою: [ADDRESS] , куди вони переїхали жити. У 2003 році до них переїхав жити і батько. З того часу між заявницею (матір`ю) та загиблим батьком до дня його загибелі існували шлюбні відносини. Вони ніколи не сварились, кохали один одного. Як сім`я мали спільний бюджет, який витрачали на її утримання та поліпшення житлових умов. Здійснили перебудову та ремонт у будинку, придбали автомобіль. Разом вели спільне господарство, тримали свійських тварин та город. Після мобілізації батько приїздив додому у відпустку, яку проводив у колі родини, при цьому намагався допомогти мамі чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю та загиблого [PERSON] значно більше 20 років, оскільки працювала з ними спільно ще в 90-х на Льнозаводі. Є другом їхньої родини. Їй відомо, що на початку двохтисячних вони посварились, [PERSON] переїхав до матері, а заявниця придбала будинок за адресою: [ADDRESS] , куди переїхала разом з донькою. Через невеликий проміжок часу [PERSON] помирився із заявницею та переїхав до них, де і проживав однією сім`єю до самої загибелі. Про те, що вони свого часу розлучались їй відомо не було. Останні 20 років свідок періодично відвідувала їхню родину. Зазначила, що у них була спільна мета - відбудувати гарний будинок, що вони спільно і робили за рахунок спільного бюджету. Крім того, вони спільно придбали автомобіль. Після мобілізації [PERSON] приїздив додому у відпустку. В цей час свідок та інші знайомі та родичі приїздили до них у гості. [PERSON] проводив відпустку у колі родини, при цьому намагався допомогти заявниці чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою загиблого [PERSON] . Вказала, що брат та заявниця познайомились ще під час навчання. Після повернення з армії брат та заявниця одружились, працювали на Льонкомбінаті, де і отримали житло. У 1993 році у них народилась донька [PERSON] . Потім її брат та заявниця посварились та роз`їхались. Брат переїхав жити до матері, а заявниця придбала будинок за адресою: [ADDRESS] , куди переїхала разом з донькою. Через невеликий проміжок часу (рік-два) її брат знов зійшовся із заявницею, переїхав жити до них за вказаною адресою коли донька тільки почала ходити до школи, де і мешкав однією родиною до самої загибелі. Вказала, що сім`я мала спільний бюджет та мету - гарний будинок. Вони робили ремонт в будинку, а саме: добудували кімнати, перестелили дах, зробили внутрішнє оздоблення, придбали нові меблі. Добудували гараж. Придбали автомобіль. Разом вели спільне господарство, тримали свійських тварин та город. Після мобілізації брат приїздив додому у відпустку, яку проводив у колі родини із заявницею, а свідок приїздила до них у гості. При цьому брат намагався допомогти заявниці чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає родину [PERSON] більше 20 років. Є сусідкою. Про те, що заявниця і загиблий свого часу розлучались їй відомо не було. Усі остання 20 років свідок бачила, що заявниця і загиблий проживають однією сім`єю, не сваряться, виховують доньку, ведуть спільне господарство. Вказала, що сім`я мала спільний бюджет та мету - гарний будинок. Вони робили ремонт в будинку, а саме: добудували кімнати, перестелили дах, зробили внутрішнє оздоблення. Придбали автомобіль. Разом вели спільне господарство, тримали свійських тварин та город. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає родину [PERSON] більше 20 років. Працює разом з заявницею. Періодично відвідує родину [PERSON] . Про те, що заявниця і загиблий свого часу розлучались їй відомо не було. Усі остання 20 років свідок знала, що заявниця і загиблий проживають однією сім`єю, не сваряться, виховують доньку, ведуть спільне господарство. Вказала, що сім`я мала спільний бюджет та мету - гарний будинок. Вони робили ремонт в будинку. Придбали автомобіль, на якому [PERSON] часто привозив або забирав з роботи заявницю. Заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За положеннями частин 1, 2 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження. Згідно з частиною 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За частинами 2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України). Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21. Як регламентовано статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] вважає себе особою, яка згідно із законом має право на отримання грошової виплати, у зв`язку із загибеллю [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у померлого [PERSON] є мати, отже встановлення факту про який просить [PERSON] у заяві може вплинути на права, обов`язки чи інтереси, так як остання також має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] , передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Водночас заінтересовані особи - мати загиблого та представник Міністерства оборони України в судовому засіданні заявили про відсутність спору про право, отже суд зобов`язаний розглянути заяву в порядку окремого провадження. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім' єю чоловіка та жінки без шлюбу. В свою чергу, за положеннями частин 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільного побуту; взаємних прав та обов`язків. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю, заяви, анкети, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема, щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи /служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання. Спільний побут передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком і жінкою та реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України тощо. Наведені висновки узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 15.07.2020 (справа № 524/10054/16), від 30.11.2022 (справа № 757/23617/15-ц), 07.06.2023 (справа № 509/3416/18), від 17.08.2023 (справа № 348/1829/16), 04.12.2023 (справа №543/563/22) та інших. Судом встановлено, що згідно відмітки в паспорті серії [NUMBER] [PERSON] 07.03.1992 вона уклала шлюб з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мали доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.03.1993. Післяшлюбне прізвище доньки [PERSON] , згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 10.02.2003 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10.02.2003 зроблено запис № 11. Згідно копії договору купівлі-продажу від 03.07.2001 [PERSON] придбала житловий будинок за [ADDRESS] . Як вбачається із Акту від 24.01.2024, складеного депутатом Ріпкинської селищної ради Голіком М.А., в присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили те, що за адресою: [ADDRESS] , з 2008 по 2023 рік проживав [PERSON] , [INFO], разом з ним весь цей час проживала та вела спільне господарство [PERSON] , [INFO]. Відповідно до копії Сповіщення сім`ї № 46 [PERSON] сповіщено про те, що її чоловік, солдат [PERSON] , загинув [INFO] в районі н п Роботине Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання, мужньо виконавши військовий обов`язок, у бою за Україну, її свободу і незалежність. У вказаному сповіщенні також зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.01.2024 підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . З копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 №25/д вбачається, що документи [PERSON] повернуті на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги. Враховуючи наведене, аналізуючи подані до суду докази, як окремо кожен, так і в сукупності між собою, суд установив, що заявниця [PERSON] та загиблий [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, адже дані обставини підтверджено показаннями свідків, які між собою узгоджуються, визнанням цієї обставини рідною матір`ю [PERSON] - [PERSON] , та донькою [PERSON] - [PERSON] , встановленням даних про те, що такі особи проживали разом в одному будинку, підтримували одне одного фінансово, пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто між ними існували відносини, притаманні подружжю. Ні заявник, ні [PERSON] не перебували в інших шлюбах. За таких обставин суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved