Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який 28 квітня 2023 року зареєстрований у Васильківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 191. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб сторін фактично припинив своє існування ще з липня 2023 року, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Спільних дітей немає. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 28 березня 2025 року справу направлено до Болехівського міського суду Івано-Франківської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи просить проводити без його участі. Частиною 1\~статті 206 ЦПК України,\~встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Встановлено, що 28 квітня 2023 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис про шлюб № 191, сторони уклали шлюб. Спільне життя між сторонами не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та спільних поглядів на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповіднодо ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя\~і\~збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Відтак, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. Матеріалами справи встановлено, що позивач як військовослужбовець звільнена від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позовна заява подана через "Електронний суд", а тому сума судового збору мала становити 969,6 грн. Враховуючи,\~що до\~початку розгляду\~справи по\~суті від\~відповідача надійшла\~заява про\~визнання позову\~і суд\~дійшов висновку\~про задоволення\~позовної заяви,\~наявні підстави\~для \~стягнення з\~відповідача на\~користь держави\~50\~відсотків судового\~збору,\~тобто 484.80 грн.

Outcome: approved