Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

07.04.2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 27.05.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір №26205000494135 про встановлення кредитного ліміту. Свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав не у повному обсязі, внаслідок чого у нього сформувалась заборгованість перед Банком в загальному розмірі 103\~606,59 грн., з яких: 47\~952,23 грн. залишок по тілу кредиту; 55\~654,36 грн. залишок по відсотках. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу № 11/04/24, згідно умов якого відступлено на користь позивача право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №26205000494135 від 27.05.2021 року, станом на 10.04.2024 року заборгованість відповідача становить 103 606,59 грн., з яких: 47 952,23 грн. залишок простроченого кредиту; 55 654,36 грн. залишок прострочених відсотків. Всі нарахування відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 103\~606,59 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» у позовній заяві просив проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, частково визнав позовні вимоги в частині тіла кредиту з урахуванням здійснених ним виплат. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд\~надає оцінку\~як зібраним\~у справі\~доказам в\~цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). У ході\~судового розгляду\~встановлено,\~що 27.05.2021\~року між\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~та [PERSON] \~укладено договір\~№26205000494135\~про встановлення\~кредитного ліміту.\~Відповідно до\~умов договору\~Банком відповідачу встановлено ліміт кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку, з максимальним лімітом кредитної лінії на дату укладання договору 1\~000\~000 грн. і строком дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, з можливістю продовження строку дії кредитного ліміту. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить на строкову суму кредиту 48,00 % річних, а на прострочену суму кредиту 56,00 % річних, та протягом пільгового періоду відсоткова ставка становить 0,01 %, а реальна річна процентна ставка - 58,89 %. Фактичне отримання і користування кредитними коштами у вигляді кредитного підтверджується виписками по особовому рахунку. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 11/04/24, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступило) ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийнято належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно витягом з Реєстру боржників до вищезазначеного договору до позивача перейшло право вимоги за договором № 26205000494135, укладеним 27.05.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Згідно з платіжною інструкцією №18 від 11.04.2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» здійснив оплату АТ «Банк Кредит Дніпро» в розмірі 5\~400 004 грн. згідно договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 року, яка передбачена п. 7.1. вищевказаного договору факторингу. Також судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 26205000494135 від 27.05.2021 року у [PERSON] перед позивачем станом на 10.04.2021 року існує заборгованість, яка складає 103\~417,92 грн. і складається з: 47952,23 грн. залишку простроченого кредиту; 55\~465,69 грн. залишку прострочених відсотків. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості, натомість у своїй заяві від 29.05.2025 року позовні вимоги визнав частково в частині тіла кредиту з урахуванням сплачених ним грошових сум. Положеннями ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказів сплати [PERSON] заборгованості первісному кредитору після відступлення права вимоги відповідач також не надав. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що з моменту переходу права вимоги від первісного кредитора не здійснювалося жодних нарахувань. Отже, пред`являючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, ТОВ «Санфорд Капітал» просив стягнути заборгованість за основним боргом, процентами. Стаття 509\~ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.\~11\~цього Кодексу та має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст.\~512\~ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом та не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтями 514-517\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Заміна кредитора у зобов`язанні - здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до приписів ст.\~625\~ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір - укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми - є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено судом, сторонами договору №26205000494135 про встановлення кредитного ліміту від 27.05.2021 року погоджено процентну ставку, яка є фіксованою та становить: на строкову суму кредиту 48,00 % річних, а на прострочену суму кредиту 56,00 % річних, протягом пільгового періоду відсоткова ставка становить 0,01 %, а реальна річна процентна ставка - 58,89 % (п. п. 1.2.3., 1.4.). Оскільки відповідач в повному обсязі кредитні кошти не повернув, суд дійшов висновку про правомірність нарахування відсотків. Враховуючи, що відповідач користувався кредитними коштами, розрахунок позивача не спростував і фактично визнав позовні вимоги в частині тіла кредиту та позивач набув право вимоги за кредитним договором, суд доходить висновку, що заборгованість за договором №26205000494135 про встановлення кредитного ліміту від 27.05.2021 року в сумі 103 606,59 грн., з яких: 47 952,23 грн. залишок простроченого кредиту; 55 654,36 грн. залишок прострочених відсотків, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2\~422,40 грн., підлягає стягненню на його користь з відповідача. Також у позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 7 200 грн. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вказаних витрат суду надано про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 16.12.2024 року, відповідно до якого адвокатським об`єднанням надано такі послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу вартістю 1\~200 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника вартістю 6\~000 грн.; ордер на надання правничої допомоги Серії АЕ №1310920 від 19.08.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльністю Серії ДП №3332 від 28.04.2021 року. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, не обтяжена великою кількістю доказів, через що для фахового юриста-адвоката, не вимагала значних часових затрат для вивчення документів та підготовки позову, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4 000 грн., що є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 6 422,40 грн., з яких: 2 422,40 грн. судовий збір, 3 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved