Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

02.04.2025 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4465193 від 12.03.2024 року в розмірі 30\~000,00 грн. Позов обґрунтований таким. 12.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4465193 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На виконання умов укладеного договору товариством перераховано грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] . 25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 4465193 від 12.03.2024 року, що укладено між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , в розмірі 31 500,00 грн. Фінансова установа належним чином виконала свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Станом на дату укладення договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року, строк дії договору № 4465193 від 12.03.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 26.10.2024 року по 06.03.2025 року (132 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 9 900,00 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4465193 від 12.03.2024 року в загальному розмірі 30 000,00 грн., суму судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Ухвалою суду від 03.04.2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. В цей же день витребувано докази з АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами до матеріалів справи не надавалися. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при подачі позову окремим пунктом проси розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , зареєстрованим постійним місцем проживання якого є тимчасово окупована територія Запорізької області, м. Мелітополь, повідомлений про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 09.06.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з положеннями\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6\~ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч. 2\~ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.\~\~ Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що 12.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено електронний договір № 4465193 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у сумі 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. (п. 1.2. договору) Згідно з п. 1.3. Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконує свої обов`язки на умовах та в строки, визначені в договорі. Відповідно до п. 2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] . Сума кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2. вказаного договору). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору (п. 1.4.1.); знижена процентна ставка становить 0,01% в день (п. 1.4.2.). Вказаний договір, додаток № 1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом «37762» [PERSON] 12.03.2024 року, у відповідності до\~Закону України «Про електронну комерцію». Додаток № 1 і паспорт споживчого кредиту містять вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну процентні ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши кредит в сумі 3 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується відповідним листом директора ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» Веліканова Є. від 01.11.2024 року вих. № 2069-0111. 25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (фактор) було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1.). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості (п. 1.2.). Ціна продажу за договором становить 2\~857\~292 грн. 90 коп. (п. 3.3.). Як вбачається з акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 6091. Після виконання фактором вимог п. 1.2. вказаного договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з платіжною інструкцією № 3475 від 01.11.2024 року ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплатило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 2 857 292,90 грн. за вказаним договором факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року), до ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4465193 в розмірі 21 600,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3 000,00 грн., за процентами 17\~100,00 грн., пеня/ штраф 1 500,00 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідача повідомлено 28.10.2024 року, шляхом направлення повідомлення (SMS-повідомлення) на зазначений в анкеті відповідача телефонний номер. З розрахунку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вбачається, що станом на 25.10.2024 року [PERSON] має заборгованість за Договором № 4465193 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 21 600,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3 000,00 грн., за процентами 17 100,00 грн. (первісним кредитором були нараховані відсотки за користування грошовими коштами за період з 12.03.2024 року по 25.10.2024 року), пеня/штрафи 1 500,00 грн. Позивачем, після набуття права вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором, в межах його дії, а саме: за період з 26.10.2024 року по 06.03.2025 року нараховано проценти за стандартною процентною ставкою у сумі 9\~900,00 грн. За умовами п. 6.4 Договору первісним кредитором було нараховано штрафні санкції в розмірі 1 500,00 грн., проте, враховуючи норми чинного законодавства в період дії в Україна воєнного , надзвичайного стану, позивач вважає, що вказана сума не підлягає стягненню. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не повернуті, суд переконаний, що останній вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», в тому числі процентів за користування кредитом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 10\~000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. В матеріалах справи міститься договір № 10/12-2024 про надання правничої допомоги від 10.12.2024 року адвокатом Столітнім М.М.; акт № 7375 від 21.03.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з Договором № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, відповідно до якого адвокатом надано правничу допомогу, загальна вартість якої складає 10\~000,00 грн., ордер № 1852798 від 21.03.2025 року. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10\~000,00 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн.

Outcome: partial