Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позиція позивача Представник позивачки-адвокат Гаврилюк О.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №19173, виданого 27.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» ( АТ «Сенс-Банк») таким, що не підлягає виконанню. Просив судові витрати покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~посилався на\~те,\~що 04.11.2015\~між [PERSON] \~та ПАТ\~«Альфа-Банк»\~(теперішня\~назва «Сенс-Банк»)\~була підписана\~оферта на\~укладення угоди\~про обслуговування\~кредитної картки\~та відкриття\~відновлювальної кредитної\~лінії №500986492.\~27.10.2016\~приватним нотаріусом\~КМНО Чуловським\~В.А.\~вчинений виконавчий\~напис №19173\~про стягнення\~з позивачки\~на користь\~відповідача заборгованості\~в розмірі\~60794,83грн,\~яка складається\~з заборгованості\~за кредитом\~ 56782,09грн,\~заборгованості за\~відсотками за\~користування кредитом\~ 559,06грн\~та 3453,68грн\~-\~заборгованість за\~комісією.\~Відповідач звернувся\~до ВДВС\~із заявою\~про примусове\~виконання напису.\~Про таку\~заборгованість і\~про існування\~вищевказаного виконавчого\~напису позивачка\~дізналася коли\~звернулася до\~приватного нотаріуса\~щоб вчинити\~нотаріальні дії,\~який повідомив,\~що вона\~значиться в\~реєстрі боржників.\~В подальшому\~представник позивачки\~ознайомився із\~матеріалами виконавчого\~провадження за\~№54961247\~та виконавчим\~написом нотаріуса,\~у тому\~числі із\~сумою заборгованості,\~а тому\~ця заборгованість\~не може\~вважатися безспірною.\~Вважають,\~що в даному\~випадку нотаріус\~при вчиненні\~спірного напису\~не переконався\~належним чином\~у безспірності\~розміру сум,\~що підлягають\~стягненню за\~виконавчим написом. Припустив,\~що при\~вчиненні виконавчого\~напису нотаріус\~не вчинив\~жодних дій\~спрямованих на\~перевірку безспірності\~вимог стягувача,\~та не\~витребував у\~стягувача жодних\~доказів безспірності\~вимог.\~Позивачка не\~отримувала від\~відповідача жодних\~повідомлень з\~вимогою про\~стягнення заборгованості.\~Відповідач нотаріусу\~теж не\~надав жодних\~доказів того,\~що ним\~направлялась письмова\~вимога до\~боржника,\~і з\~моменту її\~отримання боржником\~минуло 30\~днів.\~Також,\~просили врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно якої вчинення виконавчих написів щодо договорів, які не посвідчувалися нотаріально - є незаконним. Позиція відповідача Від представника\~відповідача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» Михніцького Г.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнає позовних вимог [PERSON] повністю. Відзив, зокрема, мотивований тим, що [PERSON] звернулася до банку з офертою на укладання угоди про надання особистого кредиту. Банк надав акцепт відповідної пропозиції. Кредитний договір укладений в письмовій формі та містить всі істотні умови договору, які скріплені підписом позичальника, а саме: сума кредиту; тип кредиту; процентна ставка; строк кредиту тощо. Позивач не довів в чому саме полягає спірність суми боргу, що у виконавчому написі, а вдався до припущень. Вважає, що сума боргу нарахована правомірно і є безспірною. Законодавством, яке регулює вчинення виконавчих написів на кредитних договорах не передбачалося в обов`язковому порядку направлення вимоги боржнику. Також, вважає позовну вимогу позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві України, оскільки на час вирішення даного спору не передбачено такого способу захисту прав, як визнання виконавчих написів (актів чи дій) нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07.02.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою від 03.04.2025 витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №19173, виданого 27.10.2016. Розгляд справи Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник-адвокат Гаврилюк О.В. подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача АТ «СЕНС БАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позов висловив позицію відповідача та заперечив проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Літинського відділу\~державної виконавчої\~служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, від начальника відділу надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини 04.11.2015 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (теперішня назва АТ «СЕНС БАНК») була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №500986492, а саме, кредиту в сумі 59138,01грн (а.с.11-14). Видача кредиту в сумі 59138,01грн за договором №500986492 від 04.11.2015 підтверджується меморіальним ордером №48880 від 05.11.2015 (а.с.43). 27.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинений виконавчий напис №19173 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (теперішня назва АТ «СЕНС БАНК») заборгованості за кредитним договором №500986492 від 04.11.2015, за період з 05.02.2016 по 16.09.2016 у сумі 60794,83грн, яка складається з заборгованості за кредитом 56782,09грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом 559,06грн та 3453,68грн - заборгованість за комісією (а.с.10). ПАТ «АЛЬФА-БАНК» звернувся до Відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції із заявою про примусове виконання напису, якою просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №19173, виданого приватним нотаріусом 27.10.2016 (а.с.15). Постановою державного виконавця Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 20.10.2017 відкрито виконавче провадження №54961247 з примусового виконання виконавчого напису №19173, виданого 27.10.2016 приватним нотаріусом КМНО Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (теперішня назва АТ «СЕНС БАНК») заборгованості в сумі 60794,83грн (а.с.34). Постановою державного виконавця Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 30.11.2020 поверненно виконавчий документ стягувачу (а.с.36). 24.01.2025 представник позивачки-адвокат Гаврилюк О.В. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження за №54961247 та виконавчим написом нотаріуса, оскільки звернувся із заявою до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районні (а.с.17). Згідно відповіді\~приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни від імені [PERSON] (а.с.70-74), надати копії документів на підставі яких було посвідчено виконавчий напис №19173, виданий 27.10.2016, не вдається за можливе, оскільки 20.01.2020 складено Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом №4 засідання експертної комісії ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2020. На підставі такого Акту відбулося знищення документів, на підставі яких вчинялись у 2016 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Із місту зазначеного виконавчого напису видно, що нотаріус при його вчиненні керувався ст.87-91\~ЗУ «Про\~нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Так, за змістом ст.87-88 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5\~передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172\~(далі - Перелік), визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Переліку, доповнений\~Постановою КМУ «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З урахуванням положень статей\~15-16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87-88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень\~статей 87-88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18), які відповідно до вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України, повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У межах даних пред`явлених позовних вимог та заперечень відповідача, суд, враховуючи також вищенаведені приписи, не може прийти до висновку про те, що вказана у виконавчому написі №19173, вчиненому 27.10.2016 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (теперішня назва «СЕНС БАНК») заборгованості в сумі 60794,83грн може вважатися обґрунтованою/необгрунтованою, та такою, що провадилась у безспірному порядку, оскільки матеріали справи не містять таких доказів. Однак, зважаючи на те, що Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів»,\~зокрема, пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визнано нечинною з моменту її прийняття, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Виходячи із наведеного, суд задовольняє позов [PERSON] до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Інші доводи позовної заяви та відзиву на висновки суду не впливають. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Щодо судових витрат Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20грн за подання позову до суду. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved