Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Комунальне підприємство «Луцькводоканал» (далі- КП «Луцькводоканал») звернулося в суд з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що КП «Луцькводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01.07.2024 за надані\~послуги з\~водопостачання та\~водовідведення утворилась заборгованість в розмірі 48766,07 грн. З врахуванням наведеного, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 48766,07 грн. та судові витрати в справі. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2024 позов КП «Луцькводоканал» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 48766,07 грн. та понесені по справі судові витрати. Ухвалою від 03.03.2025 поновлено [PERSON] строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2024, вказане рішення скасовано, а справу призначено до розгляду. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив у якому зазначила,що її дочка [PERSON] не проживала в квартирі хоч і була зареєстрована до 01.03.2021, а чоловік [PERSON] рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2003 визнаний безвісно відсутнім. Зазначає, що в квартирі [ADDRESS] вона проживає одна з жовтня 2019 по даний час, а тому нарахування за користування водою є невірними, оскільки нараховувалися на 3 (трьох) осіб. Також, просить виключити із суми заборгованості за споживання гарячої води період з 18.06.2023 по 04.09.2023 та з 05.01.2024 по 04.03.2024, оскільки в цей час вона перебувала за кордоном. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з неї 1/3 частку боргу за послуги з постачання холодної води та водовідведення із застосуванням строку позовної давності та виключити із стягнення періоди з 18.06.2023 по 04.09.2023 та з 05.01.2024 по 04.03.2024. 09.05.2025 представник позивача подала до суду заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, відповідно до якої просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 25432,98 грн., стягнути з [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги з водовідведення в розмірі 692,73 грн., стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Луцькводоканал» витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору пропорційну розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 28.05.2025 закрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Кліванської Н.В. позовних вимог не визнав, оскільки відповідач не користується послугами з постачання холодної води та водовідведення. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідача Кліванської Н.В., дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Позивач КП «Луцькводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі, що підтверджується відповіддю з УДМС. Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 633, 634 ЦК України надання послуг здійснюється згідно з публічним індивідуальним договором приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення для споживачів - власників (співвласників, користувачів) житлових та нежитлових приміщень. Плата за послуги водопостачання та водовідведення складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства та плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Зокрема, у ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2867 для КП «Луцькводоканал» затверджено наступні тарифи на централізоване водопостачання - 10,17 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість) та на централізоване водовідведення - 13,51 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість). На сайті КП «Луцькводоканал» за посиланням http://vd.lutsk.ua/tariffs/poslugy- vodopostachannva-ta-vodovidvedennya.html розміщено діючі та попередні тарифи на послуги водопостачання та водовідведення розроблені, затверджені та установлені НКРЕКП. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Аналогічні норми розподілу послуги водопостачання та водовідведення і нарахування плати за надані послугу містять Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою КМУ від 05.07.2019 року № 690, та Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315 зареєстровано в Мінюсті України 28.12.2018 року за № 1502/32954. Судом встановлено, що багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] з 17.01.2022 в якому зареєстровані відповідачі обладнано загально будинковим приладом обліку. Квартира позивачів не оснащена розподільним вузлом обліку води. З 01.01.2016 по 16.01.2022 плата за послугу розраховувалась виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного відповідно до норм споживання. Норми споживання води затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29.04.2004 № 146 «Про норми споживання». Відповідно до п.4 ч.3 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загально будинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Як випливає із матеріалів справи, з 17.01.2022 по 01.07.2024 плата за послуги за вищевказаною адресою розраховувалась виходячи з розміру тарифів на послуги та обсяги спожитої послуги, визначеного відповідно до показань комерційного (загально будинкового) вузла обліку води. Аналізуючи розрахунок заборгованості відповідачів у останніх наявна заборгованість за період з 30.04.2017 по 30.06.2024 у загальному розмірі 26125,71 грн. Згідно ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, зокрема, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші та інше, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускається. Стаття 162 ЖК України визначає, що власник житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються приміщенням нарівні з власником. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). За наведених обставин, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги КП «Луцькводоканал» до [PERSON] \~та [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Щодо твердження відповідача [PERSON] про те, що її дочка [PERSON] не проживала в квартирі хоч і була зареєстрована там до 01.03.2021, а вона проживає одна з жовтня 2019 по даний час, суд враховує наступне. З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 161/941/20, вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2020 та постановою Волинського апеляційного суду від 10.02.2021 встановлено, що ДКП «Луцьктепло» зверталося до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води, що утворилась станом на 01.10.2019. В позові ДКП «Луцьктепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання гарячої води відмовлено постановою Волинського апеляційного суду від 10.02.2021. Відповідно до\~ч.\~4-5\~ст.82\~ЦПК України\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином заборгованість відповідачів за послуги централізованого водовідведення стоків гарячої води за період квітень 2017 року по вересень 2019 року в розмірі 692,73 грн. та за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідвення (за виключенням плати за стоки гарячої води з 01.04.2017 по 01.10.2019) у розмірі 25432,98 грн. Відповідно до п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг (п.1,5 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Із матеріалів справи випливає, що відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що вона зверталася до позивача з інформацією про одноосібне проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2016 року. Також, [PERSON] не підтвердила того, що вона зверталася до позивача щодо не оплати вартості комунальних послуг за період тимчасової відсутності до вимог ст.7 та ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, то суд виходить з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що у відповідачів утворилася заборгованість зі сплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з 30.04.2017 по 30.06.2024. Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, остання Постанова № 383 була прийнята Кабінетом Міністрів України 25.04.2023, якою продовжено на всій території України карантин до 30.06.2023. Верховний Суд у Постанові від 07.09.2022 у справі №679/1136/21 вказав на те, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Таким чином, враховуючи, що вищевказаним Законом продовжено строки позовної давності на час дії карантину, тобто з 12.03.2020, суд вважає що строк позовної давності щодо щомісячних платежів є таким що не сплив. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 25432,98 грн. та стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з водовідведення в сумі 692,73 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачів слід стягнути в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved