Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Директор товариства\~з обмеженою\~відповідальністю ФАКТОРИНГ\~ПАРТНЕРС -\~Я.\~Сердійчук \~звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 697340 від 03.09.2021 року у загальному розмірі 168\~127 грн 28 коп., 2 422 грн 40 коп. судового збору та 25 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.09.2021 року між ТОВ Слон Кредит та [PERSON] укладено Договір №697340, за умовами якого первісний кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 75\~000 грн 00 коп., строк кредиту - 1096 днів з кінцевим терміном повернення 03.09.2024 року. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору. 31.01.2025 ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС та ТОВ Слон Кредит уклали договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ Слон Кредит відступило ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 697340 від 03.09.2021 року, що укладений між ТОВ Слон Кредит та [PERSON] . Зазначає, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 168\~127 грн 28 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 72\~303 грн 36 коп., заборгованості за нарахованими процентами 95\~823 грн 92 коп. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 10.06.2025 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний термін з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний термін з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення повідомлення про розгляд та ухвали суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, про що свідчить конверт, який повернувся до суду без вручення із зазначенням причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно даних про відстеження поштового пересилання із сайту Укрпошта копію позовної заяви з додатками, які направлено позивачем, відповідач відмовився отримувати та відправлення повернулось позивачу із зазначенням причини повернення адресат відмовився від отримання. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. У позовній заяві представник позивача просить проводити розгляд справи за його за відсутності. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.09.2025 року між ТОВ Слон Кредит та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 697340 та паспорт споживчого кредиту, у якому сторони погодили усі істотні умови договору. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] було надано кредит в сумі 75\~000 грн 00 коп., строк кредиту - 1096 днів з кінцевим терміном повернення 03.09.2024 року. Згідно з п.1.5. Договору, тип процентної ставки - фіксований. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85,00% річних. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ Слон Кредит виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 60 000 грн 00 коп. відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням № 8565 від 03.09.2021 року. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 697340 від 03.09.2021 р. станом на 17.04.2025 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ Слон Кредит становить 168\~127 грн 28 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 72303 грн 36 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 95\~823 грн 92 коп. 31.01.2025 року ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС та ТОВ Слон Кредит уклали договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ Слон Кредит відступило ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 697340 від 03.09.2021 року, що укладений між ТОВ СЛОН КРЕДИТ та [PERSON] . Відповідно витягу з Додатку № 1-1 до Договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 р., ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 168\~127 грн 28 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 72\~303 грн 36 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -95\~823 грн 92 коп. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, станом на 17.04.2025 р. у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 168\~127 грн 28 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 72\~303 грн 36 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -95\~823 грн 92 коп. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050\~ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Згідно п.1 ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054\~ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС заборгованість за кредитним договором № 697340 від 03.09.2021 року в розмірі 168\~127 грн 28 коп, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 72\~303 грн 36 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -95\~823 грн 92 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 25 000 грн 00 коп. підтверджується договором про надання правничої допомоги укладеним позивачем з АО ЛІГАЛ АССІСТАНС № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, витягом з акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, тарифами на послуги АО ЛІГАЛ АССІСТАНС. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп. сплаченого судового збору, а також витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп.

Outcome: approved