Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Білозірської сільської ради, [PERSON] про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 15 травня 2024 року. [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді: земельної ділянки площею 1,97 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білозірської сільської ради, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧР 17-2-646т від 10 липня 2003 року; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №488; земельної ділянки площею 2,0240 га, кадастровий номер: 7124981000:01:003:0278, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №490. Позивач, [PERSON] , є сином [PERSON] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 16 червня 1962 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи норми ст. 1261 ЦК України я, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги після смерті після [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя, а саме 15 лютого 2017 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дібровою Тетяною Миколаївною, згідно якого робить розпорядження наступного змісту: «Все моє майно, що буде мені належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що я за законом буду мати право, заповідаю [PERSON] , [INFO] ». [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] та, на скільки відомо позивачу, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , не звертався. Згідно з довідкою Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №126 від 22 січня 2025 року, на час відкриття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , крім померлої [PERSON] , ніхто не зареєстрований. Крім того, як вбачається зі свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 15 травня 2024 року, [PERSON] померла у віці 83 роки. Останні роки свого життя моя мати [PERSON] хворіла, а тому у зв`язку з поважним віком та станом її здоров`я, мною [PERSON] , було прийнято рішення переїхати проживати до своєї матері, яка проживала за адресою: [ADDRESS] для того, аби допомагати їй у повсякденному житті та господарстві. З грудня 2023 року по день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , [PERSON] , проживав у будинку по [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] , доглянув матір до смерті та поховав. В догляді за матір`ю позивачу допомагала його дружина [PERSON] , яка проживала разом у домоволодінні по [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються Актом обстеження від 28 січня 2025 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] , вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , не звертався, оскільки вважав, що спадкове майно набуте позивачем на підставі фактичного прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [PERSON] зазначає, що звернувшись на усну консультацію до нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори, нотаріус пояснив, що свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , неможливо видати, оскільки, [PERSON] , не був зареєстрований разом з [PERSON] на день її смерті за однією адресою, а саме [INFO] . 03 лютого 2025 року, позивач звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 1,97 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білозірської сільської ради, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧР 17-2-646т від 10 липня 2003 року; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №488; - земельну ділянку площею 2,0240 га, кадастровий номер: 7124981000:01:003:0278, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №490, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 04.02.2025 року завідувач Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. надала письмово інформацію про результати розгляду заяви з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивач, вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася та ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори не звертався. Окрім того, державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори послався на довідку виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 126 від 22.01.2025 року, згідно якої встановлено, що [PERSON] , дійсно проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] , одна. Враховуючи вказані обставини, позивач змушений звернутися до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Білозірської сільської ради у судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 15 травня 2024 року, [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 червня 1962 року, [PERSON] , є сином [PERSON] . Встановлено, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді: земельної ділянки площею 1,97 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білозірської сільської ради, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧР 17-2-646т від 10 липня 2003 року ; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №488; земельної ділянки площею 2,0240 га, кадастровий номер: 7124981000:01:003:0278, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №490. Згідно заповіту складеного за життя [PERSON] , посвідчений секретарем Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дібровою Тетяною Миколаївною, згідно якого робить розпорядження наступного змісту: «Все моє майно, що буде мені належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що я за законом буду мати право, заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Згідно з довідкою Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №126 від 22 січня 2025 року, на час відкриття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , крім померлої [PERSON] , ніхто не зареєстрований. Згідно відповіді на запит суду, яка надійшла від завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась. Про фактичне прийняття спадщини (згідно з частинами 3,4 ст.1268 ЦК України) спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо. Згідно акту обстеження від 28.01.2025 року підтверджено, що [PERSON] з грудня 2023 року по 14.05.2025 року проживав за адресою: [ADDRESS] в будинку своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Доглядав матір до смерті та поховав. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,2 статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Згідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки необхідне позивачу для оформлення спадщини після смерті своєї матері. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вимоги є обґрунтованими та доведеними, а з наявних доказів вбачається, що позивач [PERSON] на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживав за адресою [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю.

Outcome: approved