Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

16 вересня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, у якому позивач просить: -позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого шлюбу, який розірвано рішенням суду, мають спільного сина [PERSON] , 2015 р. н. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, є боржником у багатьох виконавчих провадженнях та має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, стягнутих рішенням суду, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з указаним позовом. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 17 вересня 2024 року та 18 вересня 2024 року суд звернувся до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповіді на запити отримані судом 17 вересня 2024 року та 23 вересня 2024 року. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 24 вересня 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено строки для подання заяв по суті. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2024 року задоволено клопотання третьої особи про заміну третьої особи у справі. Замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, - службу у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на належну - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Зобов`язано Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надати суду висновок щодо предмету спору. Підготовче засідання відкладено. 24 грудня 2024 року від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшли письмові пояснення у справі, до яких долучено висновок щодо предмету спору. У поясненнях зазначено, що Департамент сліжб у справах дітей ХМР підтримує позовні вимоги матері дитини. Рішення прость прийнтяи з урахуванням наданого висновку. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до судового розгляду. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 11 червня 2025 року позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, у якій просить позов задовольнити та зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У матеріалах справи наявне клопотання представника третьої особи про розгляд справи без участі представника, яке викладено у письмових поясненнях Департаменту. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, відтак суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно з положеннями ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1133, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - громадянин України [PERSON] , мати - громадянка України [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2019 року у справі № 635/4797/19 шлюб, зареєстрований 03 жовтня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1314, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] ». З наявної у матеріалах справи відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові СМУ МЮ від 27.06.2024 № 137730 слідує, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № [NUMBER] щодо примусового виконання судового наказу № 635/4799/19, виданого 13.08.2019 Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 24.06.2019 і до повноліття дитини. Станом на 01.06.2024 заборгованість зі сплати аліментів за ВП № [NUMBER] становить 73730,10 грн. У матеріалах справи також наявний розрахунок указаної заборгованості. З наявного у матеріалах справи листа Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові СМУ МЮ від 27.06.2024 № 137783 слідує, що на примусовому виконанні у відділі перебувають ще 25 виконавчих проваджень відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] . З роздруківок результату пошуку фізичних осіб з Єдиного реєстру боржників від 05.08.2024 та результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 05.08.2024 слідує, що такі виконавчі провадження відкриті у зв`язку з систематичним притягненням [PERSON] до адміністративної відповідальності, частина виконавчих проваджень завершена. Згідно відповіді КНП Безлюдівської селищної ради «ЦПМД № 3 Харківського району», наданої на адвокатський запит, яка долучена до позову, [PERSON] , [INFO] , за період нагляду з 08.05.2018 по 30.04.2024 своєчасно відвідував лікаря для профілактичних оглядів та інших спеціалістів, представником дитини була мати [PERSON] , 1991 р. н., та бабуся (матір матері), які виконували обов`язки з догляду за дитиною, оздоровленню та лікуванню. З відповіді та характеристики КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 311» ХМР від 25.07.2024 слідує, що [PERSON] зарахований до закладу 01.09.2021, вибув із закладу 30.08.2022. Адміністрації та педагогам невідомо, які саме особи займаються вихованням та розвитком дитини, оскільки це не входить до їх компетенції. Зі слів вихователя групи під час відвідування дитиною [PERSON] закладу, приводила та забирала дитину матір [PERSON] та бабуся [PERSON] батьківські збори відвідувала також матір. Під час відвідування дошкільного закладу дитиною [PERSON] з батьком дитини у закладі не знайомі. З відповіді та характеристики учня від КЗ «Харківський ліцей № 82» ХМР від 01.07.2024 слідує, що [PERSON] , 2015 р. н., навчається у цьому закладі освіти з 01.09.2022, є учнем 3А класу, мати [PERSON] постійно спілкується з педагогами, батько [PERSON] контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, турбується про всебічний розвиток дитини. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як зазначено у п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у житті дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання. Відповідач [PERSON] разом із своїм сином не проживає, матеріально його не забезпечує, станом здоров`я не цікавиться. Вихованням та утриманням дитини повністю займається його матір [PERSON] , з якою мешкає малолітній [PERSON] . Відтак, невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та свідоме ухилення від їх виконання повністю знайшли своє підтвердження доказами у суді. Відповідно до висновку № 493 від 18 грудня 2024 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Виходячи із зазначених норм права і беручи до уваги обставини справи, відносини з батьком дитини, який не приділяє жодної уваги малолітньому сину, відсутній в його житті, враховуючи наявні в матеріалах справи докази щодо здійснення повного батьківського піклування над малолітнім [PERSON] його матір`ю, суд вважає, що дитина дійсно позбавлена батьківського піклування з боку батька. Дитина проживає разом з матір`ю, вона забезпечує її всіма належними умовами для розвитку та займається її вихованням. При задоволенні позовних вимог суд також враховує, той факт, що дитина повинна виховуватись в повноцінній родині, мати батька, який буде приділяти увагу її вихованню, а оскільки його біологічний батько не виконує ці обов`язки, тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved