Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач [PERSON] вказала, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який зареєстрований на праві власності в 1/2 частині на ім`я [PERSON] , в 1/4 частині на ім`я [PERSON] , її батька, та ще в в 1/4 частині на ім`я [PERSON] . [PERSON] був її батьком, а її матір`ю була [PERSON] . Первісно житловий будинок належав в рівних частках, по 1/2 частині, її батькам. В листопаді 1973 року мати подарувала їй, [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) свою 1/2 частину житлового будинку. [INFO] помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли лише вона, [PERSON] , як донька померлого та [PERSON] , яка була дружиною померлого та проживала в спірному будинку, та прийняла спадщину в фактичне управління, оскільки вже тривалий час проживала в цьому будинку та залишилась проживати в ньому. Вона, [PERSON] , спадщину після батька також прийняла та отримала у державного нотаріуса свідоцтво про право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку. Але [PERSON] своє право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку не оформила, тому ця частка в спадщині залишилась відкритою для оформлення іншими спадкоємцями. Натомість 07 червня 1985 року [PERSON] в присутності свідків продала їй, [PERSON] , належну її померлому чоловікові [PERSON] 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , а вона, [PERSON] , сплатила на користь [PERSON] 500 рублів, що продавець підтвердила розпискою. Між ними були угоджені усі істотні умови договору купівлі-продажу, який був укладений в письмовій формі, і цей договір був виконаний сторонами в повному обсязі. Але наразі вона, [PERSON] , не має змоги оформити право власності на придбану частину житлового будинку, тому й змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 19 березня 2025 року провадження в справі було відкрито і справу було призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Відповідачу був встановлений строк у 15 днів з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження в справі на подання відзиву на позов. Копії позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами та ухвали про відкриття провадження в справі відповідачем Люботинською міською радою Харківської області отримано 21 березня 2025 року. У визначений судом строк відповідачем Люботинською міською радою Харківської області відзив не подано. Ухвалою від 21 травня 2025 року в справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала разом з позовною заявою заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, вказала, що позов підтримує в повному обсязі, та просила суд його задовольнити. Відповідач Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого Люботинським БТІ на замовлення [PERSON] станом на 04 грудня 2024 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1», ганком літ. «а1», загальною площею 55,50 кв.м, житловою площею 25,30 кв.м, та господарськими будівлями і спорудами: погреб літ. «В», навіс літ. «Е», сарай літ. «Ж», душ літ. «З», № 9 вигрібна яма, №№5, 6, 7, 8 Огороді, № 1 Ворота. За даними Люботинського БТІ, станом на 31 грудня 2012 року, спірний житловий будинок був зареєстрований на праві власності в 1/2 частині на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 23 листопада 1973 року Другою Харківського району державною нотаріальною конторою за реєстр. № 2789; в 1/4 частині на ім`я [PERSON] на підставі архівної копії договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 вересня 1950 року Другою міською Харківською державною нотаріальною конторою за реєстр. № 21339/2, та ще в 1/4 частині на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 28 липня 1984 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району за реєстр. 1876. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 27 квітня 1953 року Люботинським міським Бюро ЗАГС, вбачається, що у батьків [PERSON] і [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . 14 березня 1981 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 14 березня 1981 року. Отже, дослідженими доказами підтверджується, що позивач [PERSON] є саме тією особою, які належить право власності 1/2 частин спірного житлового будинку на підставі договору дарування. Співвласник спірного житлового будинку [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого повторно 22 лютого 2025 року Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі архівної копії договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 вересня 1950 року Другою міською Харківською державною нотаріальною конторою. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року, діючого на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву від 23 квітня 2025 року в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявами про прийняття спадщини звернулись 27 травня 1983 року [PERSON] та [INFO] [PERSON] . В матеріалах спадкової справи також зазначено, що лише [PERSON] 28 липня 1984 року звернулась з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] та відповідно їй було видано 28 липня 1984 року свідоцтво про право власності на спадщину у виді 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/4 частина спірного житлового будинку залишилась відкритою для оформлення іншими спадкоємцями. Таким чином, позивач [PERSON] наразі є власником саме 3/4 частин спірного житлового будинку. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що [PERSON] , яка була дружиною померлого [PERSON] , спадщину після його смерті прийняла у встановленому порядку та протягом визначеного законом шестимісячного строку від спадщини не відмовилась, суд вважає встановленим, що 1/4 частина спірного житлового будинку належала на праві власності [PERSON] від моменту відкриття спадщини. Між [PERSON] і [PERSON] в простій письмовій формі 07 червня 1985 року був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила 1/4 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За цим договором [PERSON] в момент підписання договору отримала від [PERSON] за належну їй частку житлового будинку узгоджену суму 500,00 карбованців. ДО вказаного договору додана розписка, зроблена [PERSON] , про отримання обумовленої суми 500,00 карбованців. В зв`язку з тим, що правовідносини між [PERSON] і [PERSON] відбулися в період дії Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, доцільно застосувати до них саме норми цього Кодексу. Згідно ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, з боку [PERSON] були виконані всі умови угоди, вона сплатила обумовлену вартість частини будинку та прийняла цю частку в своє володіння, а [PERSON] отримала всю суму грошей за свою частку будинку та передала її покупцю. На те, що [PERSON] ухилилася від нотаріального оформлення угоди вказують ті обставини, що згідно з довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів Харківської області від 11 березня 1988 року [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , лише до 07 червня 1985 року, і те що [PERSON] написала звернення від 07 червня 1985 року на адресу Народного суду Харківського району, в якому просила на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 1985 року визнати за [PERSON] право власності на належну їй 1/4 частину спірного житлового будинку, яку вона отримала у спадок після померлого чоловіка [PERSON] , але яку через свій похилий вік та хвороби не змогла оформити на своє ім`я, бо вона переїжджає проживати до своєї доньки. Отже це свідчить про виникнення обставин, які стали на заваді можливості здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного 07 червня 1985 року між [PERSON] і [PERSON] , та який був фактично виконаний його сторонами у належний спосіб. Але 1/4 частина спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд до теперішнього часу залишається зареєстрованою на ім`я [PERSON] . З боку [PERSON] були виконані всі умови договору та вона прийняла у своє володіння вказану частину житлового будинку, тому право власності на ім`я [PERSON] слід припинити. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved