Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна про виділ в натурі частки житлового будинку, що знаходиться у спільній частковій власності, в якій просить виділити їй в натурі приміщення № 1, [ADDRESS] (літ. «А»): загальна площа 52,1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: кухня 1-1 площею 18,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 2,0 кв.м., житлова 1-5 площею 10,4 кв.м., житлова 1-6 площею 10,8 кв.м., житлова 2-1 площею 10,5 кв.м., надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «Б») площею 2,0 кв.м., погріб під частиною будівлі (літ. «В») площею 3,0 кв.м., сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «З»), хвіртка (№2), яма вигрібна (№6), огорожа (№7), огорожа (№8); визнати за [PERSON] право приватної власності на приміщення № 1, [ADDRESS] (літ. «А»); припинити право спільної часткової власності на приміщення № 1, [ADDRESS] (літ. «А»): загальна площа 52,1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: кухня 1-1 площею 18,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 2,0 кв.м., житлова 1-5 площею 10,4 кв.м., житлова 1-6 площею 10,8 кв.м., житлова 2-1 площею 10,5 кв.м., надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «Б») площею 2,0 кв.м., погріб під частиною будівлі (літ. «В») площею 3,0 кв.м., сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «З»), хвіртка (№2), яма вигрібна (№6), огорожа (№7), огорожа (№8); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати з оплати судового збору в розмірі 4\~036 (чотири тисячі тридцять шість) гривень 00 копійок. Обґрунтовуючи позов, позивач вказує, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить 14/25 частки житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями і спорудами. Зазначена частка будинковолодіння позивачу належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2014 року № 2-999, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Аллою Миколаївною, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 20110093 від 07 квітня 2014 року. Зазначає, що друга половина вказаного будинковолодіння належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 2016 року № 1701, посвідчене приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Наталією Миколаївною, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 202736374 від 03 березня 2020 року. Вказує, що відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 20 лютого 2014 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 3814, зазначене будинковолодіння складається з житлового будинку (літ. «А») загальною площею 151,0 кв.м., житловою площею 94,1 кв.м., із самостійними виходами, з надвірними будівлями і спорудами: погріб під частиною будівлі (літ «А1»), погріб під частиною будівлі (літ. «Б»), погріб під частиною будівлі (літ. «В»), сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), літній душ (літ. «3»). убиральня (літ. «Ж»), ворота (№ 1), хвіртка (№ 2), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5), яма вигрібна (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8). Самочинно збудовано приміщення ІІ (кухня) площею 15,2 кв.м., приміщення ІІІ (веранда) площею 13,9 кв.м. Стверджує, що кожний власник фактично користується наступними частками будинковолодінням: позивач: частина житлового будинку (літ. «А») приміщення № 1, № 2: загальна площа 52.1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: кухня 1-1 площею 18,4 кв.м.; санвузол 1-7 площею 2,0 кв.м.; житлова 1-5 площею 10.4 кв.м.: житлова 1-6 площею 10.8 кв.м.: житлова 2-1 площею 10.5 кв.м.; надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «Б») площею 2,0 кв.м., погріб під частиною будівлі (літ. «В») площею 3,0 кв.м., сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «3»), хвіртка (№ 2), яма вигрібна (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8). Самочинно збудовані: приміщення II (кухня) площею 15,2.кв.м., приміщення III (веранда) площею 13.9 кв.м.; відповідач: частина житлового будинку (літ. «А») приміщення № 3, № 4: загальна площа 98.9 кв.м.. житлова площа 62,4 кв.м., в тому числі: передпокій 3-1 площею 13,7 кв.м., кухня 3-2 площею 10.0 кв.м.; коридор 3-6 площею 4,2 кв.м.; ванна 3-7 площею 2,9 кв.м., санвузол 3-8 площею 1,5 кв.м., коридор 4-1 площею 4.2 кв.м., житлова 3-3 площею 15,8 кв.м.; житлова 3-4 площею 11,3 кв.м., житлова 3-5 площею 21,1 кв. м., житлова 4-2 площею 14.2 кв.м.; надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «А 1») площею 3,4 кв.м., ворота (№ 1), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5). Вказує, що виділ її частки житлового будинку в натурі не створює перешкод та незручностей в користуванні відповідачем своєї частки, дана частка житлового будинку є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Зазначає, що такий порядок користування будинком тривалий час влаштовував і її і відповідача, однак [PERSON] відхилила пропозицію позивача та відмовилась від складання спільної нотаріальної заяви, відповідно до якої надається згода на виділення в окреме будинковолодіння кожному співвласнику частини житлового будинку. Враховуючи вищевикладене позивач вимушена була звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі. 14 вересня 2020 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позивач належним чином не вжив передбачене законодавством досудове врегулювання спору, відповідач не заперечує проти прав позивача виділити у натурі частки належної позивачу в будинку за адресою: [ADDRESS] та відповідного посвідчення у нотаріуса договору про виділ частки в натурі. Вказує, що подавши позовну заяву до суду позивач ввів суд в оману, оскільки нею ніяким чином не порушувались, не оспорювались та не визнавались права позивача на виділ в натурі частки житлового будинку, що знаходиться у спільній частковій власності за адресою [ADDRESS] , крім того, вона не заперечує жодним чином проти складання спільної нотаріальної заяви, відповідно до якої надається згода на виділення в окреме будинковолодіння кожному співвласнику частини житлового будинку та ніколи не заперечувала своєї згоди на вказану дію, отже у позивача ну було та і немає підстав для звернення з позовною заявою до суду щодо відповідача, адже відсутній предмет спору. Зазначає, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21085362 від 01червня 2020 року, 11/150 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної часткової власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 380 виданого 15 лютого 1984 року Ірпінською державною нотаріальною конторою, отже [PERSON] є співвласником будинку за адресою: [ADDRESS] та без його участі неможливо здійснити розгляд даної позовної заяви у суді. Стверджує, що оскільки відповідач визначений позивачем немає фахової юридичної освіти, він вимушений був звернутись за професійною правничою допомогою та поніс відповідні витрати у розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) гривень та орієнтовний розрахунок суми судових витрат, що може ще понести Ввідповідач на правничу допомогу буде складати ще 6 000 (шість тисяч) гривень, що разом складе 10 000 (десять тисяч) гривень. Зважаючи на вищевикладене, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю позовних вимог, відшкодувати за рахунок позивача судові витрати, які вимушений був понести відповідач у зв`язку з поданням безпідставно необґрунтованої позовної заяви. 16 березня 2021 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. прийнято дану справу до свого провадження у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку. 08 липня 2021 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про зміну підстав позову, у даній заяві представник позивача зазначила, що з відзиву на позовну заяву від 12 вересня 2020 року та доданого до нього витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210853362 від 01 червня 2020 року позивачу стало відомо, що співвласником зазначеного будинку є ще одна особа, а саме [PERSON] , який зареєстрував право на 11/150 частки у спільній частковій власності на будинок 26 травня 2021 року на підставі свідоцтва про право на спадщину № 380, виданого 15 лютого 1984 року Ірпінською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з вищенаведеним надають суду заяву про зміну підстав позову. Обґрунтовуючи заяву про зміну підстав позову, представник позивача зазначає, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 14/25 частки житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями і спорудами. Зазначена частка будинковолодіння позивачу належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2014 року № 2-999, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Аллою Миколаївною, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 20110093 від 07 квітня 2014 року. Зазначає, що друга половина вказаного будинковолодіння належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 11/150, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 380, виданого 15 лютого 1984 року Ірпінською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210852919 від 01 червня 2020 року та [PERSON] , розмір частки 11/150, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 380, виданого 15 лютого 1984 року Ірпінською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210853362 від 01 червня 2020 року. Вказує, що відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 20 лютого 2014 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 3814, зазначене будинковолодіння складається з житлового будинку (літ. «А») загальною площею 151,0 кв.м., житловою площею 94,1 кв.м., із самостійними виходами, з надвірними будівлями і спорудами: погріб під частиною будівлі (літ. «А1»), погріб під частиною будівлі (літ. «Б»), погріб під частиною будівлі (літ. «В»), сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), літній душ (літ. «3»). убиральня (літ. «Ж»), ворота (№ 1), хвіртка (№ 2), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5), яма вигрібна (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8). Самочинно збудовано приміщення ІІ (кухня) площею 15,2 кв.м., приміщення ІІІ (веранда) площею 13,9 кв.м. Стверджує, що кожний власник фактично користується наступними частками будинковолодінням: позивач: частина житлового будинку (літ. «А») приміщення № 1, № 2: загальна площа 52.1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: кухня 1-1 площею 18,4 кв.м.; санвузол 1-7 площею 2,0 кв.м.; житлова 1-5 площею 10.4 кв.м.: житлова 1-6 площею 10.8 кв.м.: житлова 2-1 площею 10.5 кв.м.; надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «Б») площею 2,0 кв.м., погріб під частиною будівлі (літ. «В») площею 3,0 кв.м., сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «3»), хвіртка (№ 2), яма вигрібна (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8). Самочинно збудовані: приміщення II (кухня) площею 15,2.кв.м., приміщення III (веранда) площею 13.9 кв.м.; відповідачі [PERSON] та [PERSON] : частина житлового будинку (літ. «А») приміщення № 3, № 4: загальна площа 98.9 кв.м.. житлова площа 62,4 кв.м., в тому числі: передпокій 3-1 площею 13,7 кв.м., кухня 3-2 площею 10.0 кв.м.; коридор 3-6 площею 4,2 кв.м.; ванна 3-7 площею 2,9 кв.м., санвузол 3-8 площею 1,5 кв.м., коридор 4-1 площею 4.2 кв.м., житлова 3-3 площею 15,8 кв.м.; житлова 3-4 площею 11,3 кв.м., житлова 3-5 площею 21,1 кв. м., житлова 4-2 площею 14.2 кв.м.; надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «А 1») площею 3,4 кв.м., ворота (№ 1), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5). Вказує, що виділ частки позивача у житловому будинку в натурі не створює перешкод та незручностей в користуванні відповідачами своєї частки, дана частка житлового будинку є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Зазначає, що такий порядок користування будинком тривалий час влаштовував і її і відповідачів, однак [PERSON] відхилила пропозицію позивача та відмовилась від складання спільної нотаріальної заяви, відповідно до якої надається згода на виділення в окреме будинковолодіння кожному співвласнику частини житлового будинку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача [PERSON] [PERSON] просить виділити [PERSON] в натурі приміщення № 1, [ADDRESS] (літ. «А»): загальна площа 52,1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: кухня 1-1 площею 18,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 2,0 кв.м., житлова 1-5 площею 10,4 кв.м., житлова 1-6 площею 10,8 кв.м., житлова 2-1 площею 10,5 кв.м., надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «Б») площею 2,0 кв.м., погріб під частиною будівлі (літ. «В») площею 3,0 кв.м., сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «З»), хвіртка (№2), яма вигрібна (№6), огорожа (№7), огорожа (№8); визнати за [PERSON] право приватної власності на приміщення № 1, [ADDRESS] (літ. «А»); припинити право спільної часткової власності на приміщення № 1, [ADDRESS] (літ. «А»): загальна площа 52,1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: кухня 1-1 площею 18,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 2,0 кв.м., житлова 1-5 площею 10,4 кв.м., житлова 1-6 площею 10,8 кв.м., житлова 2-1 площею 10,5 кв.м., надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «Б») площею 2,0 кв.м., погріб під частиною будівлі (літ. «В») площею 3,0 кв.м., сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «З»), хвіртка (№2), яма вигрібна (№6), огорожа (№7), огорожа (№8); стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати з оплати судового збору в розмірі 4\~036 (чотири тисячі тридцять шість) гривень 00 копійок. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2021 року прийнято заяву представника позивача [PERSON] про зміну підстав позову від 07 липня 2021 року, позовні вимоги розглядати в редакції, викладеній у цій заяві, залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 березня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 11 квітня 2024 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначає, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 324621037 від 02 березня 2023 року, будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , належить: - 14/25 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2014 року № 2-999, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Аллою Миколаївною, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 20110093 від 07 квітня 2014 року, номер запису про право власності 5256788; - 11/150 та 44/150 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину від 15 лютого 1984 року, серія та номер: 380, видане Ірпінською державною нотаріальною конторою, рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52455731 від 01 червня 2020 року, державна реєстрація проведена 26 травня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ющенко О.С., номер запису про право власності 36695491; - 11/150 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину від 15 лютого 1984 року, серія та номер: 380, видане Ірпінською державно нотаріальною конторою, рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52455731 від 01 червня 2020 року, державна реєстрація проведена 26 травня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ющенко О.С., номер запису про право власності 36695571. Зазначає, що на момент подання позовної заяви у даній справі друга половина вказаного будинковолодіння належала на праві приватної спільної часткової власності лише [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 2016 року № 1701, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Наталією Миколаївно, що підтверджується Інформаційно довідко з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 202736374 від 03 березня 2020 року. Вказує, що 29 грудня 2022 року позивачем було отримано новий технічний паспорт на частку позивача у будинковолодінні, виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр юридичних послуг «Ліга професіоналів». Технічний паспорт у відповідності до вимог чинного законодавства був зареєстрований у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. 10 січня 2023 року позивачем було отримано висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 10/01 від 10 січня 2023 року, виданий ТОВ «ЦЮП «ЛІГА ПРОФЕСІОНАЛВ». Вказує, що кожний власник фактично користується наступними частками будинковолодіння, а саме позивач: частина житлового будинку (літ. «А») приміщення № l, № 2: загальна площа 81,2 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., в тому числі: ??кухня 1-1 площе 18,4 кв.м., ??житлова кімната 1-5 площею 10,4 кв.м., ??житлова кімната 1-6 площею 10,8 кв.м.; ??санвузол 1-7 площе 2,0 кв.м.; ??приміщення III веранда площею 13,9 кв.м. (самочинно збудоване); ??житлова кімната 2-1 площею 10,5 кв.м.; ??приміщення II кухня площею 15,2.кв.м. (самочинно збудоване); ??надвірні будівлі і споруди: сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), погріб під частиною будівлі (літ. «Б»), погріб під частиною будівлі (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «3»), хвіртка (№ 2), вигрібна яма (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] користуються: приміщення № 3,№ 4: загальна площа 98,9 кв.м., житлова площа 62.4 кв.м., в тому числі: передпокій 3-1 площею 13,7 кв.м., кухня 3-2 площею 10,0 кв.м.; коридор 3-6 площею 4,2 кв.м.; ванна 3-7 площею 2,9 кв.м., санвузол 3-8 площею 1,5 кв.м., коридор 4-1 площею 4.2 кв.м.. житлова 3-3 площею 15,8 кв.м.; житлова 3-4 площею 11,3 кв.м., житлова 3-5 площею 21,1 кв.м., житлова 4-2 площею 14,2 кв.м.; надвірні будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі (літ. «А1») площею 3,4 кв.м., ворота (№ 1), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5). Зазначає, що такий порядок користування будинком тривалий час влаштовував і позивача, і відповідача [PERSON] . [PERSON] є рідним братом [PERSON] та фактично проживає на території російської федерації і цим будинковолодінням не користується. Стверджує, що у відповідачів разом є 66/150 частки будинковолодіння, щоб визначити частку позивача, необхідно математично привести ці частки до одного знаменника, таким чином частка позивача становить 84/150, а отже ідеальній частці позивача в натурі відповідає 84,56 кв.м., натомість [PERSON] просить виділити 81,2 кв.м. житлового будинку (вимогу про стягнення грошової компенсації за 3,36 кв.м. позивач не заявляла до відповідачів і не бажає заявляти такі вимоги). Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить врахувати дані додаткові пояснення при розгляді справи. У судовому засіданні 20 лютого 2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Інші учасники справи в судове засідання 20 лютого 2025 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 квітня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-999, виданого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Аллою Миколаївною, є власником 14/25 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 20110093, 07 квітня 2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 2-999, виданий 07 квітня 2014 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Аллою Миколаївною за [PERSON] було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 14/25 частки будинку за адресою: [ADDRESS] , опис нерухомого майна: житловий будинок (літера «А»), погріб під частиною будівлі (літера «А1»), погріб під частиною будівлі (літера «Б»), погріб під частиною будівлі («літера В»), сарай (літера «Б»), сарай-гараж (літера «В»), убиральня (літера «Ж»), літній душ (літера «З») ворота (№ 1), хвіртка (№ 2), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5), яма вигрібна (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8), загальна площею 151 кв.м., житлова площею 94,1 кв.м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, іншими співвласниками житлового майна (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] , є: - [PERSON] , якій належить 11/150 частки житлової нерухомості на праві спільної часткової власності, номер відомостей про речове право: 36695491, зареєстрованої 26 травня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ющенком Олегом Сергійовичем на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 380, виданий 15 лютого 1984 року, видавник Ірпінська державна нотаріальна контора та 44/150 частки житлової нерухомості на праві спільної часткової власності, номер відомостей про речове право: 18332304, зареєстрованої 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Наталією Миколаївно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер р.№ 1701, виданого 23 грудня 2016 року, видавник приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Наталія Миколаївна. - [PERSON] , якому належить 11/150 частки житлової нерухомості на праві спільної часткової власності, номер відомостей про речове право: 36695571, зареєстрованої 26 травня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ющенком Олегом Сергійовичем на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 380, виданий 15 лютого 1984 року, видавник Ірпінська державна нотаріальна контора. Відповідно до технічного паспорту, реєстровий номер № 3814 (інвентаризаційна справа № 859) на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений станом на 20 лютого 2014 року, нерухоме майно, що перебуває в спільній власності сторін по справі складається з житлового будинку (літ. «А») загальною площею 151,0 кв.м., житловою площею 94,1 кв.м., із самостійними виходами, з надвірними будівлями і спорудами: погріб під частиною будівлі (літ «А1/»), погріб під частиною будівлі (літ. «Б»), погріб під частиною будівлі (літ. «В»), сарай (літ. «Б»), сарай-гараж (літ. «В»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «3»), ворота (№ 1), хвіртка (№ 2), хвіртка (№ 3), огорожа (№ 4), яма вигрібна (№ 5), яма вигрібна (№ 6), огорожа (№ 7), огорожа (№ 8). Самочинно збудовано приміщення ІІ (кухня) площею 15,2 кв.м., приміщення ІІІ (веранда) площею 13,9 кв.м. Згідно з технічним паспортом (інвентаризаційна справа № 1024) на частку [PERSON] у будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , виготовленого станом на 29 грудня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЮРИДИЧНИХ ПОСЛУГ «ЛІГА ПРОФЕСІОНАЛІВ» на замовлення [PERSON] , нерухоме майно складається з житлового будинку (літ. А) загальною площею 81,2 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., а саме: кухні (№ 1-1) площею 18,4 кв.м., житлової (№ 1-5) площею 10,4 кв.м., житлової (№ 1-6) площею 10,8 кв.м., санвузлу (№ 1-7) площею 2,0 кв.м., веранди (ІІІ) площею 13,9 кв.м., житлової (№ 2-1) площею 10,5 кв.м., кухні (ІІ) площею 15,2 кв.м., а також із надвірних будівель та споруд: сарай (літ. Б), сарай-гараж (літ. В), погріб під частиною будівлі (літ. Б), погріб під частиною будівлі (літ. В). убиральня (літ. Ж), літній душ (літ. З), хвіртка (№2), вигрібна яма (№6), огорожа (№7), огорожа (№8). Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 10/01 від 10 січня 2023 року, складеного ТОВ «ЦЮП «ЛІГА ПРОФЕСІОНАЛІВ» (кваліфікаційний сертифікат експерта техніка з інвентаризації нерухомого майна серії АЕ № 004114 від 01 березня 2016 року), частка нерухомого майна якою користується [PERSON] та яка пропонується виділенню, складається з приміщень будинку [ADDRESS] , а саме: кухня 18,4 кв. м, житлова 10,4 кв.м., житлова 10,8 кв.м., санвузол 2,0 кв.м., веранда 13,9 кв.м., житлова 10,5 кв.м. кухня 15,2 кв.м. (загальна площа 81,2 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м.), а також сарай «Б», сарай-гараж «В», убиральня «Ж», «З», «№ 2», вигрібна яма «№ 6», огорожа «№ 7,8». За технічними показниками новоутворений об`єкт - може бути виділений. Правовий режим спільної часткової власності визначено\~главою 26 ЦК України. Згідно з статтею\~355 Цивільного кодексу України,\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до вимог\~статті 356 Цивільного кодексу України,\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України, передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 361/4047/17 зазначив, що системний аналіз положень ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Поділ (виділ) частки житлового будинку передбачає перебудову існуючого, зазвичай, одноквартирного будинку з метою обладнання двох і більше ізольованих квартир. Варіанти поділу (виділу частки) житлового будинку повинні максимально забезпечувати однакові умови для співвласників із урахуванням їхніх часток. Поділ (виділ) частки житлового будинку вважається можливим якщо за результатами поділу у частинах будинку, що виділяються співвласникам, є можливість влаштувати ізольовані та забезпечені окремими виходами на прилеглу земельну ділянку, як мінімум однокімнатні, житлові квартири, які за своїми показниками (об`ємно-планувальним рішенням, складом приміщень, площею, забезпеченістю інженерним обладнанням тощо) відповідають чинним вимогам нормативних документів. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі. Отже, визначальним для виділу частки або поділу квартири в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомості відповідно до часток співвласників. У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 у справі № 445/442/16 (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. Судова будівельно-технічна експертиза - це процесуальна дія, яка полягає в проведенні досліджень та наданні експертом висновку з питань, які підлягають доказуванню у конкретній справі (цивільній, господарській, адміністративній) або у кримінальному провадженні. Про призначення експертизи суд виносить ухвалу (ст. 104 ЦПК), в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). Для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (виділу частки; визначення порядку користування) об`єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об`єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкт нерухомості, дані щодо часток співвласників, документ про приймання в експлуатацію об`єкта, матеріали технічної інвентаризації, дані щодо фактичного використання нерухомого майна. Відповідно до статті 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно з ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції`роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 10/01 від 10 січня 2023 року, складений ТОВ «ЦЮП «ЛІГА ПРОФЕСІОНАЛІВ» не визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, що він підготовлений на вимогу суду і для подання до суду, відсутня особиста заява експерта про те, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за завідома неправдивий висновок. Крім того, даний висновок не містить відомостей, щодо того, чи можливо здійснити поділ будинку відповідно до ідеальних часток співвласників, чи передбачає такий виділ ряд переобладнань, а у разі відхилення від розміру часток не проведено грошову оцінку компенсації учаснику спільної власності, частка якого може зменшитись. Враховуючи, що співвласники будинку [ADDRESS] , який перебуває у спільній частковій власності мають право на зазначене майно пропорційно своїм часткам в ньому, суд, здійснюючи виділ частки зі спільного майна, повинен виділити співвласнику таку частину майна, яка відповідає розміру та вартості його частки, однак [PERSON] не доведено, що частка нерухомого майна, яку вона просить виділити відповідає розміру її частки у праві власності, також не доведено технічну можливість поділу будинку відповідно до часток співвласників, а тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача не стягується.

Outcome: dismissed