Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

10 квітня 2025 року представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» на користь [PERSON] переплату за природний газ у розмірі 7\~113,58 грн. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] та отримувала газ від ТОВ «Полтавагаз Збут», регулярно сплачуючи за нього. За період з березня 2021 по серпень 2024 року позивачкою сплачено за отриманий газ у розмірі 7\~113,58 гривень. Водночас у січні 2025 року їй стало відомо, що для забезпечення безперебійного газопостачання всі споживачі, які раніше отримували природний газ від ТОВ «Полтавагаз Збут» забезпечуються газом від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», однак кошти сплачувалися на рахунок відповідача. В подальшому, позивачка дізналась про наявність у неї заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у розмірі 6\~970,42 грн. Після цього позивачка звернулась до ТОВ «Полтавагаз Збут» з заявою про повернення коштів, однак отримала відповідь про неможливість задовольнити вказану заяву через накладення арешту на банківські рахунки товариства приватним виконавцем. Також, позивачкою з`ясовано, що відповідно до облікової бази ТОВ «Полтавагаз Збут» за адресою: [ADDRESS] відкрито особистий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] для здійснення оплати від її імені. Ухвалою суду від 17.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначене на 03.06.2025 об 11:00 год. 02.05.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «Полтавагаз Збут», згідно якого відповідно до облікової бази Білінг 2.1 ТОВ «Полтавагаз Збут» за адресою: с. Великі Сорочинці, вул. Липнева, буд. 16а, відкрито особистий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] 1 для здійснення оплати. Від імені [PERSON] на адресу товариства заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам не надходила. Тобто, позивач не був споживачем ТОВ «Полтавагаз Збут». Також вказав, що на офіційному сайті товариства було повідомлено про припинення постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Полтавагаз Збут» та автоматичне переведення споживачів до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Крім цього, на грошові кошти ТОВ «Полтавагаз Збут» було накладено арешт, що унеможливлює повернення коштів позивачу та не залежить від волі товариства. Таким чином, представник відповідача прохав суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 32-34). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Мельник Н.Ю. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу. У 2021 році відбувся перехід споживачів до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», водночас позивач протягом декількох років продовжувала сплачувати кошти до ТОВ «Полтавагаз Збут». Представник відповідача адвокат Животовська М.Е. в судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. Підтвердила, що дійсно на рахунки відповідача від [PERSON] надходили кошти, однак вказала, що між сторонами були відсутні договірні відносини. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивачем було сплачено на рахунок ТОВ «Полтавагаз Збут» за спожитий природний газ: за квітень 2021 року 139,80 гривень, за травень 2021 року 200,00 гривень, за жовтень 2021 року 159,80 гривень, за листопад 2021 року 159,80 гривень, за грудень 2021 року 199,75 гривень, за січень 2022 року 159,80 гривень, за березень 2022 року 79,90 гривень, за квітень 2022 року 79,90 гривень, за травень 2022 року 159,80 гривень, за червень 2022 року 159,80 гривень, за липень 2022 року 319,60 гривень, за серпень 2022 року 319,60 гривень, за вересень 2022 року 399,50 гривень, за жовтень 2022 року 159,80 гривень, за листопад 2022 року 239,70 гривень, за грудень 2022 року 239,70 гривень, за січень 2023 року 239,70 гривень, за березень 2023 року 239,70 гривень, за квітень 2023 року 159,80 гривень, за травень 2023 року 159,80 гривень, за червень 2023 року 119,85 гривень, за липень 2023 року 335,58 гривень, за серпень 2023 року 399,50 гривень, за вересень 2023 року 239,70 гривень, за жовтень 2023 року 159,80 гривень, за листопад 2023 року 159,80 гривень, за січень 2024 року 239,70 гривень, за лютий 2024 року 239,70 гривень, за березень 2024 року 239,70 гривень, за квітень 2024 року 159,80 гривень, за травень 2024 року 159,80 гривень, за червень 2024 року 79,90 гривень, за липень 2024 року 239,70 гривень, за серпень 79,90 гривень, а всього за період з березня 2021 року по серпень 2024 року 6\~827,68 гривень (а.с. 9-13). Разом з тим, судом встановлено, що в поданій позовній заяві сума позову складає 7\~113,58 грн, де в доданих до позову додатках 2 платіжки, а саме від 24.03.2023 на суму 640,00 грн та від 26.01.2024 на суму 667,80 грн, сплачені за розподіл (доставку) газу АТ «Полтавагаз», яке не є відповідачем по справі. Згідно відповіді ТОВ «Полтавагаз Збут» №3/03-43 від 04.01.2025 року з 08.09.2024 року припинено постачання природного газу до побутових споживачів. На сьогоднішній день товариство позбавлене можливості вчасно задовольнити заяви про повернення коштів за спожитий природний газ через накладення арешту на банківські рахунки товариства приватним виконавцем (а.с. 14 на звороті). Суду також надано копії постанов про арешт коштів ТОВ «Полтавагаз Збут» від 04.09.2024 року у виконавчих провадження №75966366 та №75966970, копію сертифікату №5300-24-1935 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (а.с. 39-41). Згідно з ч.\~1 ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слідує зі змісту ч.\~3 ст.\~12 ЦПК України. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18. Пунктами 10.1 та 10.3 Розділу Х Типового договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) та строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. У свою чергу, пунктом 10.4 Розділу Х Типового договору передбачено, що Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Однак, відповідач проігнорував таку умову. Боржник, який допустив невиконання чи неналежне виконання зобов`язання має право доводити, що це відбулося внаслідок дії непереборної сили. Отже, форс-мажор може впливати на виконання одного договору / зобов`язання і не впливати щодо виконання іншого, залежно від сутності зобов`язання, стану боржника. Висновки про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання містяться у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17,від 30.11.2021 у справі №913/785/17. Окрім того, у постанові ВС від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначено, що Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач [PERSON] є споживачем ТОВ «Полтавагаз Збут». Водночас, в судовому засіданні встановлено та не заперечується стороною відповідача про те, що [PERSON] помилково сплачено на рахунок ТОВ «Полтавагаз Збут» грошові кошти за природний газ, які відповідачем повернуті не були. Однак, суд враховує той факт, що згідно заяви на повернення коштів [PERSON] просила повернути переплату в сумі 6\~970,42 грн, а в позовній заяві сума позову складає 7\~113,58 грн, де в доданих до позову додатках 2 платіжки, а саме від 24.03.2023 на суму 640,00 грн та від 26.01.2024 на суму 667,80 грн, сплачені за розподіл (доставку) газу АТ «Полтавагаз», яке не є відповідачем по справі, а тому дані платіжки не враховуються судом при задоволенні позову. Разом з тим, з урахуванням ч.\~2 ст.\~264 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6\~827,68 гривень переплати за природний газ. Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (складають 95,9%). Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави відповідно до ст.\~141 ЦПК України необхідно стягнути 1161,50 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial