Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її батько [PERSON] помер [INFO] . На день смерті він проживав та був зареєстрований за адресою в [ADDRESS] . З квітня 2022 року вона у статусі внутрішньо переміщеної особи фактично проживала без реєстрації разом з батьком за вищевказаною адресою постійно до дня його смерті. Вона є спадкоємицею першої черги і встановлення цього факту їй необхідне для оформлення спадкового майна, оскільки, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту прийняття спадщини. Заявниця вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити з вищевикладених підстав та пояснила, що у квітні 2022 року вона з чоловіком переїхала на постійне проживання до її батька [PERSON] у [ADDRESS] . [PERSON] отримав травму, мав ряд захворювань та був лежачий у зв`язку з чим потребував постійного стороннього догляду. Вона постійно проживала з ним та здійснювала за ним догляд до дня його смерті. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не зверталася. Встановлення вказаного факту їй необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON] на праві власності. Також зазначає, що адреса її фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи зареєстрована у [ADDRESS] у знайомих, оскільки, батько не надав згоди на її реєстрацію за його місцем проживання. Заінтересована особа Плисківська сільська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, але письмових пояснень по суті заяви не надала, у судове засідання представника не направила, про причини його неявки суд не повідомила.. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 21 травня 2025 року відкрите окреме провадження у справі, визначена дата та час судового засідання, заінтересованій особі роз`яснено право подати письмові пояснення по суті заяви. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши заявницю, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд установив, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] у с. Велика Загорівка Ніжинського району Чернігівської області. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З 12.04.2022 адреса її фактичного проживання як внутрішньо-переміщеної особи [ADDRESS] . Відповідно до довідок Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №181 та №182 від 11.03.2025, від 06.06.2025 №289, [PERSON] з квітня 2022 року до дня смерті батька [PERSON] фактично на постійній основі проживала без реєстрації за адресою [ADDRESS] та здійснювала за ним догляд до [INFO] дня смерті останнього. Після його смерті вона поховала [PERSON] за власні кошти. (а.с. 4-7, 10-13). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав №258206363 від 25.05.2021 [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2 га. з кадастровим номером 7420880800:03:002:0094, що знаходиться на території Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Відомості про прийняття кимось зі спадкоємців спадщини після смерті [PERSON] , у тому числі й заявниці відсутні, спадкова справа до його майна померлої не заводилась. Свідок [PERSON] , яка працює медичною сестрою та проживає по сусідству із заявником, підтвердила, що починаючи з квітня 2022 року [PERSON] та її чоловік проживали з батьком [PERSON] [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] хворів та був лежачий, тому [PERSON] постійно перебувала з ним та здійснювала за ним догляд до дня його смерті. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки, вона не прийняла спадщину у встановленому законом порядку та рекомендував звернутись до суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено в ч.1 ст.315 ЦПК України. Крім того, згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (не зазначені в ч.1 ст.315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.23 роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки від встановлення факту, про який просить [PERSON] у своїй заяві, залежить виникнення її права на прийняття та оформлення спадщини після померлого батька, то її звернення до суду з цією заявою відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства. Положення чинного спадкового законодавства передбачають для спадкоємця два шляхи прийняття спадщини: 1) постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку не подано заяви про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України); 2)подання протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом приписів ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення заявниці підтверджуються наявними письмовими матеріалами справи та показаннями свідка, а тому вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на час смерті із [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому суд переконався, що відсутній спір про право спадкове. На підставі викладеного,

Outcome: approved