Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

11.04.2025 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» через свого представника Чмира М.П. звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5216570824 у розмірі 32 667,40 гривень та понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5216570824. Договір позики разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 11 500 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього договору, його додатків. Умови надання коштів у позику визначені у п.п. 2.4-2.7, 3.2 договору. Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 11 500,00 гривень в рамках виконання умов договору було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання договору. Загальна заборгованість відповідача станом на дату підготовки позовної заяви включно складає 30 245 грн, з яких: 11 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 745 грн - заборгованість за процентами (11500*1%*193), де 11 500 - тіло позики 1 % - процентна ставка 193 - кількість днів прострочення. Розрахунок процентів у вищевказаному розмірі обумовлено тим, що відповідачем 22.09.2024 та 27.09.2024 були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведено часткову сплату за договором про надання грошових коштів у позику № 5216570824 від 28.08.2024 на загальну суму 2 587,50 грн, з якої даним зарахуванням погашено проценти станом на 27.09.2024. Оскільки сплати проведені у розміри та строки, визначені графіком платежів (Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5216570824 від 28.08.2024), то у період з 28.08.2024 р. по 27.09.2024 р. застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 0,75% (п. 2.6.2. Договору). Відповідно у період з 28.09.2024 до 08.04.2025 (тобто до дати підготовки цієї позовної заяви включно) проценти протягом 193 днів нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 1% (п. 2.6.1. Договору), проте [PERSON] було здійснено сплату частини процентів (платіж від 27.10.2024 р. у розмірі 3 450 грн) в період вищевказаних днів, які враховані під час нарахування остаточної суми процентів. Враховуючи вищезазначені сплати за договором про надання грошових коштів у позику висновок про його визнання відповідачем кореспондує із позицією Верховного Суду, що викладена у рішенні по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 р., де зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а також прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Нарахування процентів за кожний день користування позикою, позивач підтверджує судовою практикою, яка зазначена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17. 01.05.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому остання просить врахувати її готовність добровільно погасити борг у розмірі 10 000 грн., врахувати, що нею добровільно сплачено 6 037,50 грн, визначити залишок заборгованості у розмірі 5 462,50 грн як залишок тіла кредиту, відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 18 745 грн процентів, оскільки: нарахування процентів у розмірі понад 160% від тіла кредиту є явно завищеним, неспівмірним і суперечить ст. 3, 509, 627 Цивільного кодексу України; реальна річна ставка перевищує допустимий рівень і суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості; загальні витрати споживача за кредитом (сума тіла кредиту та всіх нарахувань) не можуть перевищувати подвоєний розмір тіла кредиту відповідно до ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування»; на період дії воєнного стану заборонено нарахування штрафів, пені та підвищених процентів, судові витрати покласти на позивача згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач надав відповідь на відзив, у якій виказав незгоду із посиланням відповідача на ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у рішенні від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відкриваючи провадження у цій справі суддею також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «Універсал Банк». Інших заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. 28.08.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір надання грошових коштів у позику № 5216570824, відповідно до умов якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у гривні, а остання зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 11 500,00 грн. Строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. договору; знижена процентна ставка - 0,75% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо позичальник 27.09.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших позичальників, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, позичальник розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,95% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1965,85% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 52 900,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 52 037,50 грн. Загальні витрати за кредитом (споживчим кредитом) на дату укладення договору складають: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 41 400,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 40 537,50 грн. Денна процента ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00%; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,98% (п.п. 2.3., 2.5., 2.6., 2.7., 2.8., 2.9., 2.10.2., 2.10.3 договору). Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши 28.08.2024 відповідачу кредит в розмірі 11 500 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на належну їй платіжну картку, що підтверджується рухом коштів по картці. Цієї обставини [PERSON] не заперечує. Відповідач здійснила три платежі за кредитом, що підтверджується відповідними квитанціями та не заперечується позивачем: 22.09.2024 - 2 287,35 грн, 27.09.2924 - 351,90 та 27.10.2024 - 3 519 грн. Відповідно до статей 626, 628 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість: 11 500 грн за тілом кредиту, 2 587,50 грн за процентами зі ставкою 0,75 та 22 195 грн за процентами за ставкою 1. Також у розрахунку відображено, що відповідач сплатила всю суму за процентами зі ставкою 0,75 та частково в розмірі 3 450 грн процентів за ставкою 1%. Сам розрахунок нарахування процентів у вказаному документі відсутній, але порядок такого нарахування передбачений п.п. 2.10.3.1, п. 4 Договору, а математична правильність розрахованих сум процентів відповідачем не оспорюється. Отже, відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості. Разом із цим згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.п. 2.5 Договору та графіку платежів, що є додатком до Договору, строк його дії становить 360 днів, останній платіж має бути внесено до 23.08.2025. Тобто позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі до закінчення дії кредитного договору, звернувшись із цим позовом 11.04.2025. Верховний Суд у своїй постанові від 26 липня 2023 року по справі № 757/2278/14-ц (провадження № 61-1085св23) вказав, що у разі пред`явлення кредитором позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, саме на позивача покладається обов`язок з доведення того, що є підстави для звернення з таким позовом. Частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, спеціальний закон пов`язує право кредитодавця вимагати дострокового погашення кредиту за певних умов, зокрема, якщо це передбачено кредитним договором. Укладаючи кредитний договір, сторони домовились, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених в п. 6.4. Договору (п.п. 5.1.13). Підпункт 6.4. договору визначає, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/або шляхом СМС повідомлення на номер телефону позичальника зазначений в Договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом Договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним в особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором) протягом 30 календарних днів, з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від товариства вищезазначеної вимоги (повідомлення), у позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги (повідомлення). В іншому разі, вимога залишається дійсною, а позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги (повідомлення), повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі. Будь-які докази виконання кредитодавцем вимог підпункту 6.4. договору в матеріалах справи відсутні, а і з наданого графіку платежів неможливо встановити яку суму тіла кредиту має сплачувати відповідач щомісяця. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки строк виконання зобов`язання не настав, позивач не довів, що надіслав відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту у визначеному договором порядку, а вона цю вимогу отримала, при цьому відсутність належного графіку платежів за тілом кредиту унеможливлює стягнення заборгованості станом на день звернення до суду. Разом із цим у відповідності до графіку платежів [PERSON] мала сплачувати щомісяця визначену частину відсотків, а саме: -27.09.2024 - 2 587,50 грн (згідно з наданими квитанціями сплатила двома платежами 22.09.2024 та 27.09.2024 загалом 2 587,50 грн, які були зараховані кредитодавцем на погашення відсотків); -27.10.2024 - 3 450 грн (сплатила 27.10.2024 3 450 грн, які також були зараховані на погашення відсотків); -із листопада 2024 по березень 2025 року включно - 3 450 грн кожен місяць (виплати позичальником не здійснювались). Отже, з урахуванням сплати [PERSON] відсотків у вересні та жовтні 2024 року заборгованість в цій частині станом на день звернення до суду складає: 3 450 грн. Х 5 (із листопада 2024 по березень 2025 року включно) =17 250 грн, які підлягають стягненню на користь позивача. Разом із цим суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо занадто високої процентної ставки, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, що діяла станом на день укладення договору та діє на час вирішення спору) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. У кредитному договорі, укладеному сторонами процентна ставка визначена на рівні 1%, що не виходить за межі, визначені Законом. Також відповідач стверджує, що вищевказана процентна ставка не відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX від 15.03.2022). Однак, таке твердження грунтується на помилковому сприйнятті поняття «відсотки» в розрізі саме цієї справи. Так, у нормативних актах, про які зазначає відповідач, мова йде про відповідальність позичальника у випадку невиконання своїх зобов`язнь, і сплата процентів може бути такою відповідальністю. Але у цій справі проценти, які просить стягнути позивач не є відповідальністю за порушення договору (несплату кредиту), а являються платою за користування таким кредитом, тобто платою за добросовісне користування чужими грошима. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначено, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (17 250х100:32 667,40) = 52,8%), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2688,56 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2422,40 х 52,8 : 100 = 1279,02). На підставі наведеного,

Outcome: partial