Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 28 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у відповідному реєстрі. Згідно з реєстром боржників від 28 жовтня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . 2 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та [PERSON] був укладений кредитний договір №71331 щодо надання фінансового кредиту. Договір був укладений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та направлений на мобільний номер Відповідача. Підписуючи договір, Відповідач підтвердив, що ознайомлений з його умовами, повністю їх розуміє, приймає та зобов`язується їх дотримуватися. Вказані умови є публічною офертою у розумінні статей 641 та 644 Цивільного кодексу України, та визначають порядок надання кредиту, права й обов`язки сторін. Згідно з пунктом 1.1 Кредитного договору, Товариство надало Клієнту фінансовий кредит у національній валюті на умовах строковості, зворотності та платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування та виконати інші зобов`язання відповідно до умов договору. Сума кредиту склала 4000,00 гривень, строк користування 21 день, процентна ставка 2% на день, або 730% річних. Згідно з випискою з особового рахунку, за інформацією на 13 січня 2025 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 5680,00 гривень, з яких: 4000,00 гривень основна сума боргу та 1680,00 гривень прострочені проценти. Відповідно до пункту 2.4 договору, кредитні кошти надаються в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідачем були надані реквізити платіжної картки № [NUMBER] . На підтвердження фактичної видачі коштів позивач надав інформаційну довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» від 24 лютого 2025 року, згідно з якою 2 серпня 2019 року на вказаний картковий рахунок було перераховано 4000,00 гривень. Згідно з пунктом 6.1 Кредитного договору, документ складено українською мовою та підписано з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». У пункті 6.2 зазначено, що кожна зі сторін несе повну відповідальність за правильність вказаних реквізитів та зобов`язується повідомляти іншу сторону про їх зміну у письмовій формі. На виконання вимог частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 6 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, на адресу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості. Однак, станом на дату подання позову, зазначена вимога залишилася без виконання, що підтверджується доданими до справи доказами. У зв`язку з порушенням умов договору з боку Відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ» просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] відповідну суму заборгованості також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначено прохання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 06.06.2025 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 02.08.2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 71331 (далі за текстом - Кредитний договір або Договір) про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 гривень. Дата надання кредиту: 02.08.2019 року, строк кредиту: 21 днів, Валюта кредиту: UAH стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 5680,00 грн., (П`ять тисяч шiстсот вiсiмдесят гривень 00 копiйок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень (Чотири тисячi гривень 00 копiйок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 1680.00 грн (Одна тисяча шiстсот вiсiмдесят гривень 00 копiйок). Згідно п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025 року, відповідно до якої 02.08.2019 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 71331 від 02.08.2019 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання . 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Змістом ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з абзацом другим частини другої статті 639ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Як вбачається згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 5680,00 грн., (П`ять тисяч шiстсот вiсiмдесят гривень 00 копiйок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень (Чотири тисячi гривень 00 копiйок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 1680.00 грн (Одна тисяча шiстсот вiсiмдесят гривень 00 копiйок). Таким чином, з урахуванням викладених обставин, вимога позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» про стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості за кредитним договором у сумі 5680,00 грн, є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Окрім того, 04.06.2025 року до суду надійшла заява представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, у сумі 10 500,00 грн. \~ \~ \~ \~Разом із тим, суд доходить висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та не відповідає принципу співмірності. Витрати на оплату послуг адвоката мають відповідати складності справи, обсягу фактично наданих послуг, значенню справи для сторони, а також її ціні. \~ \~ \~ \~З огляду на п. 1 ч. 1 ст. 274, ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження як малозначна. \~ \~ \~ \~Ураховуючи наведеного, а також обсягу, витраченого часу і відсутність особливої складності справи, суд вважає доцільним зменшити суму витрат на правову допомогу до 2000,00 грн як таку, що є розумною та співмірною відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України та дійсно наданих послуг. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи це, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу 2000,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054\~\~ ЦК України\~ та

Outcome: approved