Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

І. Зміст заявлених вимог. Заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що з 2014 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у заявниці із [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] . Також [PERSON] зазначає, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено за її вказівкою відповідно до СК України, а саме: у графі батьком записано [PERSON] . У реєстрації шлюбу у неї із [PERSON] не виникало нагальної потреби, адже вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, займались спільним вихованням та утриманням спільної доньки. [PERSON] забезпечував всі потреби доньки, займався її розвитком та вихованням, приймав участь у вихованні дітей заявниці від іншого шлюбу. [PERSON] зазначає, що [INFO] , [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання з оборони територіальної цілісності України, поблизу населеного пункту Дачне, Покровського району Донецької області. Вказує і на те, що доказом того, що [PERSON] є біологічною донькою\~ [PERSON] , є висновок ксперта від 24.03.2025 року, згідно якого ймовірність батьківства становить 99,9999999%. Просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового № 326 від 13.02.2018 року про народження [PERSON] , складеного Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, записавши в графі батько - " [PERSON] , [INFO] , громадянин України. II. Стислий виклад позиції сторін. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву в повному обсязі з підстав, зазначених в заяві. Просила встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] являється рідним батьком їх спільної доньки [PERSON] . Начальник Другого відділу ДРАЦС в Чернівецькій області, направив до суду заяву в якій просить справу слухати у відсутності їх представника. Представник ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, направив до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, встановлення фактів зазначених у заяві [PERSON] залишає на розсуд суду. Представник\~ Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розписка про вручення. Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. III. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 14.05.2025 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. IV.Фактичні обставини, встановлені судом. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00042577948, встановлено, відомості про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10). Слід звернути увагу, що у свідоцтві про народження дитина \~ [PERSON] по-батькові вказана « [PERSON] », що відповідає імені [PERSON] , [INFO] , якого заявниця просить визнати батьком дитини. Відповідно до Акту №1, [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , та стоїть на обліку з 2014 року в Громадською організацією Асоціація багатодітних матерів дітей-інвалідів та дітей-сиріт як багатодітна мати п`яти дітей. (а.с.8). Також в даному Акті було зазначено, що [PERSON] проживала у громадянському шлюбі з [PERSON] з 2014 року, в 2016 році офіційно звінчались в церкві УП, у 2018 році у них з`явилась спільна дитина. Протягом 10 років [PERSON] допомагав у вихованні дітей заявниці від першого шлюбу, приймав активну участь в їх житті, дбайливо та бережно ставився до всіх дітей. Із Аку ПП Чернівцікомунбуд №52 від 24.02.2025 року, складеного у присутності сусідів [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] у цивільному шлюбі в яких народилася донька [PERSON] , [INFO] , яку виховували разом та вели спільне господарство до дня його смерті (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Із Сповіщення сім`ї №9643 від 23.12.2024 року, направленого на адресу заявниці [INFO] ,\~ встановлено, що солдат [PERSON] , [INFO] загинув внаслідок артилерійського обстрілу противника в районі населеного пункту Дачне. Покровського району, Донецької області (а.с.12). Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-25/2382-БД від 24.03.2025 року ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною донькою особи,\~ генетичні ознаки якої встановлено з фрагмента кістки трупа ймовірно [PERSON] , [INFO] , складає не менше ніж 99,999 % (а.с.13-20). V. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до змісту ч. 1, ч.2ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1ст.135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зістаттею 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першоїстатті 78 ЦПК Українисуд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За змістом частини першоїстатті 102 ЦПК Українивисновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, приймаючи до уваги, що факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , вiдносно малолітньої дитини, Козмінської НБ, підтверджується висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-25/2382-БД від 24.03.2025 року, суд приходить до висновку про те, що заява є такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved