Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку окремого провадження звернувся адвокат Свитка Сергій Леонідович, який діє від імені заявниці [PERSON] , із заявою про оголошення померлою фізичної особи. Заявниця просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Корсуня-Шевченківського Черкаської області, РНОКПП [NUMBER] , померлим [INFO] , під час виконання ним обов`язку із захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та незалежності в районі населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області. Ухвалою судді від 25.03.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати за правилами окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних. Міністерство оборони України надало свої письмові пояснення по справі, у яких наголошує на тому, що чинним законодавством врегульована процедура оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями чи збройним конфліктом, і заявники, за спливом строків, передбачених частиною другою статті 46 ЦК України, не позбавлені можливості звернутися з цим питанням до суду, як це передбачено главою 4 розділу IV ЦПК України. Згідно із ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Оскільки [PERSON] пропав безвісти у період дії воєнного стану на території України, то Міністерство оборони України вважає, що оскільки воєнні дії на території України не закінчилися та про закінчення воєнного стану в Україні не оголошено, то особа може бути оголошеною померлою лише через два роки, або з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Представник Міністерства оборони України клопотав про залучення в якості заінтересованої особи військової частини [NUMBER] . Щодо цього клопотання суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 10.07.2024 по справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913 св 24) зазначив, що під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця, тобто оголошення померлим або визнання його безвісно відсутнім, не в усіх випадках заявники зазначають як заінтересованих осіб Міністерство оборони України або відповідну військову частину, які беруть участь у таких справах з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Тому суду, залежно від установлених обставин, необхідно залучати до участі у таких справах Міністерство оборони України або відповідні військові частини з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання у судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення. У цій справі залучено заінтересованою особою Міністерство оборони України, тому суд не вбачає підстав для залучення заінтересованою особою військову частину [NUMBER] . Представник заявниці 04.05.2025 подав уточнення до заяви, відповідно до якої просив оголосити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м.Корсуня-Шевченківського Черкаської області, померлим [INFO] під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в районі населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області (а.с.90-91). У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, звернулися із заявою про розгляд справи у їхню відсутність, підтримали заяву, просили задовольнити. Заінтересовані особи своїх представників у судове засідання не направили. Від Городищенського відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] 04.04.2020 зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 04.04.2020 (а.с.45). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.49). З витягу\~з реєстру\~територіальної громади\~від 13.03.2025\~убачається,\~що зареєстрованим\~місцем проживання\~ [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.46). 24.02.2022 у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану [PERSON] був призваний по мобілізації і продовжив проходження військової служби на посадах сержантського, а потім офіцерського складу Збройних Сил України (далі ЗСУ). Наказом Головнокомандувача ЗСУ від 20.02.2023 № 353 молодшого лейтенанта [PERSON] було призначено на посаду командира взводу у військовій частині [NUMBER] . 21.02.2023 [PERSON] був зарахований в штат військової частини [NUMBER] , що підтверджується наказом №28 від 21.02.2023 вказаної військової частини (а.с.35). Протягом 2022-2024 військова частина [NUMBER] приймала безпосередню участь у виконанні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. На підставі бойового розпорядження оперативного командування « [INFO] » №5022/3/2/836 від 28.06.2023 та бойового наказу командира в/ч [NUMBER] №4т від 29.06.2023 [PERSON] приступив до виконання службових обов`язків в складі сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « [INFO] » оперативно-стратегічного угруповання військ « [INFO] » на посаді командира розвідувального взводу в/ч [NUMBER] , що підтверджується наказом №165 від 05.07.2023 командира вказаної військової частини (а.с.23). У період часу з 05.07.2023 до 07.06.2024 [PERSON] , перебуваючи на вказаній посаді, продовжив брати безпосередню участь у виконанні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Виконуючи вказані обов`язки, лейтенант [PERSON] 07.06.2024 особисто перебував на позиції «Жук», що розташовувалася неподалік від населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області, і близько 04:15 цієї доби потрапив під мінометний обстріл ворога та перестав виходити на зв`язок з командуванням, що підтверджується витягом з Журналу бойових дій в/ч [NUMBER] за вказану добу (а.с.24). Також заявниця надала суду сповіщення №49 від 11.06.2024, відповідно до якого її, як дружину [PERSON] , повідомлено про те, що її чоловік 07.06.2024 зник безвісти після мінометного обстрілу поблизу населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області (а.с.50). 11.06.2024\~військовослужбовцями [PERSON] ,\~ [PERSON] \~були надані\~пояснення про\~те,\~що вони\~були очевидцями\~мінометного обстрілу\~ позиції\~«Жук», в районі населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області, на якій перебував [PERSON] , після чого останній безвісти зник, існує висока ймовірність його смерті. По факту зникнення військовослужбовця наказом командира військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 № 1052 було призначено службове розслідування. Матеріали вказаного службового розслідування надано суду, вони підтверджують ті обставини, що дійсно 07.06.2024 командир розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] лейтенант [PERSON] , безвісти зник в ході бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області, його місце знаходження не відоме. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 05.07.2024 №952, виданим за результатами проведеного службового розслідування, факт зникнення безвісти лейтенанта [PERSON] підтверджено, його обліковано зниклим безвісти за особливих обставин (а.с.29-32). У матеріалах службового розслідування та наказі командира військової частини [NUMBER] від 05.07.2024 №952 помилково вказано, що [PERSON] безвісти зник в районі населеного пункту Джерельне Сватівського району Харківської області, проте правильним є що [PERSON] безвісти зник в районі населеного пункту Джерельне Сватівського району Луганської області, що узгоджується з іншими доказами. Витягом з\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~підтверджується,\~що 01.07.2024\~за заявою\~ [PERSON] про\~те,\~що її\~чоловік [PERSON] ,\~військовослужбовець ЗСУ\~07.06.2024,\~зник безвісти\~в ході\~виконання бойового\~завдання в\~районі населеного\~пункту Джерельне\~Сватівського району\~Луганської області, було відкрито кримінальне провадження № 12024250380000308 за ч.1 ст. 115 КК України (а.с.\~8). Вирішуючи заяву, суд застосовує такі норми законодавства. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305309 ЦПК України).; визнання фізичної особи померлою (статті 305309 ЦПК України). Заявниця для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою (загиблою). Суд вважає, що обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно із частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995\~№5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно із ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Суд бере до уваги пояснення заінтересованої особи - Міністерства оборони України щодо строків, зазначених у ч.2 ст. 46 ЦК України, і з цього питання виходить з правових висновків Верховного Суду. Так, Велика Палата ВС у своїй постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 урахувала, що приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою з воєнними діями та збройним конфліктом, а не з воєнним станом як таким. Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Речення друге ч. 2 ст. 46 ЦК України не конкретизує обставин, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, вказаного в реченні першому цієї частини. Водночас, суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо в контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Це дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни, та в яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376, який суди можуть використовувати для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Згідно із цим Наказом бойові дії на території населеного пункту с. Джерельне Коломийчиської\~сільської територіальної\~громади Сватівського\~району Луганської\~області тривали з 24.02.2022 до 14.03.2022. [PERSON] зник безвісти 07.06.2024 не у самому населенному пункті с. Джерельне, а "в районі" цього населенного пункту під час мінометного обстрілу, тобто під час ведення активних бойових дій. Отже, хоча зникнення [PERSON] відбулося під час активних бойових дій в районі с.Джерельне Сватівського району Луганської області, однак це зникнення є наслідком воєнних дій, яка сталося у строк понад шість місяців до дня звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим. Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті [PERSON] - [INFO] , то оголосити його померлим слід з 07.06.2024. З огляду на вказане подана заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved