Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Адвокат Парханова О.І. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНБУД» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальних збитків у сумі та моральної шкоди В обґрунтування\~позову позивач\~зазначив,\~що 08.08.2024\~на території,\~прилеглій до\~будинку [ADDRESS] \~та [ADDRESS] ,\~сталося падіння\~дерева на\~транспортний засіб.\~Внаслідок цієї\~події транспортний\~засіб зазнав\~значних механічних\~пошкоджень,\~що завдало\~позивачу суттєвих\~матеріальних збитків.\~Факт падіння\~дерева зафіксований\~протоколом огляду.\~Позивач звертався\~до відповідача\~з вимогою\~про відшкодуанння\~шкоди,\~яка залишилась\~без задоволення.\~Для визначення\~вартості пошкодженого\~майна \~проведено експертне\~дослідження,\~за висновками\~якого вартість\~відновлювального ремонту\~становить 106593,\~72\~грн. Оскільки дерево, яке впало на автомобіль позивача, знаходилося на землях комунальної власності, за його утримання відповідальна Дніпровська міська рада. Неналежний стан дерева свідчать про безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача (недоглядом зелених насаджень) і подією у вигляді падіння дерева на автівку позивача. Крім того, втрата автомобіля внаслідок падіння дерева спричинило позивачу моральну шкоду, яка проявилася у значному емоційному стресі, викликаному раптовою втратою можливості користуватися майном, що є невід`ємною частиною повсякденного життя, використовується для роботи, сімейних та особистих потреб. Це призвело до порушення звичного ритму життя, вимушеного витрачання додаткового часу та коштів на альтернативні засоби пересування, що ускладнило виконання робочих, сімейних і особистих зобов`язань. Ухвалою суду від 04.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справа призначений в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечували. У відзиві на позов відповідач зазначив, що відповідальність за утримання зелених насаджень лежить на виконавчому органі міської ради, що уповноважений в силу Закону України «Про благоустрій населених пунктів» здійснювати збереження та догляд за зеленими насадженнями. Отже, обов`язок відшкодування шкоди, завданої падінням дерева на автомобіль позивача, лежить саме на виконавчому органі міської ради, а не на міській раді. Дніпровська міська рада не є балансоутримувачем дерев, що ростуть території, яка прилягає до будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] . Хто є балансоутримувачем дерев цієї частини міста відповідачем не вказано. Також, на думку відповідача, позивач не довів причинно-наслідковий зв`язок між діями міської ради та завданою йому шкодою. При міській раді діє комісія з питань відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами. Рішенням міської ради від 25.04.2018 № 90/31 затверджено Порядок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами, пунктом 1.3 якого визначено, що відшкодування шкоди проводиться з метою добровільного досудового врегулювання спорів. Позивач звернувся до міської ради з претензією про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної об`єктом благоустрою, у відповідь йому повідомлено, що він має право звернутися до комісії з питань відшкодування шкоди з документами, які передбачені вищевказаним рішенням міської ради. Вказує, що позивачем не надано документів, які підтверджують знаходження дерева в аварійному стані. Третя особа Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надав письмові пояснення у справ, у яких зазначив, що ні Департамент, ні підпорядковане йому КП «Міськзеленбуд» не є балансоутримувачем зелених насаджень за адресою: пр. Дмитра Яворницького, буд. 17 В, та не володіє інформацією стосовно відповідальних осіб за їх утримання. Порядок утримання зелених насаджень встановлений Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, які затверджені наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105. Цими правилами обов`язок з збереження зелених насаджень та належного догляду за ними покладених на балансоутримувача відповідних об`єктів. Департамент вважає, що сума компенсації моральної шкоди не відповідає ступеню та характеру його моральних страждань, оскільки Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо ступеню його душевних і фізичних страждань. Крім того, Позивачем не вказано та не підтверджено період, протягом якого він не міг користуватися транспортним засобом, або що саме спричинило йому моральну шкоду. Третя особа КП «Міськзеленбуд» пояснень у справі не надало. Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що, на його думку, всі заперечення відповідача є способом уникнути відповідальність. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову з підстав викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення та виклав доводи, які аналогічні викладених у відзиві на позов, також зазначив, що позивачем не дотриманий досудовий порядок врегулювання спору. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб марки Peugeot Panter, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серія [NUMBER] від 16.03.2021 (а.с.10). 08.08.2024 на території, яка прилягає до будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] , сталося падіння дерева на транспортний засіб позивача. Внаслідок падіння дерева вказаний транспортний засіб зазнав механічні пошкодження. Факт падіння дерева зафіксований протоколом огляду від 08.08.2024. Протокол складений слідчим СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ткаченко Г.В. У протоколі огляду подій від 08.08.2024 вказано, що об`єктом огляду є ділянка місцевості біля будинку [ADDRESS] . На ділянці припаркований автомобіль Peugeot Panter сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Автомобіль зазнав пошкоджень: деформований дах; деформований задній пройом; деформовані задні дверці багажнику (а.с. 11-13). Зроблені фото (а.с. 15-16). 04.09.2024 представником позивача адвокатом Пархановою О.І. направлений адвокатський запит до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради з метою встановлення балансоутримувача земельних ділянок, розташованих за адресами: проспект Дмитра Яворницького, 17 та [ADDRESS] . Листом від 12.09.2024 № 3/5-1629 Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надано відповідь на запит адвоката Парханової Олени від 04.09.2024 № 0409/2024 та повідомлено про те, що за інформацією, наданою Комунальним підприємством «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради, останнє не являється балансоутримувачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та не являється балансоутримувачем зелених насаджень за вищевказаною адресою (а.с. 58). 04.10.2024 позивач звернувся до Дніпровської міської ради з претензією щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля внаслідок падіння дерева (а.с.18). Листом від 17.10.2024 № 7/11-2366 Дніпровська міська рада претензію залишала без розгляду з посиланням на її невідповідність Порядку відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами, що затверджений рішенням Дніпровської міської ради від 25.04.2018.№ 90/31 (а.с. 70-71). Відповідно до висновку експерта - автотоварознавця [PERSON] за № 9844 від 27.11.2024 року, 15.11.2024 року ним, у присутності власника, проведено огляд транспортного засобу марки Peugeot Panter, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та встановлено, що автомобіль має пошкодження, які унеможливлюють його експлуатацію до проведення відновлювального ремонту та встановлено, що автомобіль має утворення вм`ятин, гофри, тріщин, згинів і відповідно з технологією заводу виробника підлягає заміні: клейовий комплект вітрового скла, технологічна заміна, ручка зовнішня дверей передніх лівих зчоси на структурній поверхні, ремонт технологічно неможливий: Дах Деформовано на S>50%, ремонт технологічно неможливий (а.с.19-31). Вартість відновлювального ремонту становить 106593 грн 72 коп. (сто шість тисяч п`ятсот дев`яносто три грн. 72 коп.). Додатком до висновку експерта є фототаблиця пошкоджень автомобіля позивача, яка підтверджує, що за характером ушкоджень відповідних частин автомобіля останні могли утворитись внаслідок падіння на транспортний засіб дерева. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Вартість проведення експертного дослідження з метою визначення розміру матеріального збитку за замовленням позивача склала 6 000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 15.11.2024 № 9844 (а.с.32). Заперечення щодо розміру шкоди з боку відповідача не надані, клопотання про призначення експертизи не заявлялось.. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має конституційне право на судовий засіб захисту. До засад цивільного законодавства, відповідно до вимог ст. 3 ЦК України, відноситься свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність і розумність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Нормою ст. 16 ЦПК України визначено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі 1-2/2002 від 09.07.2002, положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Рішенням Дніпровської міської ради від 25.04.2018 № 90/31 затверджено Порядок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами (далі- Порядок № 90/31), який визначає механізм добровільного відшкодування Дніпровською міською радою матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами. Відшкодування шкоди проводиться з метою добровільного досудового врегулювання спорів, запровадження процесу утримання об`єктів благоустрою міста в стані, придатному до використання, а також такому, що приведе до зменшення кількості випадків спричинення шкоди особам та їх майну, зменшення розміру шкоди, заподіяної майну осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами, яка підлягає відшкодуванню, зміцнення довіри до органів місцевого самоврядування (п.1.1 розділу 1 Загальні положення Порядку № 90/31). Для відшкодування шкоди особа, майну якої заподіяно шкоду, звертається до міської ради протягом 30 календарних днів з дня заподіяння шкоди (п. 2.4 розділу 2 Порядок подачі документів для відшкодування шкоди Порядку № 90/31). Право на відшкодування шкоди мають фізичні особи, місце проживання або перебування яких зареєстровано у місті Дніпрі, та юридичні особи, які зареєстровані та знаходяться/ведуть господарську діяльність у місті Дніпрі. Питання відшкодування шкоди розглядається комісією, яка створюється розпорядженням міського голови. Відповідно до умов, визначених у протоколі комісії, між міською радою, особою та балансоутримувачем об`єкта благоустрою комунальної власності та його елементів укладається договір про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами за примірною формою (додаток 2), який набирає чинності з моменту затвердження виконавчим комітетом міської ради. Від міської ради договір підписує міський голова або уповноважена особа. Метою укладення договору є зменшення розміру шкоди, заподіяної майну осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами, яка підлягає відшкодуванню. На підставі протоколу комісії департаментом правового забезпечення Дніпровської міської ради готується проект рішення виконавчого комітету міської ради щодо виплати матеріальної шкоди та затвердження договору. Підставою для здійснення виплати є рішення виконавчого комітету міської ради щодо виплати матеріальної шкоди та затвердження договору. Відшкодування шкоди здійснюється за рахунок коштів міського бюджету у межах асигнувань, передбачених Програмою реформування та розвитку комунального господарства міста Дніпра на 2016 - 2020 роки, затвердженою рішенням міської ради від 30.03.2016 № 17/5 9 (пп. 5.2 розділу 5 Виплата матеріальної шкоди).. Отже, що характер спірних правовідносин не зобов`язує позивача звертатись в обов`язковому порядку до інституту досудового врегулювання спору. Покликання відповідача на недотримання позивачем порядку відшкодування шкоди є неприйнятними, оскільки право позивача не звернення до суду з позовом про захист цивільного права не може бути обмежено прийняттям органом місцевого самоврядування власного нормативного акту, дія якого поширюється на невизначене коло осіб - мешканців м. Дніпра. Суд відхиляє посилання відповідача, що Дніпровська міська рада не несе відповідальності за завдану шкоду, у зв`язку з тим, що ним утворено неназваний ним у відзиві виконавчий орган, метою діяльності якого є утримання елементів благоустрою міста, а також тому, що дерева , які розташовані за адресою [ADDRESS] в та 17 на балансі міської ради не перебувають. Водночас суд звертає увагу, що затверджений міською радою Порядок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами спростовує доводи відповідача щодо меж цивільної відповідальності, оскільки передбачає відшкодування шкоди власникам майна, пошкодженого об`єктами та елементами благоустрою міста за рахунок міського бюджету, а не з фонду відповідного виконавчого органу, відповідального за благоустрій міста. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Пунктами 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до вимог ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Статтею 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачем не спростовано того факту, що земельна ділянка, на якій знаходилось дерево, падінням якого завдано шкоди майну позивача, перебуває у комунальній власності територіальної громади. Доказів того, що земельна ділянка передавалась у користування інших осіб суду також не представлено. Суду не представлено доказів того, що зелені насадження поруч з будинком м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 17в, передавались на баланс утвореним міською радою виконавчим органам, або на баланс об`єднанню співвласників багатоквартирного житлового будинку. Згідно з вимогами підпункту 7 п. а ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Згідно з вимогами ст. 1, 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту. Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 (далі- Правила № 105) органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності. Згідно з п.5.5 Правил № 105 відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем ( п.5.8 Правил № 105). Відповідно до розділу 12 Правил № 105 з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Згідно з п.5.2 Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 04.08.2008 № 240, з метою контролю за станом зелених насаджень міст та селищ міського типу балансоутримувач об`єкта благоустрою зеленого господарства здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. Під час загального огляду обстежують усі елементи, а під час часткового - лише окремі елементи об`єктів благоустрою зеленого господарства. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Отже, норми ЦК України, норми Закону України «Про благоустрій населених пунктів», норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дають підстави стверджувати, що відповідальність за шкоду, завдану майну особи падінням дерева, що зростало на землях комунальної форми власності, несе міська рада, яка уособлює територіальну громаду, що, в свою чергу, є власником земельної ділянки, частиною якої є зелені насадження. Такий висновок повністю узгоджується з нормою ст. 322 ЦК України, яка покладає тягар утримання майна на власника. Встановлені судом фактичні обставини справи, заперечення відповідачем відповідальності за зелені насадження за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 17 в без будь-яких доказів щодо належної особи власника чи їх балансоутримувача, свідчать про безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідачів (недоглядом зелених насаджень) і подією у вигляді падіння дерева на транспортний засіб позивача. При цьому суд враховує і те, що на транспортний засіб позивача впала внаслідок пориву вітру не гілка, а дерево в цілому, що є додатковим свідченням прояву бездіяльності відповідачем. Отже, оскільки дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, дерево відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» не перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання покладена законодавцем на органами місцевого самоврядування, які повинні діяти згідно із вимогами ст. 19 Конституції України, суд дійшов висновку, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покласти саме на Дніпровську міську раду, до відання виконавчого органу якої в силу пп.7 п.«а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 200/22129/16-ц. Підстави для покладення матеріальної відповідальності на виконавчий орган відсутні, оскільки виконавчий орган є лише розпорядником коштів місцевого бюджету; не є власником майна, через неналежне утримання якого завдано шкоду. Міська рада, затверджуючи Порядок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами, сама визнала необхідність відшкодування шкоди за рахунок міського бюджету. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі /передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо/ або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Для відновлення становища, що існувало до порушення права власності позивача пошкодженням належного йому майна, яке потребує відновлювального ремонту, позивач має право розраховувати на відновлення первісного стану його речі. Без відновлювального ремонту позивач позбавлений можливості експлуатувати майно, тому в цій частині його позовні вимоги підлягають задовольнянню у повному обсязі шляхом стягнення з міської ради на його користь майнової шкоди у розмірі 106593 грн 72 коп. та на підставі ст. 22 ЦК України витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 6000 грн. Оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, як власника майна, що виразилась у неналежному утриманні та обліку зелених насаджених на землях комунальної власності, наслідком чого стало пошкодження майна позивача, останній зазнав негативних змін у звичному способі життя, вимушений був докладати додаткових зусиль для відновлення своїх прав, фактично позбавлений засобу пересування, суд вважає доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди. Проте, суд вважає визначений позивачем розмір моральної шкоди значно завищеним. Тому, присуджуючи на відшкодування моральної шкоди грошові кошти, суд керується принципом, що відшкодування моральної шкоди не може мати на меті незаконного збагачення за рахунок відповідача. Беручи до уваги обсяг негативних явищ, що настали для позивача через протиправні дії відповідача, суд вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 4 000 грн. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог слід покласти витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 932 грн 69 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial