Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду. Свої вимоги позивач мотивував наступним. [PERSON] з 06 лютого 2015 року по 17 лютого 2022 року перебував під вартою за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Вироком Шишацького районного суду від 17 лютого 2022 року [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2023 року вирок суду першої інстанції від 17 лютого 2022 року, яким [PERSON] визнано невинуватим, залишено без змін. Через незаконне перебування під вартою 7 років 12 днів [PERSON] просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 000\~000 грн; в рахунок відшкодування збитків, які фізична особа втратила внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду суму в розмірі 304\~006, 00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідачів [PERSON] , [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки 17 квітня 2025 року Полтавським апеляційним судом по справі 524/3592/15-к вирок Шишацького суду від 17 лютого 2022 року скасовано, ухвалено новий вирок, яким [PERSON] визнано винуватим за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до вироку Шишацького районного суду Полтавської області [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, та виправдано (а.с. 8-26 том 1). Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2023 року вирок суду від 17 лютого 2022 року, яким [PERSON] визнано невинуватим, залишено без змін (а.с. 27-38 том 1). Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2023 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції (а.с. 133-137 том 2). Вироком Полтавського апеляціного суду від 17 квітня 2025 року вирок Шишицького суду від 17 лютого 2022 року скасовано, [PERSON] визнано винуватим за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років (а.с. 196-221 том 2). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вироком Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року [PERSON] визнано винуватим за пред`явленим йому обвинуваченням, тому він на законних підставах перебував під вартою в період з 06\~лютого 2015\~року по\~17\~лютого 2022\~року. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивачу була завдана шкода незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду, позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір\~покладається на позивача.

Outcome: dismissed