Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

27 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі по тексту ТОВ «Бізнес позика») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2024 року № 508369-КС-001 в розмірі 166500,00 грн та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 21 квітня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 508369-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 вищевказаного договору ТОВ «Бізнес позика» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 50000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Так, ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 50000 грн шляхом перерахування на її банківську картку № [NUMBER] . Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 20 березня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 166500,00 грн, з яких: 50000,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 82500,00 грн прострочена заборгованість за процентами, 24000 грн сума заборгованості по штрафам та 10000,00 грн прострочена заборгованість за комісією. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.03.2025, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та задоволено клопотання про витребування доказів. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178\~ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 508369-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 вищевказаного договору ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2 процента за кожен день користування кредитом. Договір про надання кредиту від 27 серпня 2024 року № 508369-КС-001 відповідачем [PERSON] підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) UA-1057, 27.08.2024 19:33:07, про що свідчать дані самого договору та візуальної форми послідовності дій клієнта, доданих в якості додатків до позовної заяви. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 50000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів [PERSON] на загальну суму 50000 грн. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 20 березня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 166500,00 грн, з яких: 50000,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 82500,00 грн прострочена заборгованість за процентами, 24000 грн сума заборгованості по штрафам та 10000,00 грн прострочена заборгованість за комісією. Вказані обставини підтверджуються: пропозицією (оферта) укласти договір від 27 серпня 2024 року № 508369-КС-001 про надання кредиту; прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору від 27 серпня 2024 року № 508369-КС-001 про надання кредиту; візуальною формою послідовності дій клієнта; паспортом споживчого кредиту; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика»; інформаційною довідкою від 28.11.2024 про підтвердження здійснення операцій на суму 50000 грн; анкетою клієнта, розрахунком заборгованості за кредитом у гривні станом на 20 березня 2025 року та випискою по банківській картці № [NUMBER] , витребуваною судом з АТ ДБ «ОЩАДБАНК». Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані позивачем щодо цього факту. Також, позивач просить також стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по штрафам у розмірі 24000,00 грн. Пунктом 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки кредитний договір № 508369-КС-001 був укладений сторонами 27.08.2024 та діяв до 11.02.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нараховані позивачем штрафи у розмірі 24000,00 грн не можуть бути стягнуті із [PERSON] , оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нараховані штрафи підлягають списанню позивачем. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 50000,00 грн та 82500,00 грн процентів за користування кредитними коштами, та 10000,00 грн прострочена заборгованість за комісією, а всього у розмірі 142500,00 грн. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial