Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває вищевказана цивільна справа про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач проживали без реєстрації шлюбу з 2012 по 2016 рік. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Близько дев`яти років сторони разом не проживають, дитина проживає з матір`ю. 24.11.2017 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області було видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON] у розмірі частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.09.2023 заборгованість зі сплати аліментів становить 113 935,58 грн. Позивач зазначає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, самоусунувся від виховання дитини, не цікавиться життям та інтересами доньки, її здоров`ям, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач вказує, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини. З огляду на викладене позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їхньої спільної доньки [PERSON] . Ухвалою судді від 21.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.04.2025 справу призначено до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання позивач та її представник з`явилися, позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позову. Позивач та її представник не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на сайті суду, повторно до суду не з`явився, відзив не подав, причини неявки не повідомив, заяв не подавав. Представник органу опіки та піклування просив задовольнити позов. Заслухавши позиції учасників суд ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку, з постановленням заочного рішення, про що була постановлена відповідна ухвала. У присутності представників служби у справах дітей (представників органу опіки та піклування) Мірошник М.В. та Левченко О.М. у судовому засіданні була заслухана думка малолітньої дитини [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, опитавши малолітню дитину, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про народження від 04.11.2013 серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 8). Судовим наказом Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.11.2017, який набрав законної сили 24.11.2017, у справі № 699/760/17 стягнуто з боржника [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з часу звернення заявника до суду, тобто з 09.11.2017 року і до повноліття дитини (а.с.9). Судовий наказ про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському відділі ДВС, розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 113 935,58 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком від 06.09.2023 №11116 (а.с.11-13). У довідці, виданій Корсунь-Шевченківським відділом ДВС 25.09.2024 №25688 зазначено, що з 01.09.2023 по 25.09.2024 [PERSON] не отримувала аліментів за судовим наказом у справі № 699/760/17 (а.с.14). Відповідно до довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 25.12.2024 №641 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстровані та проживають її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Орган опіки та піклування Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області надав суду свій Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 11.11.2024, за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.16-18). Висновок мотивований тим, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] . Орган опіки та піклування у своєму висновку також зазначає, що мати дитини повністю займається вихованням та утриманням доньки, забезпечуючи її всім необхідним, систематично здійснює медичне обстеження. За таких обставин Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні заслуховувалася думка дитини [PERSON] щодо доцільності позбавлення її батька батьківських прав відносно неї. Дитина, якій виповнилося 11 років, пояснила, що взагалі не пам`ятає свого батька. Він до них додому не приходить, не спілкується, допомогу не надає. Як виглядає її батько [PERSON] не знає. Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 52 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом частин 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть позбавлятися батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з положеннями пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені судом обставини свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . Суд уважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає меті захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 3 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Оскільки саме мати малолітньої [PERSON] звернулася з даним позовом, то очевидно, що вона бажає продовжувати доглядати за донькою та здійснювати її утримання, отже дитина має бути передана саме їй. Суд не вирішує питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки таке вирішено відповідно до судового наказу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.11.2017, у справі № 699/760/17. За приписами ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи на підставі ст.141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею при подачі до суду позовної заяви судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved