Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року в сумі 14 211,74 грн., судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №75575457, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 4 600,00 грн. строком на 16 днів зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 1,99% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 14.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №75575457 до договору позики №75575457, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 400 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5 000,00 грн. Того ж дня позикодавець виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 400,00 грн. на банківський картковий рахунок № [NUMBER] . Враховуючи викладені вище умови договору позики № 75575457 від 08.05.2021 та додаткової угоди до нього від 14.05.2021, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 1 287,50 грн., заборгованість останньої становить 14 211 грн. 74 коп., з яких 5 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 9 211 грн. 74 коп. - заборгованість за відсотками. 19.11.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №1911 від 19.11.2021 р., за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75575457 від 08.05.2021 р., що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] .. У свою чергу 03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р., відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75575457 від 08.05.2021 р., що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] .. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, а тому заборгованість за договором становить 14 211,74 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 9 211,74грн.. На підставі зазначених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №75575457 від 08.05.2021 р., що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , у розмірі 14 211,74 грн., судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2 422,40 грн., та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи знаходиться заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 08.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75575457, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 4 600,00 грн. строком на 16 днів зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 1,99% в день (а.с. 16). 14.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №75575457 до договору позики №75575457 від 08.05.2021 р., за умовами якого Товариство збільшує суму наданої [PERSON] позики в сумі 4 600,00 грн. на 400,00 грн., у зв`язку з чим загальна сума позики становить 5000,00 грн. Інші положення Договору не змінені та не доповнені (а.с. 17). Договір позики №75575457 від 08.05.2021 р.підписаний електронним підписом відповідача, відтворений шляхом введення одноразового ідентифікатора [NUMBER], що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] , що підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію (а.с. 26). Додаткова угода №75575457від 14.05.2021 р.до Договору позики №75575457 від 08.05.2021 р.підписана електронним підписом відповідача, відтворений шляхом введення одноразового ідентифікатора [NUMBER], що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] , що підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію (а.с. 27). Під час підписання договору та додаткової угоди до нього відповідач зазначила свої персональні дані (прізвище, ім`я, по батькові, паспортні відомості, РНОКПП, номер телефону, адресу електронної пошти, банківську картку для перерахування коштів № [NUMBER] та місце реєстрації/проживання) (а.с.16-17). Відповідно до пунктів 1 та 2 договору позики №75575457 від 08.05.2021 р.та пункту 1 додаткової угоди до нього від 14.05.2021 р. Товариство надало позичальнику кошти шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача 5 000 грн. На підтвердження розміру заборгованості відповідача надано розрахунок заборгованості за договором позики №75575457 від 08.05.2021 р., згідно з яким за період з 08.05.2021 р. по 25.03.2025 р. загальна сума заборгованості становить 14 211 грн. 74 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом позики, а 9 211 грн. 74 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами (а.с. 6-8). 19.11.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (а.с.33-37). Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року (а.с. 42-44). 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (а.с.46-50). Відповідно до Реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року до договору факторингу №030423-ФК, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року (а.с.57-58). Станом на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів сплати зазначеної суми заборгованості за договором позики. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані позивачем договір факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року, Реєстр прав вимоги №3 від 19 листопада 2021 року, акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року, акт звірки взаємних розрахунків за договором факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року, договір факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року, Реєстр заборгованості від 03 квітня 2023 року, акт звірки взаєморозрахунків за договором факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року, свідчать про те, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідачки за договором позики №75575457 від 08 травня 2021 року. Отже, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором позики перед новим кредитором ТОВ «Фінпром Маркет» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Враховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронного договору та додаткової угоди до нього, шляхом використання електронних підписів одноразовими ідентифікаторами «[NUMBER]» та «[NUMBER]» відповідно, що були надіслані [PERSON] на вказану нею електронну адресу [INFO] , суд вважає, що укладення договору позики №75575457 від 08.05.2021 року та додаткової угоди до нього №75575457 від 14.05.2021 відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано загальну суму позики в розмірі 5 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] . При цьому, факт отримання [PERSON] позики в сумі 4 600,00 грн. та 400,00 грн. підтверджується копіями платіжних інструкцій від 08 травня 2021 року та 14 травня 2021 року про перерахунок 08 травня 2021 року на картку № [NUMBER] грошових коштів в сумі 4 600,00 грн. та про перерахунок 14 травня 2021 року на картку № [NUMBER] грошових коштів в сумі 400,00 грн. відповідно (а.с.31). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року (а.с. 6-8) за період з 08.05.2021 р. по 25.03.2025 р. вбачається, що [PERSON] отримані кошти у визначений кредитним договором строк не повернула, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі позики, підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 16 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 1 440,74 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» слід стягнути заборгованість за договором позики №75575457 від 08.05.2021 року в сумі 6 440,74 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 440,74 грн. - сума заборгованості за відсотками. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з врахуванням частково задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: partial