Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

27 грудня 2024 року заявник [PERSON] , заінтересована особи, [PERSON] , [PERSON] , виконавчий комітет Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з заявою про усиновлення, просить суд постановити рішення та оголосити громадянина [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем дитини - [PERSON] , [INFO] , визначивши його батьком дитини; внести зміни до актового запису про народження від 19 квітня 2013 року № 179, [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », ім`я залишити без змін, по батькові змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », дату народження залишити без змін. Місце народження залишити без змін. В графі батько вказати: [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Стислий виклад позиції заявника. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він, 12 серпня 2022 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] . Його дружина, [PERSON] , має дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з ними та якій на сьогодні виповнилося повних одинадцять років, що підтверджується свідоцтвом про народження. За станом свого здоров`я дитина [PERSON] , [INFO] , є здоровою, на «Д» обліку не знаходиться. Він бажає усиновити вказану дитину, оскільки з її матір`ю він перебуває у зареєстрованому шлюбі, вони мешкають всі разом в одній квартирі, з дитиною в нього склалися взаємно добрі, дружні відносини, почуття любові один до одного, дитина вважає його своїм батьком та ставиться до нього як до свого батька, він піклується про неї та проживає з дитиною та її матір`ю в любові та гармонії, ними створена сім`я, тому власне з її інтересів для гармонійного розвитку дитини та її найкращих інтересів є доцільним оголосити його батьком. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , [INFO] , згодна на усиновлення ним її доньки - [PERSON] , [INFO] (заява посвідчена нотаріально). Сама дитина - [PERSON] , [INFO] , вважає його своїм батьком, бажає щодо він здійснив усиновлення, про що вона може висловити свою думку про це перед органом опіки та піклування та судом. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , [INFO] , він згоден на усиновлення ним його доньки - [PERSON] , про що надав посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. 05 вересня 2024 року, що зареєстрована в реєстрі за № 19028, заявою. За станом здоров`я він є практично здоровий, протипоказань для опіки та усиновлення не має, що підтверджується висновком про стан здоров`я. Він працює у ОВ «Алмі Дистрибьюшн» на посаді Агента з постачання торгівельно - роздрібних точок з 17 травня 2024 року по теперішній час. Від виконання трудових обов`язків він отримує доходи у вигляді заробітної плати, який за період з 17 травня 2024 року по 31 серпня 2024 року склала загальну суму 28 000 грн. Крім того, в нього на праві власності наявне житло, а саме: 1/2 частка квартири [ADDRESS] , яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 лютого 2012 року. На підставі вищевикладеного він і звернувся з відповідною заявою до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 31 грудня 2024 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області, суддя Боярський О.О., по вказаній справі було відкрито окреме провадження. 15 січня 2025 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, заява [PERSON] про відвід судді Боярського О.О. залишена без задоволення, заявлений самовідвід від розгляду даної справи. 04.02.2025 відповідно до розпорядження № 253 здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи. 04.02.2025 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю. 10.02.2025 Ухвалою судді справа прийнята до провадження з призначенням її до судового розгляду по сутті. 15.05.2025 до суду надійшов висновок про доцільність усиновлення [PERSON] , [INFO] та відповідності її інтересам. В судовому засіданні заявник, представник заявника заяву підтримали та просили суд її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо усиновлення її доньки [PERSON] , зазначила, що від шлюбу з [PERSON] в них народилася дитина - син, донька почала задавати питання чому саме вони всі [PERSON] , а вона [PERSON] та виявила бажання бути усиновленою, саме це була ініціатива самої дитини. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність усиновлення. Вказав, що заявник спроможний утримувати родину, в родинні добрі стосунки, дитина бажає бути усиновленою. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , [INFO] , пояснила, що їй зрозуміло яке вирішується питання, вона згодна та бажає усиновлення її [PERSON] , вважає його своїм батьком, в них добрі стосунки, бажає змінити прізвище на [INFO] . Фактичні обставини, встановлені судом. Вислухавши заявника, його представника, заінтересовану особу, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 серпня 2022 року, про що Білгород - Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запит № 375. /а.с.14/ [PERSON] , має дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 18) За станом свого здоров`я дитина [PERSON] , [INFO] , є здоровою, на «Д» обліку не знаходиться. (а.с. 19) Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , [INFO] , згодна на усиновлення [PERSON] її доньки - [PERSON] , [INFO] (заява посвідчена нотаріально). (а.с. 20) Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , [INFO] , він згоден на усиновлення [PERSON] , [INFO] його доньки - [PERSON] , про що надав посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. 05 вересня 2024 року, заявою, що зареєстрована в реєстрі за № 19028. (а.с.21) За станом здоров`я [PERSON] є практично здоровий, протипоказань для опіки та усиновлення не має, що підтверджується висновком про стан здоров`я від 23 грудня 2024 року. (а.с. 22-23) Відповідно довідки від 12 вересня 2024 року № 025 ОВ «Алмі Дистрибьюшн», заявник працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Алмі Дистрибьюшн» з 17 травня 2024 року на посаді агента з постачання торгівельно - роздрібних точок. (.а.с. 24), дохід за період з 17 травня 2024 року по 31 серпня 2024 року склав загальну суму 28 000 грн. На праві власності [PERSON] належить житло, а саме: 1/2 частка квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 лютого 2012 року. (а.с. 25-26) Відповідно до витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості Міністерства внутрішніх справ України ФОВА - 002844674 [PERSON] , [INFO] , станом на 24 грудня 2024 рік є особою, стосовно якої: відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості: відсутні. (а.с. 30) 14 травня 2025 року на адресу суду від виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради надійшов висновок, відповідно до якого вказано, що виконавчий комітет Білгород - Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування, не заперечує та вважає усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до вказаного висновку зазначено, що сім`я проживає у квартирі [ADDRESS] . За результатами обстеження умов проживання дитини, здійсненого начальником служби у справах дітей, встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , вітчимом, [PERSON] та братом, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Подружжям [PERSON] та [PERSON] сворено необхідні умови для проживання та розвитку малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний акт від 08 травня 2025 року. Між [PERSON] та дитиною, [PERSON] , [INFO] , склалися теплі, тісні родинні стосунки. [PERSON] не заперечує проти усиновлення ії [PERSON] , про що надала відповідну заяву від 08 вересня 2025 року. Під час бесіди встановлено, що дитина [PERSON] називає [PERSON] батьком та багато часу проводить разом з ним, вони мають спільні інтереси. Свого біологічного батька [PERSON] не пам`ятає, також повідомила, що він не бере участь у її вихованні та не спілкується з нею. [PERSON] ознайомлений зі станом здоров`я малолітньої [PERSON] , [INFO] , йому роз`яснені права, обов`язки, а також правові наслідки усиновлення. Нормативне обґрунтування. Висновки суду. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом статей 207, 208 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновленою може бути дитина В силу статей 211, 212 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичом дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як роз`яснюється у пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно із ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до положень ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. В силу ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. В силу ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Так, згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В силу ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобов`язання за цими договорами. Частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України (ч. ч. 1, 2 ст. 13 СК України). Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Так, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, п. 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). ЄСПЛ наводить критерії принципу «найкращих інтересів дитини» у рішеннях по справах «М.С. проти України» та «Мамчур проти України», зокрема у кожній конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно неблагонадійна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є неблагонадійним. Згідно зі статтею 10 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, ратифікованої Україною 15.02.2011, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. Установлення обставин в належному обсязі в кожній справі стосується настільки, наскільки це є можливим, та inter alia, таких питань: a) особистості, стану здоров`я та соціального середовища усиновлювача, подробиць про його домівку та умови проживання, його здатності виховувати дитину; b) причин, з яких усиновлювач бажає усиновити дитину; c) причини, через які інший з подружжя або зареєстрованих партнерів не приєднується до заяви, коли лише один з подружжя або зареєстрованих партнерів звертається із заявою про усиновлення; d) взаємної сумісності дитини й усиновлювача, а також тривалості часу, протягом якого дитина перебувала під його опікою; e) особистості, стану здоров`я й соціального середовища дитини, а також з урахуванням встановлених законом обмежень її сімейного походження та її цивільного стану; f) етнічного, релігійного та культурного походження усиновлювача й дитини. Компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини (ч. 1 ст.4 Європейської конвенції про усиновлення дітей). У судовому засіданні не встановлено будь-яких обмежень, передбачених статтями 211, 212 Сімейного Кодексу України, щодо можливості заявника бути усиновлювачем. Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, беручи до уваги висновок виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування, від 14.05. 2025, суд приходить до переконання, що заявник здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, таке усиновлення у даному випадку буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, тому заява є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі ст. ст 218, 224-225, 229, 231-232, 234 СК України,

Outcome: approved