Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Представник позивача\~звернулася до\~суду з\~вказаним позовом\~та свої\~вимоги мотивує\~тим,\~що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до державного реєстратора з метою здійснення державної реєстрації права на вказану квартиру, йому було повідомлено, що при виконанні виконавчого листа № 587/2650/13-ц від 25.11.2013 року, постановою Сумського ВДВС у Сумському району Сумської області, було накладено арешт на вказану квартиру. У зв`язку\~з тим,\~що наявність\~арешту,\~накладеного на\~майно позивача,\~порушує його\~право власності,\~внаслідок чого\~він позбавлений\~можливості в\~повному обсязі\~користуватися та\~розпоряджатися ним\~на власний\~розсуд,\~представник позивача\~просить винести\~рішення,\~яким зняти\~арешт з\~вказаного будинку. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Сумського ВДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду також не з`явилася, направивши відзив. Представник третьої особи АТ КБ «Приватбанк» до суду також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи бу повідомлений належним чином. Суд,\~перевіривши матеріали\~справи та\~дослідивши надані\~докази,\~вважає позов\~таким,\~що підлягає\~задоволенню з\~наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого виконавчим комітетом Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області 13.0.2025 року (а.с. 10). Але при зверненні до державного реєстратора з метою здійснення державної реєстрації вказаної квартири позивач дізнався, що на вказану квартиру накладений арешт. При зверненні до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції позивачу було повідомлено, що у відділі перебували виконавчі провадження № 41121932 щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі виконавчого листа № 587/2650/13-ц від 25.11.2013 року, виданого Сумським районним судом Сумської області про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь АТ «ПриватБанк». Вищевказаний виконавчий лист 29.04.2015 року було повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з неможливістю встановити особу боржника та з`ясувати місце проживання боржника. Заборгованість погашена не була, тому на момент закінчення виконавчого провадження підстав для зняття арешту не було (а.с. 11-14). Відповідно до ухвали суду від 22 травня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» було залучено в якості третьої особи по справі, направлено копію ухвали, позовної заяви з додатками (а.с. 34-35), розгляд справи відкладено на 12.06.2025 року. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Разом з\~тим,\~на спростування\~доводів позивача\~з приводу\~відсутності заборгованості\~ [PERSON] \~перед АТ\~КБ «Приватбанк»\~доказів суду\~не подало,\~а тому\~суд приходить\~до висновку\~про відсутність правових підстав для встановлення заборон на відчуження майна позивача [PERSON] , а тому його право власності підлягає захисту шляхом зняття заборони на відчуження з нерухомого майна, а саме з квартири [ADDRESS] . Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved