Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № АН24СТ155101075166 від 20.01.2021 року станом на 21.03.2025 року у розмірі 64 870, 49 грн. та судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.01.2021 року між АТ "Акцент-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № АН24СТ155101075166, у відповідності до умов якого [PERSON] , отримала кредит у розмірі 48 300, 00 грн. строком на 40 місяців зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0. 00 грн. Згідно умов договору [PERSON] , зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 20.01.2021 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 21.03.2025 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 64 870, 49 грн., а саме: 38 129, 99 грн. - заборгованість за кредитом; 26 740, 50 грн. - заборгованість за процентами. 14.05.2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Скрипник С.І. подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що відповідач дійсно підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, разом з цим з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, тарифами та основнимиумовами обслуговування та кредитування не була ознайомлена та не підписувала їх текст, анкета-заява підписана Відповідачем не містить інформації щодо ліміту, суми кредиту, строк дії договору, строку повернення кредиту (користування ним),відсотків. Як вбачається із положень паспорту споживчого кредиту та заяви клієнта № AH24CT155101075166 від 20.01.2021 року, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентивними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» та заява клієнта №AH24CT155101075166 від 20.01.2021 року, підписані працівником АТ «Акцент- Банк» і відповідачем шляхом підтвердження дзвінком із телефонного номера, не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Також, представник відповідача зазначає, що боржником в добровільному порядку було повернуто кошти в розмірі 34256,00 грн. Відповідно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 38129,99 грн. не підлягають задоволенню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній\~заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Скрипник Є.І. в судове засідання не з`явилися,представник до суд подано заяву про розгляд справи без участі в якій просить розгляд справи проводити без участі відповідача там його представника, свої вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 20.01.2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. У відповідності\~до умов\~за кредитного\~договору №\~AH24CT155101075166\~від 20.01.2021\~року [PERSON] отримала кредит у розмірі 48 300, 00 грн. строком повернення до 19.05.2024 року, терміном на 40 місяців. Відповідно до\~розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 21.03.2025 року за кредитним договором № AH24CT155101075166 від 20.01.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 64 870, 49 грн., а саме: 38 129, 99 грн. - заборгованість за кредитом; 26 740, 50 грн. - заборгованість за процентами. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Акцент-Банк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Акцент-Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, за умовами якої відповідач отримала грошові кошти. Відповідно до виписки по картці відповідача встановлено, що останній користувався кредитною карткою та наданими кредитними коштами. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також з огляду на вимоги ч. 2ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 38129, 99 грн. заборгованості за тілом кредиту. Водночас, щодо вимоги позивача про стягнення процентів, суд бере до уваги те, що в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, процентна ставка не зазначена. Проте, позивач, заявляючи позовну вимоги про погашення кредиту, просить суд, у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути з відповідача і заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 26 740, 50 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, окрім розрахунку заборгованості, посилається на паспорт споживчого кредиту за програмою "Швидкі гроші", з яким відповідач нібито ознайомилася та погодилася. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що саме з цією офертою та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Тому суд не бере до уваги посилання позивача на вищезазначені документи в частині, що стосуються нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. За таких обставин, суд доходить висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність в заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, не можуть достовірно підтверджувати вищенаведене. Тому, з\~огляду на\~викладене,\~надані позивачем\~паспорт споживчого\~кредиту за\~програмою "Швидкі\~гроші",\~зокрема,\~тарифи,\~не можуть\~вважатися складовою\~кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Інших доказів існування погоджених сторонами істотних умов Договору від 20.01.2021, зокрема, щодо умов та порядку сплати процентів, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений, позивач не зазначив. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 26 740, 50 грн., з огляду на недоведеність заявленої вимоги. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь АТ "Акцент-Банк" заборгованості за кредитним договором у вигляді заборгованості з тіла кредиту в розмірі 38 129, 99 грн., в іншій частині вимоги позову задоволенню не підлягає. Щодо розподілу\~судових витрат,\~то представник\~відповідача заявив заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про надання доказів сплати судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, з огляду на що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне призначити судове засідання на 24.06.2025 року о 13-30 та встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial