Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, мотивуючи її тим, що 21.06.2023 року, о 22год. 15хв., у місті Ужгород, на вулиці Гагаріна, 99, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi Q7», державний номерний знак [NUMBER] , не дотрималась безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Rav-4», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату вчинення ДТП, [PERSON] не мала чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим власниця пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулась до МТСБУ з відповідним повідомленням про ДТП та подала заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно Звіту №211-23_SOS_230629-262449 від 13.07.2023 про оцінку вартості розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Toyota Rav-4», державний номер знак [NUMBER] в результаті ДТП, складає 164736,32грн, без ПДВ, з яких у відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих виплачено [PERSON] грошові кошти в сумі 144607,45грн., що підтверджується платіжною інструкцією №974251 від 09.08.2023. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «СОС Сервіс Україна» грошові кошти на послуги аварійного комісара за огляд авто та збір документів у розмірі 1800грн., що підтверджується платіжною інструкцією №975182 від 31 серпня 2023 року. Таким чином, загальна сума витрат МТСБУ склала 146407,45грн. На претензії МТСБУ щодо повернення вказаної суми відповідач не реагує. З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 146407,45грн. та судові витрати Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою вказаною в позовній заяві, в тому числі і на номер телефону вказаний у позовній заяві. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від19.05.2021 у справі №910/16033/20,від 20.07.2021у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі №496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 21.06.2023 року, о 22год. 15хв., у місті Ужгород, на вулиці Гагаріна, 99, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi Q7», державний номерний знак [NUMBER] , не дотрималась безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Rav-4», державний номер знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП, що сталася з вини [PERSON] (відповідача), транспортний засіб марки «Toyota Rav-4», державний номер знак [NUMBER] , що на праві власності належить [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у спричиненні ДТП підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/12204/23 від 20.07.2023 року. Відповідно до ч.6 ст.82ЦПК\~України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП автомобілем, який отримав механічні пошкодження, керував [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211860943, терміном дії з 12.11.2022 до 11.11.2023. Натомість [PERSON] на час ДТП не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим власниця пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулась до МТСБУ з відповідним повідомленням про ДТП та подала заяву про виплату страхового відшкодування. У відповідності до п.п. «а» п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За правилами ст. 22 даного закону, моторне (транспортне) Страхове бюро України відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно Звіту №211-23_SOS_230629-262449 від 13.07.2023 про оцінку вартості розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Toyota Rav-4», державний номер знак [NUMBER] в результаті ДТП, складає 164736,32грн, без ПДВ, з яких у відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих виплачено [PERSON] грошові кошти в сумі 144607,45грн., що підтверджується платіжною інструкцією №974251 від 09.08.2023. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «СОС Сервіс Україна» грошові кошти на послуги аварійного комісара за огляд авто та збір документів у розмірі 1800грн., що підтверджується платіжною інструкцією №975182 від 31 серпня 2023 року. Таким чином, загальна сума витрат МТСБУ склала 146407,45грн. Позивач зазначає у позові, що звертався з вимогою до відповідача про досудове врегулювання спору, проте відповідач на нього не реагує. Положеннями\~ст.11ЦК України\~регламентовано виникнення цивільних прав та обов`язків із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами у справі, останні регулюються спеціальними нормами, а саме,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 даного закону. Відповідно до ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому\~ст.1188 ЦК України\~регулюється відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якими у розумінні ч. 1\~ст.1187 ЦК України\~є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.8\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди. Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, Моторне (транспортне) Страхове бюро України набуло право регресу до винної у ДТП особи відповідача [PERSON] . Відповідно до положень\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися от певної дії, а стягувач має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим. За змістом ст.ст.\~524,\~533-535\~та\~625ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Таким чином, у ст.625ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст.625ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з Факту завдання шкоди особі. У відповідності до ч. 1\~ст.81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснивши аналіз наведених вище норм права та виходячи з фактичних, встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ч.1ст.141\~ЦПК України\~з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved