Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

15 квітня 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області за підсудністю надійшов позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 26 грудня 2023 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Через несумісність характерів в них часто виникали непорозуміння та сварки, з`явилась напруженість в стосунках. Зазначені обставини призвели до втрати взаємоповаги. Все перелічене створило умови, внаслідок яких їх шлюб перестав відповідати своєму призначенню. З жовтня 2024 року сторони проживають окремо. Тобто сім`я фактично розпалась і збережена бути не може. Просить суд шлюб, укладений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі за актовим записом № 1611 29 грудня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання, згідно якого позивач просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 1611. На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнав то стягненню з нього підлягає 50% від сплаченого судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved