Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

26.02.2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, згідно якої 29.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №75921985, відповідно до якого останньому було надано грошові кошти у розмірі 7 941 гривень строком на 25 дні зі сплатною процентів у розмірі 1,99 % в день. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав належним чином, однак відповідач не виконав зобов`язання в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 24 960,86 гривень, зокрема сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 941 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 17 019,86 гривень. В подальшому позивач отримав право грошової вимоги до [PERSON] за укладеним договором позики. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №75921985 у розмірі 24 960,86 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Гедзь О. В. надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 29.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75921985, відповідно до якого сума позики 7 941 гривень, строк позики 25 днів з процентною ставкою 1,99% на день. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно п. 11 Договору платіжний рахунок відповідача -\~ [NUMBER] (а. с. 15). До суду також надано копію Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 16-27). Як вбачається з довідки ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 10.02.2025 року, копії платіжної інструкції №ае1325bb-9e15-4492-a3b2-d732c9fa9907 та виписки по рахунку № [NUMBER] на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти за договором позики у розмірі 7 941 гривень 29.07.2021 року (а. с. 14, 29, 100). Відповідно до договору факторингу №2112 від 21.12.2021 року та реєстру прав вимоги № 4 від 21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №75921985 (а. с. 30-40). 31.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №310323-ФМ (а. с. 41-49). Відповідно до реєстру заборгованості до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №75921985 у розмірі 26113,98 гривні, з яких 7941 гривень заборгованості за основною сумою боргу та 18172,98 гривні сума заборгованості за процентами (а. с. 49-50). Відповідно до розрахунку суми заборгованості ТОВ «Фінпром Маркет» [PERSON] за договором позики №75921985\~ від 29.07.2021 року за період з 29.07.2021 по 24.02.2025 року має заборгованість у розмірі 24 960,86 гривень, зокрема сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 941 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 17 019,86 гривень (а. с. 6-8). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України\~ договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, слід стягнути із відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №75921985\~ від 29.07.2021 року у розмірі 24 960,86 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу 7 941 гривень, заборгованість за відсотками 17 019,86 гривень. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Стороною позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року, копію витягу з акту №3-ІІ приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги, відповідно до якого за надані послуги з правничої допомоги було сплачено 3500 гривень, копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 18.01.2025 року (а. с. 51-57). З урахуванням вище зазначеного, оскільки понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Outcome: approved