Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник позивача 17.02.2025 звернулася до суду із даною позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачки майнову шкоду у розмірі 411\~764,00 грн, моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн, судовий збір в розмірі 4111,79 грн, судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу. Обґрунтування позиції позивача Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 29.06.2024 о 12.50 год. в місті Черкаси по вулиці Гуржиївська, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Благовісна, не надала переваги в русі автомобілю Chevrolet Bolt д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок дій [PERSON] сталася ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/5350/24 від 16.07.2024 [PERSON] визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення вказаної ДТП. 13.08.2024 позивач отримав суму страхового відшкодування від ПАТ «НА СК «Оранта» в розмірі 150\~000 грн, а також від [PERSON] передбачену договором франшизу в розмірі 2\~500 грн. Відповідно до звіту № А07-07 про оцінку автомобіля Chevrolet Bolt д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] матеріальний збиток, завданий позивачу як власнику транспортного засобу в результаті пошкодження при ДТП склав 677\~497,00 грн. Про проведення зазначеної оцінки завданих збитків відповідач та страхова компанія були повідомлені у встановленому законом порядку. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу повністю встановлена постановою суду, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами, залишковою вартістю транспортного засобу та реальними витратами, а саме 677\~497,00 грн (сума заподіяних матеріальних збитків) + 4\~000,00 грн (вартість експертизи) + 7\~000,00 грн (вартість евакуатора) + 60,00 грн (вартість поштового відправлення 124\~263,00 грн (залишкова вартість транспортного засобу) 150 00,00 грн (сума виплаченого страхового відшкодування) 2\~500,00 грн (сума відшкодованої франшизи) дорівнює 411\~764,00 грн.(згідно резолютивної частини). Крім того, зазначає, що виходячи з обставин справи, моральна шкода складає 50\~000,00 грн та полягає у стражданнях, переживанні, душевному болі, пригніченні, що настали внаслідок пошкодження майна, що були спричинені відповідачем. Також, звертає увагу суду, що з моменту вчиненні адміністративного правопорушення по даний час, відповідачка не вчинила жодних дій щодо залагодження своєї провини, не принесла вибачення та не пропонувала відшкодувати понесені матеріальні витрати, які не покрила страхова компанія. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Процесуальній дії у справі 19.02.2025 судом, з відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачки. Ухвалою суду від 21.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення вказаних у ній недоліків. 25.02.2025 представником позивача через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків з додатками. Ухвалою суду від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 26.03.2025. Ухвалою суду від 10.03.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 26.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У судовому засіданні представник позивача адвокат Глембоцька К.О. в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, позовну заяву підтримала, прохала її задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судові засідання 05.05.2025, 02.06.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно: рекомендовані поштові відправлення повернулися на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження, що згідно з положеннями п. 4 ч. 8 та ч. 10\~ст. 128 ЦПК\~є днем вручення судової повістки. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала. Стаття 280 ЦПК України\~визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 02.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень\~статті 281 ЦПК України\~вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з ненаданням відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявним матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 29.06.2024 о 12.50 год. в м.Черкаси, по вул. Гуржиївська, відповідачка, керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Благовісна, не надала переваги в русі автомобілю Chevrolet Bolt д.н.з. [NUMBER] та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за с.124\~КУпАП. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси єдиний унікальний номер судової справи 711/5350/24 від 16.07.2024 відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с.120-122, 127-128). Позивач є власником транспортного засобу марки CHEVROLET, комерційний опис BOLT EV, р.н. [NUMBER] (а.с.9). 29.06.2024 позивачем було оплачено ФОП [PERSON] вартість навантаження, перевезення та розвантаження вказаного автомобіля, у сумі 7\~000,00 грн, з яких 5\~800,00 грн навантаження та розвантаження, 1\~200,00 грн за перевезення (а.с.11-14). На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , були застраховані у ПАТ «НАСК «Оранта», поліс № 22048623 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с.129). 04.07.2024 позивачем направлено на адресу відповідачки лист про огляд автомобіля 09.07.2024 о 10.00 за адресою: [ADDRESS] . Сума відправлення 60,00 грн (а.с.15). Крім того, 04.07.2024 на електронну пошту ПАТ «НАСК «Оранта» оцінювачем [PERSON] направлено лист з проханням направити представника для огляду автомобіля пошкодженого в результаті ДТП за участю їх страхувальника (а.с.16-17). 20.07.2024 ФОП [PERSON] було проведено оцінку автомобіля CHEVROLET BOLT EV, р.н. [NUMBER] . Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 20.07.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET BOLT EV, р.н. [NUMBER] [PERSON] унаслідок ДТП прирівнюється до його ринкової вартості на момент ДТП і складає 677\~497,00 грн. Ринкова вартість вказаного транспортного засобу в пошкодженому стані складає 124\~263,00 грн (а.с.19-44). За проведення експертизи позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] 4\~000,00 грн (а.с.10). 06.08.2024 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] узгоджено суму відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ (а.с. 123,129). 13.08.2024 позивач отримав суму страхового відшкодування від ПАТ «НАСК «Оранта» у сумі 150\~000,00 грн, а також передбачену франшизу від відповідачки у сумі 2\~500,00 грн (а.с.18, 45). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права За частиною першою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша\~статті 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта\~статті 12 ЦПК України). За частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Щодо стягнення майнової шкоди Згідно з частиною першою\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У\~ст. 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинному на момент настання страхового випадку), у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або\~Законом № 1961-IV\~у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 760/15471/15-ц зазначено, що принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у\~статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень\~статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 32.7 ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.\~22, абз. 3 п.3 ч. 1 ст.\~988, ст.\~1166,\~1187,\~1194 ЦК України, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. За таких обставин, суд вважає, що заподіяна майнова шкода в заявленому позивачем розмірі підлягає стягненню на його користь з відповідачки. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідачки на користь позивача майнову шкоду у розмірі 411\~764,00 грн, про те, по розрахункам сума, яка підлягає до стягнення становить 411\~794,00 грн, а тому суд не виходить за межі позовних вимог та стягує майнову шкоду у розмірі 411\~764,00 грн. Щодо стягнення моральної шкоди За змістом статей\~23,\~1167 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. За\~пунктом 5 цієї постанови\~згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20). Позивач зазначає, що виходячи з обставин справи, моральна шкода складає 50\~000,00 грн та полягає у стражданнях, переживанні, душевному болі, пригніченні, що настали внаслідок пошкодження майна, що були спричинені відповідачкою. Крім того, звертає увагу суду на те, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення по даний час, відповідачка не вчинила жодних дій щодо залагодження своєї провини, не принесла вибачення та не пропонувала відшкодувати понесені матеріальні витрати, які не покрила страхова компанія. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідачки позивачу завдано і моральної шкоди, яка виразилась у душевних переживаннях, у зв`язку із пошкодженням її майна (автомобіля), через пережиття негативних емоцій пов`язаних із пошкодженням її майна, необхідність його ремонту та неможливість використання на час такого, а також необхідність вжиття заходів для відшкодування заподіяної шкоди було порушено нормальний життєвий уклад позивача.

Outcome: partial