Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст позовної заяви Через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10151926 від 06 листопада 2023 року в розмірі 31 000 гривень, з яких: - 10 500 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; - 20 500 гривень - сума заборгованості за відсотками, а також щодо стягнення понесених судових витрат, а саме: 2 422,40 гривні - судового збору та 7 000 гривень - витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 1 - 15). В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс» зазначило, що 06 листопада 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-10151926, відповідно до якого, останній надано кредит у сумі 10 000 гривень зі сплатою процентів за його користування. Цей договір укладено в електронній формі та підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора; у договорі зазначено основні істотні умови, характерні для такого виду договору, вказано суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10151926 від 06 листопада 2023 року на загальну суму 22 500 гривень. 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно якого клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31 000 гривень. 2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом на подання відзиву, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 152, 153). Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (а.с. 154, 155, 159,160, 164, 170). Однак у позовній заяві позивач просив у разі неявки його представника розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 0610227162301, № 0610233586970, № 0610240695300, № 0610251266045, а також оголошеннями про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с. 157, 161, 162, 165, 166, 171). Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до статті 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина перша); судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята); у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (пункт 2 частини сьомої); днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункти 1 - 4 частини восьмої). Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року, справа № 760/25978/13-ц). Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було заначено, представник позивача скористався вимогами зазначеної норми. Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа №361/8331/18). Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, позивач (його представник) заявив клопотання про розгляд справи без його участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2023 року між ТОВ «Качай гроші» і [PERSON] в електронному вигляді укладено договір кредитної лінії № 00-10151926, який підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «51745», разом із графіком розрахунків та інформаційним повідомленням, які є невід`ємними частинами договору (а.с. 23 - 32). У пунктах 1.1. - 1.8. договору № 00-10151926 сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 10 000 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 05 березня 2024 року або достроково. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 0,625% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної пунктом 1.3.1. договору. Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3. цього договору. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 500 гривень. Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 4 368,35%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 34 875 гривень. Відповідно до пункту 2.8 договору дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 10 000 гривень на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Пунктом 3.6. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строку визначеного договором. Згідно з пунктом 6.1. договору, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів за цим договором, позичальник несе відповідальність передбачену чинним законодавством України. Також долучено правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші» (а.с. 33 - 62). Крім того, до позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який містить зазначення прізвища [PERSON] , дату 06 листопада 2023 року та підписаний останньою одноразовим ідентифікатором «[NUMBER]» (а.с. 63 - 65). Також у матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію, якою підтверджено клієнта [PERSON] , одноразовий ідентифікатор: 51745, час відправки ідентифікатора 06 листопада 2023 року о 17:54:18 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 66, 67). Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09 вересня 2024 року та додатку до цієї довідки, виданої ТОВ «Качай гроші», під номером 3309, номер транзакції: 39928-60726-10543, 06 листопада 2023 року о 17:54:33, сума транзакції 10 000 гривень на картку клієнта № [NUMBER] , код авторизації 822077, було перераховано (а.с. 68, 69, 71 - 73). У детальному розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Качай гроші» станом на 22 січня 2024 року, сума загальної заборгованості [PERSON] склала 22 500 гривень, з яких: 10 000 гривень - сума основного зобов`язання, 12 000 гривень - сума процентів, 500 гривень - сума комісії (а.с. 81, 82). 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024 (а.с. 84 - 92). До вказаного договору долучено шість додатків: форма реєстру боржників, зразок (форма) акт прийому-передачі реєстру боржників, зразок (форма) реєстру прийнятих платежів, зразок (форма) акту приймання-передачі документації, зразок (форма) реєстру боржників в електронному вигляді, зразок (форма) акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді, які підписані сторонами (а.с. 93 - 99). Відповідно до акту приймання-передачі від 22 січня 2024 року до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, згідно з вимогами пункту 4.2. договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 22 січня 2024 року. Кількість боржників 18 598. Загальна сума заборгованості 139 691 609,01 гривень (а.с. 100, 101). Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, реєстр боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, під номером 10947 перейшло право вимоги щодо [PERSON] із сумою заборгованості 22 500 гривень (а.с. 103 - 106). 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС (а.с. 107 - 116). До вказаного договору долучено шість додатків: форма реєстру боржників, зразок (форма) акт прийому-передачі реєстру боржників, зразок (форма) реєстру прийнятих платежів, зразок (форма) акту приймання-передачі документації, зразок (форма) реєстру боржників в електронному вигляді, зразок (форма) акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді, які підписані сторонами (а.с. 117 - 124). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 16 серпня 2024 року до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, згідно з вимогами пункту 4.2. договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 16 серпня 2024 року. Кількість боржників 9 192. Загальна сума заборгованості 137 609 617,75 гривень (а.с. 125). Згідно реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, під номером 4911 перейшло право вимоги щодо [PERSON] із сумою заборгованості 31 000 гривень (а.с. 126 - 128). У детальному розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «Макс Кредит» станом на 16 серпня 2024 року, сума загальної заборгованості [PERSON] складає 31 000 гривень, з яких: 10 000 гривень - сума основного зобов`язання, 20 500 гривень - сума процентів, 500 гривень - сума комісії (а.с. 83). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-10151926 від 06 листопада 2023 року [PERSON] , сума заборгованості за період з 16 серпня 2024 року по 24 грудня 2024 року складає 31 000 гривень, з яких: - 10 500 гривень - сума заборгованості по кредиту; - 20 500 гривень - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту (а.с. 80). 23 грудня 2024 року було надіслано до АТ «Універсал Банк» адвокатський запит № 23626/АЗ щодо надання інформації щодо картки клієнта № [NUMBER] (а.с. 74 - 76). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2025 року витребувано у Акціонерного товариства «Універсал Банк» необхідну інформацію стосовно надання кредиту [PERSON] (а.с. 168, 169). Від Акціонерного товариства «Універсал Банк» надійшла відповідь № БТ/Е-4427 від 26 травня 2025 року, в якій вказано, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , а також інші платіжні картки. За період з 06 листопада 2023 року по 11 листопада 2023 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 10 000 гривень. Додатково повідомлено, що кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому, у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників. Номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Також долучено рух коштів по картці [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) від 23 травня 2025 року, за період з 06 листопада 2023 року по 11 листопада 2023 року, з якого вбачається, що 06 листопада 2023 року о 17:54:33 на її рахунок було зараховано кошти у розмірі 10 000 гривень. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач отримала кредитні кошти, однак не виконує зобов`язань щодо їх повернення, а відтак порушене право кредитора підлягає захисту. 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 2.1. Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Цивільне законодавство ґрунтується на відповідних засадах, однією з яких є свобода договору (пункт 3 статті 3 ЦК України). За статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша); правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина друга). Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (абзац перший). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (абзац другий). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У статті 639 ЦК України вказано: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша); якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина друга). Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів унормовано Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV (далі - Закон № 851). Відповідно до статті 5 Закону № 851 електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина перша); електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (частина третя); візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (частина четверта). Згідно з частиною другою статті 14 Закону № 851 використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII (далі - Закон № 675). Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 675 електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6). Порядок укладення електронних договорів регулюється статтею 11 Закону № 675. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина перша статті 11 Закону № 675). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону № 675). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону № 675). Відповідно до частини шостої статті 11 Закону № 675 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За частиною дванадцятою статті 11 Закону № 675 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 675 якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наявні в матеріалах справи докази, досліджені судом у судовому засіданні, дають підстави для висновку про дотримання всіх встановлених законодавством вимог при укладенні договору між позивачем та відповідачем у електронній формі, пропозиція (оферта) укласти електронний договір та її прийняття (акцепт) здійснені з дотриманням вимог статей 11 та 12 Закону № 675, що не дає підстав для сумніву в існуванні вільного волевиявлення сторін на укладення відповідного правочину. 2.2. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша). У зв`язку з цим Конституційний Суд України зазначив: «одним із загальновизнаних принципів міжнародного права є «pacta sunt servanda» (договорів слід додержувати). Цей принцип входить і до системи цивільного права, зокрема він міститься в тих статтях Кодексу, які встановлюють, що зобов`язання має бути виконане належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що їх звичайно виставлено (частина перша статті 526); договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629)» (абзац четвертий пункту 6 мотивувальної частини Рішення від 22 червня 2022 року № 6-р(II)/2022). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що при укладенні між сторонами цієї справи кредитного договору було дотримано його письмової форми. 2.3. Згідно із частиною першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в аспекті цієї справи ТОВ «Качай гроші»). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач надав суду необхідні докази, які підтверджують доведення до відома відповідача основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача кредиту [PERSON] , інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту, порядку повернення кредиту, іншу необхідну інформацію, що зазначена у договорі кредитної лінії № 00-10151926, правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», паспорті споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), довідці про ідентифікацію, інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09 вересня 2024 року та додатку до цієї довідки виданої ТОВ «Качай гроші» (а.с. 23 - 69, 71 - 73), які підписані останньою відповідно до вимог законів № 851 та № 675. Тож надані позивачем докази, наявні в матеріалах справи та досліджені судом, свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, та підписання відповідачем договору. Водночас [PERSON] зазначені обставини жодним чином не спростовувала; будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів від позивача та користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач до суду не надала. 2.4. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року (справа № 910/1755/19), у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року (справа № 914/868/17), від 18 жовтня 2018 (справа № 910/11965/16). У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року (справа № 753/20537/18), від 21 липня 2021 року (справа № 334/6972/17), від 27 вересня 2021 року (справа № 5026/886/2012). 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024 (а.с. 84 - 92). Відповідно до акту приймання-передачі від 22 січня 2024 року до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, згідно з вимогами пункту 4.2. договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 22 січня 2024 року. Кількість боржників 18 598. Загальна сума заборгованості 139 691 609,01 гривень (а.с. 100, 101). Згідно витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, реєстр боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, під номером 10947 перейшло право вимоги стосовно [PERSON] із сумою заборгованості 22 500 гривень (а.с. 103 - 106). 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС (а.с. 107 - 116). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 16 серпня 2024 року до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, згідно з вимогами пункту 4.2. договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 16 серпня 2024 року. Кількість боржників 9 192. Загальна сума заборгованості 137 609 617,75 гривень (а.с. 125). Згідно реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, під номером 4911 перейшло право вимоги щодо [PERSON] із сумою заборгованості 31 000 гривень (а.с. 126 - 128). Таким чином, на думку суду, ураховуючи наведені приписи законодавства та позиції Верховного Суду, ТОВ «ФК «Ейс» наділено правом грошової вимоги до відповідача. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви 3.1. Враховуючи наведене вище суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку, що позові вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача кошти на загальну суму 31 000 гривень, з яких: - 10 500 гривень - сума заборгованості по кредиту; - 20 500 гривень - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту. Тож суд констатує, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є підставовими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи той факт, що позов задоволений в повному обсязі, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 5820 від 17 січня 2025 року (а.с. 18), обов`язок щодо сплати судового збору на користь ТОВ «ФК «Ейс» у розмірі 2 422,40 гривні слід покласти на [PERSON] . 3.2. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення (частини перша та четверта статті 131-2 Основаного Закону України). Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частини першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Верховний Суд вказав, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved