Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив виключити із актового запису №9 від 23.04.2024 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, відомості про батька [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовані позовні вимоги тим, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2018 року, від якого мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили у вересні 2022 року, з часу мобілізації позивача до ЗСУ. Та з того часу відповідач часто змінює співмешканців, постійно вживає алкогольні напої. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18.10.2023 шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили 20.11.2023. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2024 відповідача позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] . Відповідач повідомила позивача, що він буде офіційно внесений в актовий запис про народження дитини, як батько, адже після розірвання шлюбу між сторонами до народження дитини пройшло менше 10 місяців, а біологічний батько дитини не може з`явитися до відділу ДРАЦС для визнання батьківства. Відповідач зобов`язалася самостійно оспорити батьківство та виключити запис про [PERSON] з актового запису про народження дитини. Для цього попросила [PERSON] надати їй нотаріально посвідчені довіреність та заяву про невизнання себе батьком. 15.02.2024 року [PERSON] посвідчив у приватного нотаріуса довіреність, якою уповноважим [PERSON] подавати від його імені заяву про невизнання ним батьківства, а також посвідчив у приватного нотаріуса заяву про невизнання себе батьком, народженої [INFO] [PERSON] . Довіреність та заяву позивач віддав [PERSON] [INFO] . Однак, 07.03.2025 позивачу зателефонували з орган опіки та піклування Виконкому Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, та повідомили, що [PERSON] не піклується над дитиною, вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя, що є підставою для відібрання дитини та позбавлення батьківських прав. Так, як [PERSON] згідно актового запису про народження батьком значиться [PERSON] , то він має право забрати дитину або ж повинен оспорити своє батьківство, інакше буде пред`явлено позов і до нього, як до батька. Однак, позивач не я батьком дитини адже фактично припинив шлюбні відносини з відповідачем з вересня 2022 року, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом про оспорювання батьківства. Посилаючись на норми ч.ч.1, 2 ст. 122 СК України, ст.ст. 133, 136, Постанову Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 14.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначені підготовче засідання з викликом учасників справи. Ухвалою суду від 06.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою суду від 26.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що зазначені у позові, просила їх задовольнити. Відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що дійсно позивач не є біологічним батьком дитини, а був записаний таким, оскільки після розірвання шлюбу та народження дитини сплинуло менше 10 місяців. Назвала ПІБ біологічного батька дитини. Не оспорювала фактичних обставин зазначених у позові, вважала за можливе задовольнити позов. Ні в підготовчому судовому засіданні, ні в судовому засіданні з розгляду справи по суті, не вважала за необхідне проводити судово-генетичну експертизу, оскільки позивач не є біологічним батьком дитини. А був записаний батьком в силу положень закону. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розглянути справу у відсутність їх представника, вирішення позову віднесли на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, їх представників, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку. Із копії довідки від 24.09.2023 №10441 виданої ВЧ [NUMBER] (а.с.9), судом встановлено, що солдат призваний під час мобілізації [PERSON] перебував на військовій службі у ВЧ [NUMBER] з 22.09.2022 по теперішній час (дата довідки від 24.09.2023). Із копії витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] (по строковій частині) від 06.05.2024 №133 (а.с.9) судом встановлено, що солдата [PERSON] звільненого наказом командира ВЧ [NUMBER] (по особовому складу) від 29.04.2024 у запас військовослужбовця, який самостійно виховує дитину (дітей) віком до 18 років, наказано вважати таким, що справи та посаду здав направлений для зарахування на військовий облік до [INFO] . Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованого шлюбу, від якого мають двох малолітніх дітей, шлюб розірвано рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18.10.2023, яке набрало законної сили 20.11.2023. З описово-мотивувальної частини рішення суду встановлено, що сторони у вересні 2022 року припинили шлюбно-сімейні відносини, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2024, яке набрало законної сили 23.04.2024, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-16). [PERSON] , [INFO] , батьками записані батько [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконкомом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 23.04.2024, актовий запис №9 (а.с.17). Із копії довіреності від 15.02.2024 (а.с.17) судом встановлено, що [PERSON] уповноважував [PERSON] представляти його інтереси у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування та інших, з питань оформлення відповідних документів. Та, для виконання цієї довіреності уповноважував подавати від його імені заяви. В тому числі про невизнання його батьком дитини, та отримувати необхідні документи, довідки, витяги, виписки тощо. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. У даній справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між позивачем та відповідачем. Із копії заяви про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини (а.с.18) судом встановлено, що [PERSON] не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] його колишньою дружиною [PERSON] , [INFO] . За положеннями ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього\~Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред`явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. У\~разі доведення\~відсутності кровного\~споріднення між\~особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~суд постановляє\~рішення про\~виключення відомостей\~про особу\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про її\~народження. Оспорювання\~батьківства можливе\~лише після\~народження дитини\~і до\~досягнення нею\~повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього\~Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, зокрема висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. За правилом статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За правилами частини першої статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною другою статті 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Отже, вирішуючи справу про оспорювання батьківства, суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін справ. Відповідно до ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не є біологічним батьком дитини, а записаний батьком дитини, оскільки дитина народжена до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу. Сторони не заявляли клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, вважали це за недоцільне, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними припинені ще у вересні 2022 року, що підтверджено дослідженими матеріалами справи. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У зв`язку з тим, що в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записані сторони по справі, враховуючи матеріали справи та пояснення відповідача про те, що позивач не є біологічним батьком її доньки, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд доходить висновку, що заявлені вимоги позивача є законними та обґрунтованими, та відповідно про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved