Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

14 лютого 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 175, 187 ЦПК України та статті 180, 181-184, 191 СК України, просить сягнути з Відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ( [ADDRESS] ) аліменти на користь Позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на утримання дітей, а саме: сина [PERSON] [INFO] ; сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у [PERSON] разом із відповідачем [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей, а саме: Син [PERSON] , [INFO] ; Син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із Позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі у задоволенні матеріальних потреб. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідною заявою. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ст. 183 СК України). Ухвалою судді\~від 26\~лютого 2025\~року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 25 березня 2025 року. Ухвалою судді від 25 березня 2025 року відкладено розгляд справи до 24.04.2025 року на підставі ст. 223 ЦПК України. Судове засідання 24.04.2025 року було знято з розгляду та призначено на 04.06.2025 року. В судове засідання 04.06.2025 року сторони не з`явились. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, в підсистемі «Електронний суд» та засобами поштового зв`язку. В позовній заяві наявне клопотання про проведення судового розгляду справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся за адресою місця реєстрації, проте конверти із процесуальними документами повернуто до суду з відміткою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади України». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. За наявності умов, передбачених ст.ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 04 червня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх осіб,\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] народився [INFO] у місті Славутич, про що 17 вересня 2010 року складено відповідний актовий запис № 164, батьками якого зазначено: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] народився народився [INFO] у місті Славутич, про що 24 квітня 2013 року складено відповідний актовий запис № 73, батьками якого зазначено: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади, місце проживання/перебування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначено: [ADDRESS] . Як вбачається з інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/238, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши письмові докази, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Відповідно до ст.\~141\~СК України мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Як вбачається із змісту ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилом\~частини другої\~цієї статті\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач інших непрацездатних осіб на утриманні не має, стан його здоров`я задовільний, виходячи з відсутності іншої інформації. Діти сторін: [PERSON] , [PERSON] , проживають разом із позивачем, стан їх здоров`я задовільний. З урахуванням наведеного, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров`я дітей, нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дітей, матір яких офіційно працевлаштована, має дохід, матеріальне становище відповідача, який працює та має постійний дохід, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в їх утриманні. Вказаний розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідач є чоловіком працездатного віку, а відтак повинен приймати заходи для можливості утримувати своїх дітей на достатньому для них рівні. Розмір аліментів з урахуванням доходу відповідача в повній мірі відповідає потребам та інтересам дітей. Відсутність доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на утримання дітей не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки діти у зазначеному віці потребують значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, вони мають право на достойний рівень матеріального забезпечення, і обоє з батьків повинні приймати участь у вихованні та утриманні дітей. Судом встановлено, що діти на час подання позову та розгляду справи в суді зареєстровані разом з матір`ю, тому відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України батько дітей, відповідач у справі, який проживає окремо від них, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з того, що датою пред`явлення позову є 14 лютого 2025 року, то аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з 14 лютого 2025 року. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнена позивач на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 1211 гривні 20 копійок. Згідно\~з пунктом\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах сум платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved