Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 00-9710024 від 07.04.2024 року в розмірі 17 563,20 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 07.04.2024 року між ТзОВ «Макс Кредит» та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір №\~00-9710024,\~що підписаний\~в порядку,\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~На виконання\~вимог вказаного\~Закону відповідач\~зареєструвався на сайті первісного кредитодавця ТзОВ «Макс Кредит», пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, йому було надано одноразовий ідентифікатор 56741, який було відправлено 07.04.2024 року на номер телефону відповідача [NUMBER] . Кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 6\~300,00 грн. в наступному порядку: 6000,00 грн. на картку позичальника № [NUMBER] та 300,00 грн. як комісія за надання кредиту, нарахована згідно п. 1.6 кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у розмірі 20 563,20 грн., яка складається з наступного: 6 300,00 грн. - заборгованість за кредитом, 11\~263,20 грн. - заборгованість за відсотками та 3\~000 грн. штрафні санкції згідно умов договору. Вимог щодо стягнення штрафних санкцій вони не заявляють, в зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить: 17\~563, 20 грн., що складається з: 6 300,00 грн. - заборгованості за кредитом та 11\~263,20 грн. - заборгованість за відсотками. 21 жовтня 2024 року ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, згідно умов якого ТзОВ «Макс Кредит» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9710024 від 07.04.2024 року. Вищеказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованими листом з повідомленням про вручення та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 21.05.2025 року (а.с. 61-67). За таких обставин суд 09.06.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. \~Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 07.04.2024 року на офіційному сайті ТзОВ «Макс Кредит» пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, ознайомився зі змістом кредитного договору, графіком щомісячних платежів та паспортом споживчого кредиту, які підписав одноразовим ідентифікатором 56741, тобто було укладено у електронному вигляді договір про споживчий кредит № 00-9710024 (а.с. 11-15), за умовами якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у національній валюті в розмірі 6\~300,00 грн. в наступному порядку: 6 000,00 грн. на картку позичальника № [NUMBER] та 300,00 грн. в якості комісії за надання кредиту, що нарахована згідно п. 1.6 кредитного договору; загальний строк кредиту складає 360 календарних днів (до 02.04.2025 року). Згідно паспорта споживчого кредиту (а.с. 21-22), проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 879.50 % річних, тип процентної ставки фіксована. Комісія за надання кредиту складає 300,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 5 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту. Як вбачається з інформаційної довідки ТзОВ «Платежі онлайн» № 1289/10 від 30.10.2024 року (а.с. 24-25), [PERSON] 07.04.2024 року на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 6 000,00 грн. кредитних коштів згідно кредитного договору № 00-9710024. Відповідно до\~виписки з\~особового рахунка\~ [PERSON] ,\~що надана\~позивачем (а.с.\~31),\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором №\~00-9710024 від 07.04.2024 року станом на 04.05.2025 року становить 20 563,20 грн., яка складається з наступного: 6 300,00 грн. - заборгованість за кредитом, 11\~263,20 грн. - заборгованість за відсотками та 3\~000,00 грн. штрафні санкції згідно умов договору. Ця ж виписка підтверджує, що станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 00-9710024. З договору\~факторингу №\~21102024-МК/Ейс\~від 21.10.2024\~року,\~акту приймання-передачі\~до вказаного\~договору,\~платіжних інструкцій\~в національній\~валюті від\~№ 13\~від 25\~жовтня 2024\~року,\~№ 14\~від 30\~жовтня 2024\~року,\~№ 15-16\~від 31\~жовтня 2024\~року на\~загальну суму\~2\~763\~650,00\~грн.\~та реєстру\~боржників за\~кредитними договорами,\~укладеними між\~Боржниками та\~ТОВ «Макс\~Кредит» до\~договору факторингу\~№ 21102024-МК/Ейс\~від 21.10.2024\~року(а.с. 33-35,39-42) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 00-9710024 від 07.04.2024 року ТзОВ «Макс Кредит» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс». За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ «Макс Кредит» кредитного договору, право вимоги за яким згідно договору факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-9710024 від 07.04.2024 року в розмірі 17\~563,20 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 300,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками 11\~263,20 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого ним судового збору згідно платіжної інструкції № 10912 від 19.05.2025 року Крім того,\~на\~підтвердження\~понесених позивачем\~судових\~витрат\~на професійну\~правничу\~допомогу\~до позову\~долучено договір про надання\~правничої допомоги № 07/04/25-02 від\~07.04.2025\~року,\~укладений між\~ТзОВ\~«Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 18 до цього договору, акт прийому-передачі\~наданих послуг\~від 07.04.2025 року (а.с. 44-49), з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить 7\~000,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved