Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

28.02.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просила визначити, що кожному зі співвласників квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,0 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м. - [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири, та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Позов мотивує тим, що відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 12.01.2001, що посвідчене Хортицькою районною адміністрацією ЗМР та зареєстроване в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 22.02.2001, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності сторонам: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином кожному із співвласників зазначеної квартири належить по 1/2 частці. Проте, у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру, а саме оригінал свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.01.2001, оскільки сторони його втратили. Вона звернулась з відповідною заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про видачу дублікату вказаного свідоцтва та отримала відповідь, що для отримання такого дублікату потрібно звернення усіх співвласників житла. Натомість між нею та відповідачкою напружені стосунки, остання відмовляється звернутись зі спільною заявою про отримання дублікату свідоцтва про право на житло. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру відсутні. Такі обставини позбавляють позивачку можливості здійснювати свої права власника на розпорядження своєю часткою у квартирі та порушують вимоги ч.1 ст.317 та ч.1, 2 ст.319 ЦК України. Ухвалою суду від 06.03.2025 за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 27.03.2025 від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просила позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , залишити без розгляду. Ухвалою суду від 07.04.2025 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, в частині визнання права власності на майно, залишені без розгляду, в іншій частині позовних вимог - про визначення часток у спільній сумісній власності, продовжено розгляд справи. Ухвалою суду від 14.05.2025 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не прибули. Від позивача [PERSON] надійшла заява про проведення судового розгляду у її відсутність та у відсутність її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не прибули по невідомим суду причинам, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законодавством порядку. Відзиву на позов, будь-яких клопотань та заяв від відповідача та її представника не надходило. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання третя особа була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі\~ст.\~280\~ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 15,\~16 ЦК України, ст. 4,\~5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст.317\~ЦК України,\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст.\~355\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно\~може належати\~особам на\~праві спільної\~часткової або\~на праві\~спільної сумісної\~власності. Право\~спільної власності\~виникає з\~підстав,\~не заборонених\~законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.01.2001, що посвідчене Хортицькою районною адміністрацією ЗМР, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності сторонам: [PERSON] та [PERSON] . Вказана квартира набута сторонами у власність в порядку приватизації. Право власності на вказану квартиру зареєстроване в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 22.02.2001. Відповідно до інформації, які містилась у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 24.02.2025, відомості про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру у даному реєстрі відсутні. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2025, на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.01.2001, що видане Хортицькою районною адміністрацією ЗМР, 17.03.2025 [PERSON] зареєстроване право спільної сумісною власності на вказану квартиру. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, оскільки вищевказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності, частки у праві спільної сумісної власності у даній квартирі не визначались ні за домовленістю співвласників, ні за рішенням суду, тому в силу ч.2 ст. 370 ЦК України розмір часток кожного співвласника квартири є рівними і становить по 1/2 частки. Для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити.

Outcome: approved