Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

03 квітня 2023 року представник акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що monobank це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних карках monobank за заявою клієнтів встановлюється ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб АТ «Універсал Банк» (далі Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 06.06.2016 відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.06.2016. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 36 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Також визначено, що пільговий період за картою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгову відсоткову ставку 0,00001 % річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості), збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала прострочена. Банк 28.12.2022 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Відповідач на контакт не виходив та не вчиняв жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.01.2023 став у формі «на вимогу». У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання за кредитним договором, станом на 13.12.2022 загальний розмір заборгованості становив 62 513,12 грн, з яких 62 513,12 грн загальний залишок заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 0,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. 03 липня 2023 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позов, просив суд відмовити в позові. Як на підставу заперечень посилався на те, що надана позивачем до позовної заяви анкета-заява від 06.06.2019, до договору про надання банківських послуг, укладена між позивачем та відповідачем в мережі інформаційно-телекомунікаційної системи окрім підпису від імені відповідача, не містить даних якою послугою мав намір скористатися позичальник, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу відповідно до його заяви, її номеру, строку дії та який кредитний ліміт було встановлено; не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, інше), як і не містить посилання на сайт розміщення Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів тощо, за для можливості ознайомлення клієнта банку з певними істотними умовами укладення договору або перенаправлення до інших електронних документів, які включають такі умови, всупереч ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Доводи позивача про те, що позичальник, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг погодився з його умовами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені посилання позивача не відповідають змісту анкети-заяви, в якій зазначено лише загальну назву Умов, без їх ідентифікації відповідно до дати, коли вони були затверджені, або станом на яку вони були чинні. Відповідно до виписки з банку про рух коштів по картці [NUMBER] від 27.06.2023, станом на 01.12.2019 відповідачу була видана картка з кредитним лімітом 5000 грн, 14.12.2019 кредитний ліміт підвищений на 15\~000 грн, до 20\~000 грн, та саме цією сумою користувався відповідач. 29 січня 2021 року невідомими особами було здійснено крадіжку сумки відповідача, після чого 30.01.2021 з 00:47 год до 04:33 год з кредитної картки АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] були зняті грошові кошти в розмірі 36\~364 грн. Зняттю грошових коштів передувало підняття кредитного ліміту до 36\~000 грн, переведення грошових коштів у розстрочку. Відповідач заблокувавши картковий рахунок, негайно звернувся на гарячу лінію АТ «Універсал Банк» з повідомленням про вчинення шахрайських дій третіми особами з його банківської карткою та заявою вирішити питання списання заборгованості, направляв документи електронною поштою, натомість позивач ігнорував його звернення. 01.10.2022 відповідач надіслав позивачу письмову заяву про повідомлення шахрайських дій, із проханням списати суму заборгованості, та припинити нарахування відсотків та інших штрафних санкцій, однак у задоволенні заяви було відмовлено. Представник позивача Македон О.А. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представниця [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та просила суд відмовити в позові. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06.06.2019 відповідач звернувся до позивача та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої клієнт просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов договору та наведених у анкеті-заяві Умов. За умовами п.п. 2-3 анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору відповідач підтвердився, що ознайомлена з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу 1 Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та /або мобільного додатку, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Вимогами п. 5.9 розділу 5 Умов передбачено нарахування на суму наданого кредиту банком відсотків за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у Тарифах. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості. Згідно із п. 2.2. Розділу 2 «Основні положення» Умов, договір, що укладається між Банком та клієнтом містить елементи різних договорів. До відносин між сторонами застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 5.5 Розділу 5 «Надання та обслуговування кредиту» визначено, що форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Згідно із п.п. 3.3.10-3.3.11 Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» Умов клієнт зобов`язаний оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів, та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Договору. Відповідно п.п. 5.9, 5.10, 5.11 Розділу 5 «Надання та обслуговування кредиту», на суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Сума щомісячного мінімального платежу визначається банком відповідно до тарифів, але не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором. Мінімальний платіж формується 1 числа місяця наступного за звітним місяцем і очікує погашення до першого числа наступного місяця. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами. Згідно із ст. 525, 526\~ЦК\~України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтями 525, 526\~ЦК\~України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з розрахунком заборгованість відповідача, станом на 13.12.2022 становить 62 513,12 грн, з яких 62 513,12 грн загальний залишок заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 0,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. В ході слухання справи судом встановлено, що 29 січня 2021 року невстановленою особою у відповідача було здійснено крадіжку сумки, в якій серед іншого знаходилась банківська картка АТ «Універсал Банк», що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021045710000072 від 31.01.2021, за правою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України. Після 29.01.2021 відповідач заблокував свій рахунок, та повідомим про крадіжку позивача. 06 жовтня 2022 року відповідач звертався до позивача з письмовою заявою про списання заборгованості за кредитом в розмірі 36\~364 грн, припинення нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань, відсотків за користування кредитом за його картковим рахунком. Листом АТ «Універсал Банк» від 31.10.2022 відповідачу повідомлено, що згідно пункту 8.10. договору клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви клієнта, поданої до контактного центру банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки. Відповідно до п. 8.11 договору клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених договором засобів його ідентифікації і автентифікації. Оскільки картка була заблокована невчасно та операції зняття коштів в банкоматі та переведення витрат за послугою «Розстрочка» 30 січня 2021 року передував успішний вхід у Ваш мобільний застосунок з коректним вводом РІN-коду, то оскаржити ці транзакції неможливо. За такими транзакціями відсутні обґрунтування для оскарження відповідно до правил міжнародної платіжної системи. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Також, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Із детального вивчення розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.06.2019 вбачається, що з моменту укладення сторонами договору про надання банківських послуг відповідач користувався грошовими коштами в порядку визначеному анкетою-заявою від 06.06.2019, Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк». У встановленому договором порядку відповідачу нараховувались відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, в тому числі після 30.01.2021, а саме: 31.01.2021 709,55 грн, 28.02.2021 1060,76 грн, 31.03.2021 1387,44 грн, 30.04.2021 1529,90 грн, а всього на загальну суму 4687,65 грн. Враховуючи той факт, що судом не встановлено обставин, які безспірно доводять, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію, суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача, та як наслідок відсутня підстава для цивільно-правової відповідальності. А відтак, нарахування позивачем відповідачеві суми заборгованості за договором про надання банківських послуг від 06.06.2019 станом на 13.12.2022 в розмірі 62\~513,12 грн є протиправним, та таким, що порушує права відповідача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 21\~461,47 грн, без врахування суми грошових коштів отриманих невстановленою особою шахрайськими діями в розмірі 36\~364 грн, та нарахованих відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом після 30.01.2021 на загальну суму 4687,65 грн. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2023 рік, складала 2684 грн. З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 921,44 грн. (21\~461,47 х 2684 : 62\~513,12 = 921,44). Разом з тим, представницею відповідача Галач Т.А. заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу понесені відповідачем в ході розгляду справи. Згідно вимог статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. Як вбачається з договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.08.2022, акту приймання наданих послуг від 28.07.2023, квитанції від 28.07.2023, відповідачу було надано наступні послуги правової допомоги: надання консультацій, робота з документами та законодавством, підготовка заяви (досудове вирішення спору), відзиву на позов, заяви про відшкодування судових витрат, супровід справи в суді. Вартість наданих послуг оцінено в розмірі 5000 грн. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). З огляду на те, що позов позивача задоволено частково, відповідач змушений був звертатись до адвоката за допомогою по відновленню порушеного права, відповідно з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1716,55 грн (21\~461,47 х 5000 : 62\~513,12 = 1716,55). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial