Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №103538011 від 29.12.2021 та №70215 від 06.02.2022 в сумі 33820,03 грн, а також судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідачки за вищевказаними договорами. Відповідачка свої зобов`язання за цими договорами не виконує, тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 103538011, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором позичальника (а.с.7-11). Відповідно до п.п. 1.2-1.4 Договору, сума кредиту становить 10100,00 грн; кредит надається строком на 15 днів з 29.12.2021 до 13.01.2022. Комісія за надання кредиту: 1010,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 Договору). \~ \~ \~ \~Згідно п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому, 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 16072024 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається) (а.с.15-16). \~ \~ \~ \~Згідно п.1.1. Договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить Клієнту. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від\~Клієнта до\~Фактора Прав\~Вимоги Заборгованості\~до Боржників\~відбувається в\~момент підписання\~Сторонами Акту\~прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~згідно Додатку\~№2,\~після чого\~Фактор стає\~кредитором по\~відношенню до\~Боржників стосовно\~їх Заборгованостей\~та набуває\~відповідні Права\~Вимоги.\~Підписаний Сторонами\~та скріплений\~їх печатками\~Акт прийому-передачі\~Реєстру Боржників\~-\~підтверджує факт\~переходу від\~Клієнта до\~Фактора Прав\~Вимоги Заборгованості\~та є\~невід`ємною частиною\~цього Договору. Відповідно до витягу із Реєстру боржників від 19.02.2025 до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідачки в сумі 28060,03 грн, з яких: 9504,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17546,03 грн - сума заборгованості за відсотками та 1010,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.18). Також позивачем надано документ у вигляді таблиці, що названий «Відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103538011», згідно якого заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 29.12.2021 по 16.07.2024 не погашена і залишок заборгованості складається з: 9504,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 17546,03 грн - суми заборгованості за відсотками та 1010,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.19). Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Вирішуючи питання про наявність доказів переходу прав та обов`язків від ТОВ «Мілоан» до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд виходить з наступного. Перехід права вимоги до [PERSON] \~мав бути здійснений на підставі договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», але всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, суду не надано повного тексту даного договору, на який позивач посилався у позовній заяві, а також проведеної оплати за ним, що унеможливлює встановлення факту переходу права вимоги до позивача відносно [PERSON] і відповідно не підтверджує право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Суд звертає увагу, що наданий витяг із Реєстру боржників від 19.02.2025 до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 не підписаний сторонами, що також не може бути доказом на підтвердження належності переходу права вимоги позивача до відповідачки за Договором факторингу №16072024 від 16.07.2024. Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Відтак, під час розгляду справи неможливо встановити коли та на підставі чого у позивача виникло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №103538011 від 29.12.2021. Позивачем не надано суду доказів підтверджуючих перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по вказаному кредитному договору, а також докази на підтвердження оплати за цим договором факторингу. За таких умов, підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення із відповідачки заборгованості за кредитним договором №103538011 від 29.12.2021 відсутні. Окрім цього, судом встановлено, що 06.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №70215 (а.с.27-28). Кредитний договір укладений між сторонами шляхом накладення позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За умовами кредитного договору відповідачка отримала грошові кошти в сумі 3000,00 грн строком на 18 днів, тобто до 23.02.2022, при цьому процентна ставка за день користування кредитом складає 3,5 % на добу. Кредитодавець та позичальник також погодили, що договір діє до повного його виконання сторонами. Крім того, за умовами кредитного договору, за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. В подальшому, 05.01.2024 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №05012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія\~витягу з\~Договору факторингу додається) (а.с.29-30). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу із Реєстру боржників від 19.02.2025 до Договору факторингу №05012024 від 05.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідачки в сумі 5760,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2310,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 450,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.32). Також позивачем надано документ у вигляді таблиці, згідно якого заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 07.02.2022 по 05.01.2024 не погашена і залишок заборгованості складає 5760,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2310,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 450,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.33-41). Вирішуючи питання про наявність доказів переходу прав та обов`язків від ТОВ «ФК «Авіра Груп» до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд виходить з наступного. Перехід права вимоги до [PERSON] \~мав бути здійснений на підставі договору факторингу №05012024 від 05.01.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», але всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, суду не надано повного тексту даного договору, на який позивач посилався у позовній заяві, а також проведеної оплати за ним, що унеможливлює встановлення факту переходу права вимоги до позивача відносно [PERSON] і відповідно не підтверджує право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Суд звертає увагу, що наданий витяг із Реєстру боржників від 19.02.2025 до Договору факторингу №05012024 від 05.01.2024 не підписаний сторонами, що також не може бути доказом на підтвердження належності переходу права вимоги позивача до відповідачки за Договором факторингу №05012024 від 05.01.2024. Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Відтак, під час розгляду справи неможливо встановити коли та на підставі чого у позивача виникло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №70215 від 06.02.2022. Позивачем не надано суду доказів підтверджуючих перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по вказаному кредитному договору, а також докази на підтвердження оплати за цим договором факторингу. За таких умов, підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення із відповідачки заборгованості за договором №70215 від 06.02.2022 відсутні. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Щодо судових витрат у справі. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідачки судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed