Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

У березні 2025 року позивач через свого представника в системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 24.03.2022 року [PERSON] подав через Департамент «Центр надання адміністративних послуг» Чернівецької міської ради (ЦНАП) до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначив задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно територіальної одиниці, звідки він перемістилася: [ADDRESS] , адресу куди перемістився: [ADDRESS] . 24.03.2022 року [PERSON] включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, що вбачається з копії довідки про взяття внутрішньо переміщеної особи та витягу з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (ВПО) та цього ж дня відповідач подав до Департаменту заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якій просив призначити йому допомогу та вказав номер банківського рахунка для виплати допомоги (за стандартом ІВАN) [NUMBER] . Рішенням Департаменту про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.04.2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачу призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі: 2000 грн. щомісячно, з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року. Загальна сума допомоги склала 4000 грн. 06.04.2022 року відповідач повторно подав до Департаменту заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якій просив призначити йому допомогу та вказав номер банківського рахунка для виплати допомоги (за стандартом ІВАN) [NUMBER] . Рішенням Департаменту про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.04.2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачу призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі: 2000 грн. щомісячно, з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року. Загальна сума допомоги склала 4000 грн. Згідно з даними бази ASOPD (автоматизована система обробки пенсійної документації, в якій накопичується та обробляється інформація щодо виплати державних допомог) по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого відповідачем на підставі вище вказаного рішення Департаменту, зараховано 01.05.2022 року на [NUMBER] в АТ «Приватбанк», за два місяці виплати допомоги в сумі 4000 грн. та по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на [PERSON] зараховано 01.05.2022 року на [NUMBER] в АТ «Приватбанк», за два місяці виплати допомоги [PERSON] , ще 4000 грн. за березень-квітень 2022 року допомоги на проживання ВПО повторно. У зв`язку з подвійною виплатою допомоги на проживання ВПО, розпорядженням Департаменту від 20.06.2023 року та розрахунком переплати Департаменту №802 від 20.06.2023 року виведено обсяг повторно отриманих за березень та квітень 2022 року коштів вище вказаної допомоги, який складає 4000 грн. Станом на 28.03.2025 року відповідач перебуває на обліку в Департаменті, що вбачається з витягу з Єдиної інформаційної бази даних про ВПО. Листами від 26.06.2023 року, 14.12.2023 року, 30.01.2024 року, 16.05.2024 року, 09.01.2025 року направленими на адресу відповідачу, який задекларований/зареєстрований місце: [ADDRESS] та на адресу фактичного місця проживання: [ADDRESS] , повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в сумі 4000 грн. Однак, надміру виплачені кошти відповідачем не повернуті, що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання: [ADDRESS] на користь Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради 4000 грн. (чотири тисячі гривень) надміру виплачених бюджетних коштів, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась\~у відсутності\~відповідача,\~який \~ не\~з`явився \~ \~ в\~судове засідання\~незважаючи на\~те,\~що вважається\~ \~належним чином\~ \~повідомленим \~судом про\~час та\~місце розгляду\~справи \~за \~фактичним \~ місцем\~ \~ проживання.\~ \~Про причини\~своєї неявки\~ суд\~не повідомив\~ \~ і\~не подав\~ \~ відповідної\~мотивованої \~ заяви\~про відкладення\~розгляду справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім \~того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/,\~а також\~інформація щодо\~даної справи\~розміщується на\~ офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України в\~мережі Інтернет\~за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Також, у встановлений строк відповідачем не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що відповідач взятий на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки №7725-5000533819 від 24.03.2022 року (а/с 10 зворот). З матеріалів справи вбачається, що відповідач двічі, а саме 24.03.2022 року та 06.04.2022 року звертався із заявами про надання допомоги на проживання ВПО (а/с 11, 13 зворот). Відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку внесені до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000 гривень, для інших осіб 2000 гривень. Допомога надається за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022р. включно, надається починаючи з березня 2022 року З урахуванням\~ поданих\~ \~відповідачем \~ заяв,\~позивач,\~ рішеннями\~ від\~27.04.2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] та від 27.04.2022 року по тому ж особовому рахунку № [NUMBER] , призначив відповідачу допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі: 2000 грн. щомісячно, з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року. Таким чином, відповідачу двічі було виплачено допомогу на проживання в загальній сумі 8000 грн., тобто відповідач отримав відповідну допомогу у подвійному розмірі, а тому 4000 грн. є надміру виплаченими коштами. Наведене також підтверджується довідкою про виплачені кошти допомоги на проживання ВПО, розрахунок надміру виплачених та повернутих коштів (а/с 16). Відповідо до п. 11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Повернення одержувачами коштів виплаченої їм допомоги проводиться на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства. У разі повернення коштів одержувачем допомоги на рахунок Мінсоцполітики заява про повторне її перерахування одержувачу не розглядається. Згідно з п. 29 Порядку (чинного на момент подання позовної заяви) у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами та банками на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата. Повернуті кошти Мінсоцполітики використовує з дотриманням бюджетного законодавства. Орган соціального захисту населення інформує щомісяця до 5 числа наступного періоду територіальний орган Нацсоцслужби про повернення надміру виплачених коштів допомоги отримувачами та банками за формою, яка визначена Нацсоцслужбою. Про необхідність повернення вказаних коштів відповідач неодноразово повідомлявся позивачем шляхом направлення на його адресу відповідних повідомлень, натомість належним чином на такі повідомлення не відреагував, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом (а/с 18-20). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого)без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплаченої суми допомоги на проживання ВПО в розмірі 4000 грн. За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі\~вище викладеного\~та

Outcome: approved