Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути суму заборгованості: 1) за Кредитним договором № 25527-10/2023 в розмірі 49000,00 грн., з яких: - 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 37000,00грн - сума заборгованості за відсотками; 2) за Кредитним договором № 1276115 в розмірі 77849,90 грн., з яких: - 8999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 68849,91 грн - сума заборгованості за відсотками; 3) за Договором позики № 6274568 в розмірі 23896,01 грн., з яких: - 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15896,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 4) за Договором позики № 76625376 в розмірі 40500,00 грн., з яких: - 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; Всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі: 191245,91 грн. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідачки не надійшло. Відповідачка скористалась своїм правом на подання відзиву на позов в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою від 27 травня 2025 року судом відмовлено у задоволенні клопотань позивача про долучення додаткових доказів до справи та витребування доказів з АТ «Приватбанк». Представник позивача до суду не з`явився, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 ЦПК України, клопотав про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені в позові, підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка до суду не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Представник відповідачки до суду не з`явився, подав заяву в якій вказав, що просить розглянути справу без його участі та учасі відповідачки. В задоволенні позову просив відмови з мотивів, наведених у відзиві та письмових поясненнях. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»»») обґрунтовує такими доводами. 1) 19.10.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №25527-10/2023, який був підписаний електронним підписом. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 49000,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 37000,00 грн сума заборгованості за відсотками. 2) 01.11.2023 між ТОВ « Слон Кредит» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 1276115 у вигляді електронного документа. 14.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 14102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників Додатку № 1 до Договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 77849,90 грн, з яких: 8999,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 68849,91 грн сума заборгованості за відсотками. 3) 06.10.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено Договір позики № 6274568 у вигляді електронного документа. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «Маніфою» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №3 від 10.04.2024 до Договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 23896,01 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15896,01 грн сума заборгованості за відсотками. 4) 02.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 76625376 у вигляді електронного документа. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 40500,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 31500,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідачка взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними перед первісними кредиторами не виконала. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання також не здійснила жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ»»». Таким чином у порушення умов кредитних договорів, а також відповідно до статей 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] зобов`язання за вказаними договорами не виконала. З урахуванням наведеного ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» звернулось до суду із вказаним позовом. [PERSON] подала відзив на позов в якому зазначила, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні. В запереченнях [PERSON] посилається на те, що позивачем не доведено реальність укладення електронних договорів та наявності між сторонами відносин позики. Так, відповідачка зазначає, що для доведення факту підписання договору не достатньо надати лише кредитні договори, де візуально відображено одноразові ідентифікатори. Посилається на те, що нею не підписувались будь-якими одноразовими ідентифікаторами надані позивачем кредитні договори. Про наявність кредитних договорів вона дізналась безпосередньо з позовної заяви. Вказує, що позивачем не було надано підтвердження відправлення алфавітно-цифрових послідовностей, які вказані в договорах, а також не надано доказів здійснення алгоритму дій, що відображає дії, які вона нібито здійснювала для укладення спірних договорів. Далі вказує,\~що саме по собі підписання кредитних договорів (що є припущенням та також не доведено позивачем) не є підтвердженням перерахування коштів за їх умовами та не доводить факту видачі (перерахування) позичальнику кредитних коштів. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання нею грошових коштів, надання яких в позику є предметом кредитних договорів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. На відзив\~на позовну\~заяву позивачем\~була надана\~відповідь на\~відзив в\~якій ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»»»\~зазначає,\~що з матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Посилається на те, що договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) позичальника з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Таким чином відповідачем було подано заявку на оформлення договору в якій останній зазначив особисті персональні данні, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти, підписав договір електронним підписом. Що стосується не отримання коштів, то позивач вказує на те, що фактично відповідачка не заперечує факт отримання позики, але намагається показати, що позивач не довів його належним чином. Вважає, що [PERSON] , як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ»», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. У письмових поясненнях, наданих відповідачкою та її представником, зазначається, що чинне законодавство чітко встановлює перелік документів, на підставі яких здійснюється переказ і видача коштів з рахунків. За відсутності таких доказів у позивача, наведене означає недоведеність позовних вимог, що унеможливлює стягнення будь-яких коштів. ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 1)Судом встановлено, що 19.10.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 25527-10/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» надало кредит [PERSON] у сумі 12000,00 грн. на строк 360 днів до 12 жовтня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розрахунку 2,50% в день відповідно до графіку платежів, визначених в додатку № 1 до договору. Вказаний договір був підписаний з боку Товариства директором за допомогою аналогового підпису, а з боку Клієнта [PERSON] за допомогою електронного підпису W8468. Підписанню договору про надання фінансового кредиту № 25527-10/2023 від 19.10.2023 передувало підписання паспорту споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Паспорт підписаний з боку відповідачки 19.10.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора - W8468. Відповідно до п. 1.6. договору про надання фінансового кредиту № 25527-10/2023 від 19.10.2023 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-75хх-хххх-3390 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Судом встановлено, що Паспорт та Договір містять повну інформацію про Клієнта [PERSON] , в тому числі, анкетні данні, адресу місця реєстрації, серію та номер паспорту, РНОКПП, номери контактних телефонів. Розділом 2 договору про надання фінансового кредиту № 25527-10/2023 від 19.10.2023 визначений порядок укладення договору. Відповідно до п. 2.1. 2.8. Договору: 2.1. Перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених норматив актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів: - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий документ, що містить фото. 2.2. Видача кредитів Клієнту-фізичній особі (надалі-Клієнт) Товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://avans.credit/\~(надалі - Сайт Товариства). 2.3. Для отримання кредиту Клієнт відвідує Сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме - Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на Сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів НБУ (Інформація на сайті Товариства). 2.4. За результатом ознайомлення з наведеною інформацією на Сайті Товариства Клієнт на калькуляторі обирає необхідну суму кредиту та строк платежу за кредитом, який є розрахунковим періодом для побудування графіку платежів, після чого переходить до створення Особистого Кабінету. 2.5. Для створення Особистого кабінету Клієнт на Сайті товариства вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс-повідомлення, або приймає вхідний дзвінок від Товариства та підтверджує відповідну дію. 2.6. Після входу (авторизації) до Особистого кабінету, Клієнт, для отримання кредиту, заповнює Заявку-Анкету (надалі - Заявка). 2.7. У заявці Клієнт зобов`язання вказати повні, точні і достовірні особисті дані відповідно до ідентифікаційних документів Клієнта, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту Клієнту. 2.8. Заповнюючи Заявку, Клієнт дає свою згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. Судом також встановлено, що 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 49000,00 грн., з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 2)Судом встановлено, що 01.11.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1276115, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надало кредит [PERSON] у сумі 9000,00 грн. на строк 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розрахунку 2,50% в день, яка застосовується у межах строку кредиту. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є Додатком № 1 до Договору. Вказаний договір був підписаний з боку Товариства директором за допомогою аналогового підпису, а з боку Клієнта [PERSON] за допомогою електронного підпису Р607. Підписанню договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1276115 від 01.11.2023 передувало підписання паспорту споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Паспорт підписаний з боку відповідачки 01.11.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора Р607. Відповідно до п. 1.1. договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1276115 від 01.11.2023 укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. При цьому Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1276115 від 01.11.2023 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Судом встановлено, що Паспорт та Договір містять повну інформацію про Клієнта [PERSON] , в тому числі, анкетні данні, адресу місця реєстрації, серію та номер паспорту, РНОКПП, номери контактних телефонів. Відповідно до п. 9.6 «Порядок укладення Договору та створення електронних підпис Сторін» договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1276115 від 01.11.2023 Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронним підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Судом також встановлено, що 14.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» укладено Договір факторингу № 14102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 77849,90 грн., з яких: 8999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 68849,91 грн - сума заборгованості за відсотками. 3)Судом встановлено, що 06.10.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] був укладений договір позики № 6274568, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» надало кредит [PERSON] у сумі 8000,00 грн на строк 80 днів починаючи з 06 жовтня 2023 року по 25 грудня 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розрахунку 2,49 % на день, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду та в розрахунку 3,00 % на день, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Відповідно до п. 3.4. договору позики № 6274568 від 06.10.2023 повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється Позичальником у визначений цим Договором чи Додатковою угодою щодо продовження строку позики строк позики/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний-рахунок Позикодавця. У разі дострокового повернення позики Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з графіком, визначеним Розрахунком. Пунктом 2.5. договору позики № 6274568 від 06.10.2023 Сторонами домовлено, що позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті. Вказаний договір був підписаний з боку Товариства директором за допомогою кваліфікованого електронного підпису, а з боку Клієнта [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором d99700. Підписанню договору позики № 6274568 від 06.10.2023 передувало підписання паспорту позики, яка містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Паспорт підписаний з боку відповідачки 06.10.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора b69268. Судом встановлено, що Паспорт та Договір містять повну інформацію про Клієнта [PERSON] , в тому числі, анкетні данні, адресу місця реєстрації, серію та номер паспорту, РНОКПП, номери контактних телефонів. Розділом 9. договору позики № 6274568 від 06.10.2023 визначена технологія та порядок укладення договору позики. Відповідно до п. 9.1. 9.5. Договору: 9.1. Договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі Позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення Позикодавцем в Особистому кабінеті Позичальника Договору позики для вивчення та прийняття його умов Позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого Позикодавцем Договору у відповідне поле. 9.2. Порядок створення та накладення підписів Сторонами: 9.2.1. Направлення Позикодавцем одноразового ідентифікатора на контактний номер телефону, зареєстрований Позичальником в Особистому кабінеті для підписання Договору позики; 9.2.2. Підписання Договору позики Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення його значення у відповідне поле; 9.2.3. Підписання Договору позики уповноваженим представником Позикодавця кваліфікованим електронним підписом з кваліфікованою електронною позначкою часу. 9.3. Вищевказаний спосіб укладення, у тому числі підписання, Договору позики погоджений Сторонами, відповідно, Договір, укладений у такий спосіб, є чинним та прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. 9.4. Цей Договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі Позикодавця вебсайт https://money4you.ua/. 9.5. Часом укладення цього Договору є значення кваліфікованої електронної позначки часу для кваліфікованого електронного підпису уповноваженого представника Позикодавця. 06.11.2023 ТОВ «Маніфою» та [PERSON] підписали Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 6274568 від 06.10.2023 відповідно до якої сторони змінили строк користування позикою, встановивши його до 25 січня 2024 року. Вказана додаткова угода була підписаний з боку Товариства начальником відділу верифікації та кредитної експертизи за допомогою кваліфікованого електронного підпису, а з боку Клієнта Ісак І.В. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором b29579. Судом також встановлено, що 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» приймає належні ТОВ «Маніфою» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 23896,01 грн., з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15896,01 грн - сума заборгованості за процентами. 4)Судом встановлено, що 02.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 76625376, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало кредит [PERSON] у сумі 12000,00 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитнимикоштами в розрахунку 2,50% в день, яка застосовується у межах строку кредиту та 2,70% в день, яка застосовується за понадстрокове користування позикою. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Додатку № 1 до Договору Позики № 76625376 від 02.11.2023. Вказаний договір був підписаний з боку Товариства директором за допомогою електронного підпису N5eB7hTjsY, а з боку Клієнта Ісак І.В. за допомогою електронного підпису 3kJpL18U1T. Відповідно до пункту 1 Договору позики № 76625376 від 02.11.2023 Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Кошти перераховуються на вказаний в Договорі позики № 76625376 від 02.11.2023 номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] , розміщений в розділі Договору - ПОЗИЧАЛЬНИК. Відповідно до п. 20. Договору позики № 76625376 від 02.11.2023 Технологія (порядок) укладення Договору. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 21. Договору позики № 76625376 від 02.11.2023 Порядок створення та накладення електронних підписів сторонами Договору. Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідно до п. 22. Договору позики № 76625376 від 02.11.2023 позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ. Судом також встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 40500,00 грн., з яких: 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31500,00 грн - сума заборгованості за відсотками. З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по отриманим та неповернутим позикам та кредитам, процентам за користування отриманими коштами, на підставі електронних кредитних договорів. Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду Щодо визнання договорів укладеними За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина друга статті 639 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 19.10.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 25527-10/2023 в електронній формі шляхом проставлення аналогу власноручного підпису директора позичальника та електронним підписом відповідача W8468. 01.11.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1276115 в електронній формі шляхом проставлення аналогу власноручного підпису директора позичальника та електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача Р607. 06.10.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] був укладений договір позики № 6274568 в електронній формі шляхом проставлення директором позичальника кваліфікованого електронного підпису та електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача d99700. 02.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 76625376 в електронній формі шляхом підписання директором позичальника за допомогою електронного підпису N5eB7hTjsY, а з боку Клієнта Ісак І.В. за допомогою електронного підпису 3kJpL18U1T. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредиторів подав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитні договори не були би укладені сторонами, оскільки для їх підписання необхідно пройти ідентифікацію/верифікацію на сайті Кредитора, яка складається з ряду послідовних дій, та надання Кредитором Позичальнику певної персональної інформації щодо себе, що виключає можливість зловживання та шахрайства з боку третіх осіб. Судом встановлено, що для отримання одноразового ідентифікатора для підписання електронних кредитних договорів Кредитор на своєму офіційному сайті створює Особистий кабінет Позичальника, куди йому згенеровується одноразовий ідентифікатор, який формується автоматично на стороні Кредитора для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Кредитору. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитного договору створює підпис Позичальника на договорі та вважається направленням Кредитору повідомлення про прийняття Позичальником в повному обсязі умов кредитного договору. На підставі наведеного суд доходить висновку, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитні договори, які є предметом даного спору, вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Підстав вважати, що позивач отримав інформацію про відповідачку незаконним шляхом у суду немає, відповідних доказів матеріали справи не містять. Наявна в матеріалах справи інформація щодо кредитних договорів відповідає дійсності, оскільки судом встановлені анкетні данні відповідачки та інша персональна інформація. З урахуванням наведеного суд відхиляє доводи відповідачки щодо того, що позивачем не доведено реальність укладення електронних договорів та наявності між сторонами відносин позики, оскільки ці доводи спростовані дослідженими в ході розгляду справи доказами та встановленими судом обставинами справи. Щодо виконання кредитором обов`язку щодо переказу (надання) кредитних коштів та виникнення обов`язку щодо погашення заборгованості з боку позичальника. За змістом частини першої статті 1050 ЦК України, згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц міститься висновок, «що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором». Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~частини 1\~статті 13\~Закону розрахунки\~у сфері\~електронної комерції\~здійснюються відповідно\~до законів\~України «Про\~платіжні послуги»,\~«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Згідно з частиною 3 статті 13 Закону продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження виконання обов`язку кредиторів щодо переказу відповідачці кредитних коштів за договором про надання фінансового кредиту № 25527-10/2023 від 19.10.2023, договором № 1276115 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 01.11.2023, договору позики № 6274568 від 06.10.2023, договору позики № 76625376 від 02.11.2023. Наявні розрахунки заборгованості за вище наведеними договорами складені самим позивачем, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки інформація у таких доказах повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позивача. За таких обставин суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ»»» не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачці на її рахунки за вказаними вище кредитними договорами. Крім того, суд наголошує, що Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Обов`язком позивача, який стверджує про надання відповідачу безготівкових кредитних коштів первісними кредиторами за кредитними договорами, у яких він набув право вимоги, є надання доказів, що підтверджують зарахування позичальнику таких коштів, а у разі неможливості самостійно подати такий доказ - право на обґрунтування такої неможливості та заявлення клопотання про витребування доказів судом. У справі, що переглядається, позивач у позовній заяві вказував про те, що на виконання кредитних договорів кредитні кошти були надані позичальнику первісними кредиторами у безготівковій формі, проте первинних облікових бухгалтерських документів до суду першої інстанції не надав, про здійснення ним досудових заходів забезпечення доказів не вказував, клопотання про витребування таких доказів не подавав, хоч і не був позбавлений права заявити відповідне клопотання під час розгляду справи у суді першої інстанції. З урахуванням наведеного суд також доходить висновку, шо позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування у позичальника заборгованості за укладеними кредитними договорами, оскільки не надано доказів перерахування коштів на належний відповідачу розрахунковий чи картковий рахунок, а надані позивачем документи не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за вказаними кредитними договорами. У матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку боргу відповідачки. Згідно з правовою позицією, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Аналогічні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 20 травня 2022 року у справі №336/4796/18 та від 30 серпня 2022 року у справі №509/2976/19. Укладаючи договори факторингу, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ»» не був позбавлений права вимагати первинні бухгалтерські документи у первісних кредиторів. Розрахунки заборгованості за вказаними вище кредитними договорами, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація, зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач. Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 5 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Висновки суду за результатами розгляду справи Щодо суті позовних вимог Таким чином оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до [PERSON] є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено, понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed