Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У суд звернулася [PERSON] із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22 травня 2025 року) про визнання за позивачем права на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,6000 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться в с. Переспа Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області (кадастровий номер 0724585000:01:002:0365) в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яке вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . Позов обґрунтовується тим, що рішенням сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 12/5 від 6 листопада 1997 року дана земельна ділянка була передана у власність дідові позивача [PERSON] , однак за життя державний акт на право власності на цю земельну ділянку він не отримав, оскільки [INFO] помер. Після його смерті все майно успадкувала його дружина баба позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . У свою чергу [PERSON] заповіла позивачу житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, а також земельні ділянки в с. Переспа Луцького району Волинської області. В межах встановленого шестимісячного строку позивач прийняла спадщину після баби [PERSON] , частково оформила свої спадкові права, однак через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. [PERSON] давав пояснення близькі за змістом до обґрунтувань позову. Зазначив, що рішенням сесії Переспівської сільської ради [PERSON] за його заявою було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6 га для ведення підсобного господарства. [PERSON] розпочав приватизацію, однак на момент своєї смерті не встиг її завершити, тому просив визнати за позивачем право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,6 га в с. Переспа. Позивач [PERSON] зазначила, що на даний момент земельною ділянкою ніхто не користується, а визнання права на завершення приватизації їй необхідно для виготовлення правовстановлюючих документів, що в свою чергу надасть можливість вільно розпоряджатися нею. Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, у судове засідання не з`явився. Від міського голови [PERSON] надійшла заява\~про розгляд\~справи без\~участі представника\~позивача. Проти заявлених\~вимог не\~заперечують. Процесуальні дії у справі 16\~квітня 2025\~року відкрито провадження у справі, витребувано копію спадкової справи. 6 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 22 травня 2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є внукою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] (арк. спр. 24), серії [NUMBER] (арк. спр. 25) та копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр. 26). Із копії архівного витягу з рішення сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району від 6 листопада 1997 року № 12/5 «Про розгляд заяв про приватизацію земельних ділянок» слідує, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, з яких 0,25 для обслуговування житлового будинку, 0,60 для ведення підсобного господарства, що слідує. (арк. спр. 19 на звороті). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (арк. спр. 29). Згідно з копією довідки виконавчого комітету Переспівської сільської ради № 170 [PERSON] до дня смерті проживав у буд. [ADDRESS] з дружиною [PERSON] . Заповіт від його імені не посвідчувався. До складу спадкового майна входив житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, земельна ділянка, земельна частка (пай). Спадкоємцем за законом є дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання (арк. спр. 15). Копіями матеріалів спадкової справи № 26/2018 підтверджено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та частково оформила свої спадкові права (арк. спр. 69-76). 10 травня 2018 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в [ADDRESS] ), земельну частку (пай), земельну ділянку, заповіла онуці [PERSON] , про що свідчить копія зареєстрованого в реєстрі під № 7 заповіту (арк. спр. 18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк. спр. 28). З копії довідки виконавчого комітету Переспівської сільської ради від 22 жовтня 2019 року № 995 встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживала у будинку [ADDRESS] одна. Заповіт від її імені посвідчувався [INFO] за реєстраційним номером 7. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, земельна ділянка, земельна частка (пай). Спадкоємцем за заповітом є онука [PERSON] . Земельна ділянка біля житлового будинку не приватизована (арк. спр. 16). У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі зазначено, що 1 листопада 2019 року зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] за № 118/2019 (арк. спр. 14). З копії довідки, виданої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Павлюк Р.П. від 6 лютого 2024 року № 30/01-16, вбачається, що до складу спадкоємців [PERSON] входить її внука [PERSON] та зазначено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав (арк. спр. 17). Загальна вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6000 га, що знаходиться в с. Переспа Луцького району Волинської області кадастровий номер 0724585000:01:002:0365 становить 83820 грн. (висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 14 квітня 2025 року) (арк. спр. 42). Даними спадкової справи № 118/2019 підтверджується, що [PERSON] 1 листопада 2019 року звернулася до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті баби [PERSON] , інших спадкоємців немає (арк. спр. 55-68). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки, які знаходяться у с. Переспа Луцького району Волинської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою нотаріуса від 10 квітня 2025 року № 57/02-31 (арк. спр. 23). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220, ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (статті 1217, 1223 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1268,ч. 1 ст. 1269 ЦК). Зібрані по справі та безпосередньо досліджені судом докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , яку в порядку ч. 3 ст.\~1268\~ЦК,\~як спадкоємець\~за законом\~першої черги,\~прийняла його\~дружина [PERSON] ,\~оскільки подала\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини,\~крім того\~проживала разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини.Позивач [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] за заповітом, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки у шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, суд не встановив. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України). Чинним земельним законодавством передбачені певні етапи набуття у власність земельної ділянки, а саме: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; виготовлення проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою; внесення відомостей до Державного земельного кадастру; затвердження та передача у власність земельної ділянки; внесення відомостей про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підтвердження права [PERSON] на земельну ділянку позивач надав суду витяг з рішення сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району від 6 листопада 1997 року № 12/5 «Про розгляд заяв про приватизацію земельних ділянок» відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, з яких 0,25 для обслуговування житлового будинку, 0,60 для ведення підсобного господарства. Отже, оскільки позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом і прийняла після неї спадщину, а [PERSON] у свою чергу прийняла спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, то вважається, що позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК, в тому числі й майнове право право на земельну ділянку, та відповідно здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя реалізував своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, однак не зареєстрував право власності на підставі рішення від 6 листопада 1997 року № 12/5 у встановленому законом порядку, що позбавляє позивача можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Ці обставини є підставою для захисту порушених права [PERSON] в судовому порядку. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується нормою ст. 2, ч. 9 ст. 141 ЦПК та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, і будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв, натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо непроведення державної реєстрації права власності на спадкове майно є підставою для виникнення спору. За таких обставин судові витрати у цій справі необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved