Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

22 грудня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на рахунок держави (ГУК у Він.обл./смт Піщанка/24062100 37979858 Казначейство України (ел. \~ \~ \~ \~адм.подат.\~UА818999980333199331000002890\~(призначення\~платежу:\~за порушення\~природоохоронного законодавства)\~суму шкоди,\~завданої державі\~внаслідок порушення\~природоохоронного законодавства,\~у розмірі\~15\~956\~(п`ятнадцять\~тисяч дев`ятсот\~п`ятдесят шість)\~грн.\~32\~коп.,\~та стягнути\~з [PERSON] \~(ідентифікаційний\~код [NUMBER] )\~на рахунок\~Державної екологічної\~інспекції у\~Вінницькій області\~(отримувач:\~Держекоінспекція у\~Вінницькій області,\~Казначейство України\~(ЕАП),\~UА638201720343120003000081122,\~код ЄДРПОУ\~37979894)\~відшкодування витрат\~за оплату\~судового збору\~у розмірі\~2\~684\~(дві\~тисячі шістсот\~вісімдесят чотири)\~грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 15.09.2021 \~ \~ \~ \~на адресу Інспекції надійшли матеріали ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження та притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2021, близько 09.00 години, гр. [PERSON] , здійснив незаконну порубку двох дерев породи дуб в лісопосадці, розташованій попід дорогу у напрямку до с. Чорномин Піщанської територіальної громади, шляхом зрізування їх за допомогою бензопили. В подальшому, при перевезенні зрізаної деревини, був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з тим, що в діях [PERSON] були відсутні ознаки кримінального правопорушення, кримінальне провадження було закрито. 24.09.2021 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Зарванським В.Г. відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення № 014143 за незаконну порубку дерев. У відповідних графах адмінпротоколу правопорушником надано пояснення, якими він підтвердив свої неправомірні дії та скріпив їх своїм підписом. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 06/315 від 27.09.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 540 грн. Суму штрафу правопорушником сплачено. Вказані дії (незаконна рубка дерева) є порушенням ст. 67, 69 Лісового Кодексу України. Внаслідок незаконної порубки дерев Відповідач наніс державі шкоду в розмірі 15 956 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 32 коп. Розрахунок шкоди здійснено у відповідності з додатком № 1 з урахуванням п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». 10.02.2022 [PERSON] було направлено претензію № 590/6/22 від 10.02.2022 щодо можливості досудового врегулювання спору та сплати шкоди у добровільному порядку. Однак, станом на день подачі позову шкода не відшкодована. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2023 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 22 грудня 2023 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] . 28 грудня 2023 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за № 1968 від 27 грудня 2023 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 грудня 2023 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 31 січня 2024 року на адресу суду представником відповідача [PERSON] адвокатом Кабановим М.О. подано відзив на позовну заяву відповідно до якого представник просить відмовити в задоволені вимог позивача, оскільки факт лісового правопорушення, про яке вказано у позовній заяві, безпосередньо самим позивачем (Держекоінспекцією) не виявлявся, документи, як докази про таке виявлення, не складалися та не оформлялися (ні відповідний акт про виявлення такого правопорушення, ні про здійснення належних замірів діаметра пня зрізаного дерева, ні жоден інший документ). Зі змісту позовної заяви слідує, що факт лісопорушення та розмір завданої шкоди Держекоінспекцією доводиться та базується виключно лише на документах-доказах, наданих органом слідства, однак ці документи підлягають критичній оцінці, як такі, що не достовірні, оскільки на підставі них не можна встановити дійсні обставини справи (ні належність групи дерев, у яких знаходилися зрізані два дерева, до відповідної категорій лісу, ні власника чи користувача вказаної групи дерев, ні дійсних діаметрів пнів зрізаних дерев, ні те, чи зрізані дерева були сироростучими чи сухостійними. Також вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення №014143 від 24.09.2021 та постанові про накладення адміністративного стягнення №06/315 від 27.09.2021, складених Держекоінспекцією не вказано: до якого виду чи категорії лісу, відносяться дерева, у групі яких знаходилися вказані зрізані дерева, тобто чи це: ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення; рекреаційно-оздоровчі ліси; захисні ліси; експлуатаційні ліси; не вказано, хто власних чи користувач групи дерев, де, як зазначено здійснено незаконну рубку 2 дерев, та на підставі яких правовстановчих документів; не вказано, що вони відносяться до лісового фонду взагалі; не вказано про діаметри дерев у корі біля шийки кореня, а також чи дерева сироростучі, чи сухостійні; не вказано розмірів шкоди на підтвердження цих розмірів, зазначених у позовній заяві - 15956 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 32 коп. Представник відповідача вказує на невірне визначення фізичного розміру зрізаних дерев, оскільки вказано, що один пень зрізаного дерева площею 34x36, другий пень діаметром 36x36 (у цей же час додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» розмір шкоди встановлюється не площею, а діаметром. При цьому відповідно до примітки 4 до додатку 1 Діаметр пня дерева у корі зазначається як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим замірами діаметра. Проте, у протоколі взагалі не зазначено про проведення замірів та з використанням яких технічних засобів (метром, рулеткою, лінійкою, мірною вилкою), не зазначено ні найбільші та ні найменші заміри діаметрів кожного пня. У даному випадку заміри мали проводитися спеціальним інструментом мірною вилкою. Заперечує повноваження позивача щодо правозастосовчих функцій у даному випадку, оскільки зрізані дерева не відносяться до лісового фонду, знаходились в полезахисній смузі яка до лісового фонду не належить. Також вказує, що дерева були сухостійними. У відповіді на відзив поданої 16 лютого 2024 року засобами "Електронного суду" представник позивача Самохвалова К.В. зазначає, що підставою для складання адміністративного протоколу №014143 від 24.09.2021 та постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.09.2021 №06/315 стали матеріали ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області. Так, кримінальне провадження по факту незаконної порубки, здійсненої відповідачем у справі, як було встановлено слідством, було закрито з причини того, що завдана шкода є меншою за розмір істотної шкоди, передбаченої Кримінальним кодексом України. Матеріали справи містять протокол огляду від 07.08.2021, складений за участю двох понятих, відповідача у справі, представника ДП «Крижопільрайагроліс». Місцем огляду стала територія лісопасадки, розташованої по ліву сторону від дороги до с. Чорномин на повороті до с. Рудницьке Тульчинського району. Під час огляду виявлено свіжозрізаний пень дерева дуб шириною 34 х 38 см, а на відстані 2х метрів ще один пень дерева дуб діаметром 36 х 36 см. До протоколу огляду зауважень від залучених осіб не надходило, про що учасники огляду підписалися в протоколі. Для складання адміністративного протоколу старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Зарванський В.Г. виїхав в с. Рудницьке. З виїздом на місце правопорушення інспектором встановлено, що незаконна рубка дерев відбулась в захисній лісовій смузі, за що передбачена відповідальність, визначена ст. 65-1 КУпАП, а також є порушенням ст. ст. 67, 69 Лісового кодексу України. В протоколі зазначено, що від незаконної рубки двох дерев державі заподіяно шкоду, а також те, що додатками до протоколу є матеріали поліції, які містили інформацію про кількість знищених дерев, їх породу та діаметр. Протокол огляду містить інформацію про те, що біля пня наявні сліди дерті, що залишились від розрізання дерева, а також залишки сухої кори дерева. Однак, ця інформація не може слугувати доказом того, що спиляне дерево було сухостійним. При складанні адмінпротоколу відповідач надав свої пояснення: «Зрізав сухі два дерева бо дозволив староста». Однак, оскільки вказана захисна лісова смуга розташована за межами населеного пункту і належить до лісового фонду, староста не мав повноважень для надання подібних дозволів. Порядок спеціального використання лісових ресурсів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, визначає порядок отримання спеціального дозволу лісорубного квитка для заготівлі деревини. Повноваження Інспекції для звернення до суду з відповідним позовом регламентовані статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ № 275 від 19.04.2017, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Основними завданнями Держекоінспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів. Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 19, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (далі Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. В свою чергу, відповідно Положення Інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів щодо: пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, природного підросту та самосіву на землях, призначених під відновлення лісу, законності вирубування; повноти та законності здійснених заходів щодо відтворення лісів, зокрема цінними та рідкісними породами дерев, породами, притаманними відповідному регіону, та повноти заходів з догляду за лісовими культурами на землях, призначених під відновлення лісу; раціонального та невиснажливого використання лісових ресурсів; добування продуктів лісу та використання лісових ресурсів; здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві та лісах; використання полезахисних лісосмуг, водоохоронних і захисних лісових насаджень; заготівлі деревини в порядку рубок головного користування та здійснення лісогосподарських заходів; експлуатації нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, транспортних шляхів, магістральних трубопроводів, комунальних та інших об`єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає шкідливому впливу на стан і відтворення лісів; збереження корисної для лісу фауни. Відповідно до Положення, Інспекція, відповідно до покладених на неї завдань, має право пред`являти претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховувати розмір шкоди, звертатись до суду з відповідними позовами. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року було закрито підготовче\~провадження по\~даній цивільній\~справі \~та \~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті,\~задоволено клопотання\~представника відповідача\~ [PERSON] -\~адвоката Кабанова\~Миколи Олександровича,\~витребувано уВідділення\~поліції №\~1\~Тульчинського \~РВП №\~1\~ГУНП у\~Вінницькій області\~матеріали кримінального\~провадження,\~внесеного до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №\~12021020190000172\~від 07\~серпня 2021\~року за\~ознаками \~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~246\~КК України\~щодо [PERSON] ,\~яке було\~закрито постановою\~старшого слідчого\~ СВ\~ВП №1\~Тульчинського \~РВП ГУНП\~у Вінницькій\~області майора\~поліції Цісара\~Р.А.\~від 30\~серпня 2021\~року у\~зв`язку\~із встановленням\~відсутності складу\~кримінального правопорушення,\~в судове засідання для розгляду справи по суті викликано свідка [PERSON] , який проживає с. Рудницьке Тульчинського району Вінницької області. В судових засіданнях 12 лютого 2025 року та 16 червня 2025 року, в яких відбувся розгляд справи по суті, представник позивача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Самохвалова К.В. позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кабанов М.О. в судових засіданнях з розгляду справи по суті вказував, що дерева були сухостійними у зв`язку з чим відшкодуванню підлягає тільки половина із заявленої до відшкодування суми. Крім того, протокольною ухвалою суду від 12.06.2025 року прийнято відмову представника відповідача від подальшого виклику до допиту в судовому засіданні свідка [PERSON] , який в жодне судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. На підставі\~наданих суду\~доказів було\~встановлено, що 30 серпня 2021 року постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Цісара Р.А. було закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021020190000172 від 07.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України у зв`язку із встановленням відсутності сладу кримінального правопорушення. (а.с. 4 зворот - 5) З тексту постанови слідує, що 07.08.2021 року близько 9 години [PERSON] , [INFO] , житель с.Рудницьке, здійснив незаконну порубку дерев дуба в лісопосадці розташованій попід дорогу у напрямку до с. Чорномин Піщанської територіальної громади шляхом іх зрізування за допомогою бензопили. Кримінальне провадження закрито оскільки встановлена досудовим розслідуванням сума матеріального збитку складає лише 15956 грн. 32 коп. що є меншою із якої наступає кримінальна відповідальність, однак вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КУпАП. Судом встановлено, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Зарванським В.Г. 24.09.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 014143 відповідно якого 07 серпня 2021 року о 09 год. 00 хв. [PERSON] здійснив знищення захисних насаджень, а саме здійснив незаконну рубку двох дерев породи дуб в захисній лісовій смузі, яка розташована біля автодороги у напрямку до с.Чорномин, дозвільні документи на право проведення рубки відсутні. (а.с. 8). З копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 06/315 від 27 вересня 2021 року слідує що [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 9) Копією постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 68139917 від 31.01.2023 року підтверджується стягнення накладеного штрафу (а.с. 10) Також судом досліджено протокол огляду місця події від 07.08.2021, складений за участю двох понятих [PERSON] та [PERSON] , відповідача [PERSON] , та представника ДП «Крижопільрайагроліс» Бершадського А.О. відповідно якого, місцем огляду стала територія лісопасадки, розташованої по ліву сторону від дороги до с. Чорномин на повороті до с. Рудницьке Тульчинського району. Під час огляду виявлено свіжозрізаний пень дерева дуб шириною 34 х 38 см, а на відстані 2х метрів ще один пень дерева дуб діаметром 36 х 36 см. До протоколу огляду зауважень від залучених осіб не надходило, про що учасники огляду підписалися в протоколі. (а.с. 5-6) Згідно розрахунку розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди здійсненого у відповідності з додатком №1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» урахуванням п.2 Постанови КМУ від 23 липня 2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу" розмір шкоди становить 15956,32 грн (а.с. 7, 11). 10.02.2022 Держекоінспекцією у Вінницькій області [PERSON] було направлено претензію № 590/6/22 від 10.02.2022 щодо досудового врегулювання спору та сплати шкоди у добровільному порядку. (а.с. 12, 13) Отже, вина відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу встановлена постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища, відомостей про оскарження якої суду не надано, штраф сплачений. При цьому визначений розмір шкоди заподіяний внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища у добровільному порядку відповідачем не відшкодовано. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.17) і № 922/1830/19 (підпункт 7.2)). Повноваження Інспекції для звернення до суду з відповідним позовом регламентовані статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до підпункту 8 п.4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 року №275 (далі Положення), Державна екологічна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. В п.7 Положення визначено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Таким чином, саме Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи є органами, які уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Частиною 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Приписами частини третьої вказаної статті визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.І ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 67 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства. До лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі (ч. 1 ст. 4 ЛК України). Положеннями ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України встановлено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Предметом спору у вказаній справі є шкода, завдана навколишньому середовищу внаслідок самовільної незаконної порубки дерев. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У відповідності до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до п. 2.2 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від23.08.2012 № 938, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 12 вересня 2012 р. за № 1569/21881, у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють розподіл платежів між рівнями місцевих бюджетів, розподіл інших платежів, що зараховуються до місцевих бюджетів згідно з вимогами Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України та рішенням місцевої ради про бюджет у розмірах, визначених законодавством, та перераховують розподілені кошти місцевих бюджетів за належністю. Отже збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, у відповідності до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища відповідної об`єднаної територіальної громади, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові КЦС ВС від 27.06.2018 №364/1080/16-ц. Оскільки постанова старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області № 06/315 від 27 вересня 2021 року, якою встановлена вина [PERSON] , який, не маючи дозволу, вчинив незаконну порубку двох дерев породи дуб в захисній лісовій смузі, у результаті чого було заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу, набрала законної сили, тому саме з відповідача, як з винної особи, на користь держави слід стягнути майнову шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Доводи представника відповідача, про те що [PERSON] зрізав два сухостійних дерева не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються відомостями що містяться в протоколі огляду місця події та протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно матеріалів закритого кримінального провадження, а також претензії Державної екологічної інспекції у Вінницькій області [PERSON] достеменно знав суму завданих ним збитків інтересам державі внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 15956,32 грн, а також, що вказані збитки ним не відшкодовано, що є підставою для їх стягнення у примусовому порядку. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58). Інші аргументи та доводи сторони відповідача специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і не здатні вплинути на рішення суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що судом позов задоволено, покладає судові витрати по справі на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved