Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. До Шумського районного суду Тернопільської області 05 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 2. Позов обґрунтовано тим, що 30.12.2019\~між ТОВ\~«ЗАЙМЕР» та\~ [PERSON] укладено\~кредитний договір\~№ 102096\~про надання\~фінансового кредиту,\~який відтворений\~шляхом використання\~позичальником одноразового\~ідентифікатора (електронного\~підпису)\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача.\~Підписуючи договір\~Відповідач підтвердила,\~що вона\~ознайомилася з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися. Відповідно до\~п.\~1.1\~Кредитного договору,\~Товариство надає\~Клієнту фінансовий\~кредит в\~гривні на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а Клієнт\~зобов`язується\~повернути кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені Договором\~на наступних\~умовах:\~сума виданого\~кредиту -\~2000,00\~гривень;\~дата надання\~кредиту -\~30.12.2019\~року;\~строк кредиту\~-\~30\~днів;\~валюта кредиту\~-\~UAH;\~стандартна процентна\~ставка \~2\~%\~в день\~або 730\~%\~річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 10440,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 гривень; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8440 гривень. Згідно з п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 24.02.2025 року, відповідно до якої 30.12.2019 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. 28.10.2021\~року між\~ТОВ «ЗАЙМЕР»\~та ТОВ\~«ФК КЕШ\~ТУ ГОУ»\~укладено договір\~факторингу №01-28/10/2021,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ЗАЙМЕР»\~відступило ТОВ\~«ФК КЕШ\~ТУ ГОУ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних в\~реєстрі боржників.\~Відповідно до\~реєстру боржників\~від 28.10.2021\~року до\~договору факторингу\~№01-28/10/2021,\~ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~ [PERSON] . Позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 102096 від 30.12.2019 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №102096 від 30.12.2019 в сумі 10440 гривень, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 гривень; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8440 гривень; сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. 3. 27 травня 2025 року на адресу суду відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Заявлені позовні вимоги визнає лише в частині стягнення тіла боргу у розмірі 2000 грн, вимоги щодо стягнення процентів не визнає та заперечує, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 4. 29 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 5. 06 червня 2025 року представником позивача подано заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків, перелічених в ухвалі. 7. Після усунення представником позивача недоліків, ухвалою суду від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду на 09 червня 2025 року. 8. Сторони в судове засідання не з`явились, у відзиві на позов та у відповіді на відзив просили розглядати справу без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що 30.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір №102096 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) KL8654 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредитний договір укладено шляхом підписання індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №102096. Підписуючи договір Відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов п.1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. Договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28 січня 2020 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (проценти) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно із п. 1.4. Договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.3 Договору). Згідно із п. 4.3. Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений \~ \~ \~ \~ в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів. Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ним у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. Всі додатки та додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами Договору (п.п. 6.1, 6.2, 6.3 Договору). У графі реквізити сторін вказаного Договору відповідачем зазначено номер своєї картки № [NUMBER] . 10. 30.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено також Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 102096, підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) KL8654, яким сторони обумовили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, де, зокрема, узгодили: строк, на який надано кредит, кількість днів 30; сума кредиту, грн 2000; фіксована процентна ставка за день користування,% - 2%; сума нарахованих процентів за користування кредитом, грн 1200; сума нарахованої пені (у разі наявності прострочення), грн (кількість днів прострочення * 5%) 5%; до оплати (всього), грн 3200. 11. Факт перерахування ТОВ «ЗАЙМЕР» коштів позичальнику підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вих.№1637/02 від 25.02.2025 та відповідно до якої, 30.12.2019\~на банківську картку УКРГАЗБАНКУ № [NUMBER] через платіжний сервіс «Platon» здійснено успішний переказ коштів в сумі 2000 грн, призначення переказу: видача кредиту №102096. 12. У довідці про ідентифікацію, виданою ТОВ «ЗАЙМЕР» йдеться про те, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №102096 від 30.12.2019 ідентифікований ТОВ «ЗАЙМЕР». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор KL8654, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 380734845612. 13. 28 жовтня 2021 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «ЗАЙМЕР», як Клієнт з іншої сторони, уклали Договір факторингу № 01-28/10/2021 про відступлення права грошової вимоги, за пунктом 1.1 якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами (портфель заборгованості). У пункті 6.2.3 Договору факторингу обумовлено, що права вимоги переходять до Фактора після підписання сторонами Договору факторингу. В разі невиконання Фактором вимог п.7.2 Договору факторингу, він вважається неукладеним, при цьому в разі невиконання Фактором зобов`язання, щодо сплати другої частини ціни продажу, договір вважається неукладеним, а Клієнт повертає Фактору першу частину ціни продажу, сплачену відповідно до п.7.2 Договору факторингу. 14. Згідно з підписаним сторонами витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №01-28/10/2021, у ньому зазначено: номер Кредитного договору, ПІБ відповідачки, її ідентифікаційний код, паспортні дані, сума виданого кредиту 2000,00 грн, дата укладання договору - 30.12.2019, дата закінчення договору - 28.01.2020, залишок по тілу кредиту 2000 грн, залишок по відсотках 8440 грн, загальна сума заборгованості 10440 грн, кількість днів прострочення - 606. 15. Як вбачається з виписки з особового рахунку за Кредитним договором №102096 від 30.12.2019, заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 13.01.2025 становить 10440 грн, в тому числі: 2000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 8440 грн - прострочена заборгованість за процентами. 16. 13 січня 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу [PERSON] було направлено Вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, у котрій товариство інформувало, що на підставі договору факторингу «01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», право вимоги її заборгованості по кредитному договору №102096 від 30.12.2019 відступлене ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 10440 грн. 17. На виконання вимог ухвали суду від 06.05.2025 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було надано Розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором №102096 від 30.12.2019 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.10.2021. З даного розрахунку вбачається, що 31.01.2020 відображена оплата відсотків по кредиту в сумі 1200,00 грн, сума боргу становить 2000 грн, відсотки продовжують нараховуватись до 29.08.2020, сума боргу станом на 29.08.2020 становить 10440 грн. ІV. Оцінка Суду. 18. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 19. Згідно із ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу країни\~(далі\~ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 20. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. 21. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 22. Частиною 1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 23. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 24. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). 25. Частиною 2 ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 26. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Матеріали справи свідчать про те, що Договір між сторонами спірних правовідносини укладено в електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України\~«Про споживче\~кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». 27. Зокрема, в\~ст.\~13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. 28. Згідно із пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон) електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 29. При цьому одноразовий ідентифікатор\~це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). 30. Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 31. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). 32. Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 33. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 34. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 35. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року вказав, що із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. (п. 6.8. Договору). 36. За змістом ч. 1 ст.\~526, ч. 1 ст.\~527, ч. 1 ст.\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу\~у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або\~законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 37. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 38. Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або\~законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. 39. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 40. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 41. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 42. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 43. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. 44. Отож, відповідно до частини першої статті 1048\~та частини першої статті 1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц. 45. Таким чином, позикодавець відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Як встановлено судом, Договір про надання фінансового кредиту № 102096 від 30 грудня 2019 року укладено на строк 30 днів, тобто до 28.01.2020, сума кредиту\~2000 грн, процентна ставка становить 2 % на добу. Умов про пролонгацію кредитного договору за ініціативою товариства, клієнта або про автопролонгацію Договір не містить. Таким чином, враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється і в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, про що зазначено у Постанові Великої палати ВС від 28.03.2018 у справі №14-10цс18, вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії Договору тобто після 28.01.2020, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Вимоги, в порядку\~ст.625 ЦК України, позивачем до [PERSON] не заявлені. Пунктом 4.3. Договору погоджено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів. Така умова\~договору свідчить,\~що позикодавець\~передбачив для\~позичальника правові\~наслідки за порушення зобов`язання з повернення кредиту у строк, передбачений договором, у виді сплати неустойки. Отож, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім\~ст. 1048 ЦК України, і самим Договором. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача відсотки, які були нараховані поза межами погодженого сторонами договору строку кредитування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем повинна становити 3200 гривень, де: 2000,00 грн - сума позики, та 1200 грн - нараховані відсотки за 30 днів - період кредитування, що разом складає 3200 грн. Проте, як слідує із дослідженого в судовому засіданні Розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором №102096 від 30.12.2019 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.10.2021, відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за кредитним договором, а саме: 31.01.2020 відображена оплата відсотків по кредиту в сумі 1200,00 грн, Відтак, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише 2000 грн - сума позики (тіло кредиту), яка нею не сплачена. 46. Згідно ч. 1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 47. Частиною 3 ст.77 ЦПК України\~визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 48. Частини 1, 5\~ст.\~81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 49. В силу вимог\~ст.\~13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором №102096 від 30 грудня 2019 року в розмірі 2000 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 50. Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 464,13 грн, оскільки, суд частково задовольняє позовні вимоги на суму 2000 гривень, що становить 19,16 % від ціни позову. 51.\~06\~червня 2025\~року через\~підсистему «Електронний\~суд» від\~представника позивача\~ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ» Пархомчука\~С.В.\~надійшла заява\~про розподіл/відшкодування/компенсацію\~судових витрат,\~понесених у\~зв`язку із\~розглядом справи,\~у котрій\~представник позивача\~зазначає,\~що під\~час подання\~позовної заяви\~Позивач заявив\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат\~які Позивач\~поніс і\~які очікує\~понести у\~зв`язку із\~розглядом справи\~у розмірі\~12\~922,40\~грн.,\~які складаються\~з витрат\~на судовий\~збір (2422,40\~грн)\~та витрат\~на професійну\~правову допомогу,\~яка орієнтовно\~становила 10500\~грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 609/431/25 в суді першої інстанції становить 10500 грн (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп) що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 03.06.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 03.06.2025. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, які обґрунтовані Договором про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладеним між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В., актом про отримання правової допомоги від 03.06.2025, підписаним адвокатом С.В.Пархомчук та директором ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» І.С.Осипенко, платіжною інструкцією № 3 9145 від 03.06.2025, то суд зазначає наступне. 52. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 53. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 54. В силу частин третьої, четвертої статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 55. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, заявлений розмір витрат та докази оплати, відсутність клопотання про їх зменшення, суд вважає, що до стягнення з відповідача [PERSON] підлягають понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 2011,80 грн, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки, суд частково задовольняє позовні вимоги на суму 2000 гривень, що становить 19,16 % від ціни позову. З цих підстав,

Outcome: partial