Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненська філія ТОВ «Газорозподільчі мережі України» про усунення перешкод у користуванні мережами газопостачання, шляхом зобов`язання відповідача надати дозвіл працівників газопостачальної компанії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до земельної ділянки відповідача, що по [ADDRESS] , для поновлення газопостачання у її квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона є співвласником житлового будинку по [ADDRESS] , зокрема їй належить 1\\4 частка цього будинку, квартира [ADDRESS] . Інша частина житлового будинку перебуває у власності відповідача [PERSON] . Газопостачання в її помешканні підведено до газової плити відповідно до робочого проекту газифікації житлового будинку по [ADDRESS] у 1994 році. У червні 2024 року відповідач самовільно перекрила газовий вентиль, який знаходиться на території її земельної ділянки, у зв`язку з чим було припинено газопостачання до її квартири. Вона неодноразово зверталася до органів поліції, працівників газової служби із скаргами на неправомірні дії відповідача. Однак, відповідач не допустила працівників газової служби до свого помешкання і газопостачання їй відновлено не було. Така поведінка відповідача порушує її права як споживача природного газу, порушує її права вільно володіти та користуватися своєю власністю. Покликаючись на положення ч. 1 ст. 321 ЦК України, просила усунути перешкоди у користуванні газопостачанням. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Євгеюк О.Є. у судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити. При цьому пояснили, що батько відповідача за власні кошти у 1994 році підвів газ до своєї частини зазначеного житлового будинку. Позивач самовільно врізалася в газову трубу. Доступу до газової мережі [PERSON] працівникам газової служби не надано у зв`язку з тим, що в неї проблем із газопостачанням не було. Газопостачання до квартири позивача відповідач не перекривала. Вважає, що їй слід підвести газопостачання до своєї частини будинку від точки розподілу природнього газу. У робочому проекті відповідача відсутнє підведення газопостачання до будинку позивача. Крім того, вказали, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки задоволення позову не вирішить спір по суті, є неефективним. Належним способом захисту є негаторний позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рівненської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» в судове засідання не з`явився, у наданих суду письмових поясненнях вказав на те, що послуги розподілу природного газу позивачу за адресою [ADDRESS] надаються Філією відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем та на умовах укладеного Типового договору розподілу природного газу. 05.06.2024 року на адресу оператора ГРМ надійшло телефонне звернення [PERSON] щодо відсутності газопостачання по [ADDRESS] . За результатами здійсненого того ж дня працівниками аварійно-диспетчерської служби виїзду встановлено, що газопостачання [PERSON] припинено внаслідок фізичного перемикання в закрите положення відключаючого пристрою на ввідному газопроводі, який знаходиться по [ADDRESS] . Доступу до ввідного газопроводу відповідачем надано не було. 04.10.2024 року Філією на адресу відповідача направлено лист з проханням забезпечити працівникам Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» вільний та безперешкодний доступ до газопроводів на об`єкт за адресою її проживання у зв`язку з необхідністю відновлення газопостачання. Зазначену вимогу відповідачем проігноровано, доступу не надано, про що складено відповідний акт. Крім того, вказав, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не призведе до відновлення її порушеного права, оскільки зобов`язання відповідача надати доступ працівникам газової служби до її земельної ділянки для поновлення газопостачання за місцем проживання позивача не вирішить спір по суті. Позивачу необхідно звернутися до суду з негаторним позовом з метою зобов`язання відповідача утриматися від дій, які можуть перешкодити позивачу користуватися майном в майбутньому. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач є власником 1\\4 частки житлового будинку по [ADDRESS] , інша частина буднику належить відповідачу [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2024 р. \~ \~ \~ \~Із робочого проекту газифікації житлового будинку по [ADDRESS] , виданого на ім`я позивача [PERSON] , вбачається, що до квартири позивача підведено газопостачання, врізку здійснено від газової труби, розташованої на території частини житлового будинку відповідача, що по [ADDRESS] (згідно витягу з Державного реєстру речових прав [ADDRESS] ). \~ \~ \~ \~Пунктом 1 глави 1 Розділу VI Кдексу ГРМ закріплено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання\\передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. \~ \~ \~ \~Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що на споживача природного газу покладено обов`язок дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм. \~ \~ \~ \~Із довідки ДОП СП ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП від 13.06.2024 р., повідомлення Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 04.10.2024 р. вбачається, що позивач зверталася із заявами на неправомірну поведінку відповідача щодо самовільного перекриття газопостачання в її квартирі. \~ \~ \~ \~З акту про відсутність доступу від 17.10.2024 року вбачається, що відповідач не надала доступу до відключаючого пристрою на ввідному газопроводі, який знаходиться в її частині будинку, з метою перевірки причин відсутності газопостачання у квартирі позивача. \~ \~ \~ \~У заявці Костопільської дільниці Сарненського УЕГГ Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 05.06.2024 року зазначено, що у квартирі [PERSON] , що по [ADDRESS] відсутнє газопостачання, газ перекрито, можливо, іншим споживачем, доступ до вхідного крану з квартири [ADDRESS] для відновлення газопостачання відсутній. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт звернення позивача до ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою на неправомірні дії [PERSON] щодо відключення газопостачання, проводилася відповідна перевірка цієї заяви та відповідачу було рекомендовано не чинити перешкоди у користуванні спільною газовою трубою. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач - її дочка, у вказаному будинку вона проживала з 1990 років. У 1994 році почалася газифікації їх вулиці. У 1995 році до їх частини будинку, що по [ADDRESS] підключили газ згідно робочого проекту. Пізніше було встановлено лічильник, відкрито особовий рахунок, вони сплачували послуги за користування природним газом. У 2002 році відповідач стала висловлювати претензії, що вона неправильно підключилася до її газопровідної труби та у червні 2024 року перекрила газ, оскільки вентиль знаходиться на її частині будинку, яка є огородженою територією. \~ \~ \~ \~ Разом\~із тим\~у Постанові\~КЦС ВС\~від 18.06.2024\~№ 758/113/23\~(61-18061\~св 23)\~вказано,\~що Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)). \~ \~ \~ \~Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не призведе до відновлення її порушеного права, оскільки зобов`язання відповідача надати доступ працівникам газової служби до її земельної ділянки для поновлення газопостачання в її квартирі не вирішить спір по суті, не забезпечить належного захисту її права в майбутньому. Позивачу необхідно звернутися до суду відповідно до ст. 391 ЦК України з негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні системою газопостачання, зобов`язання відповідача утриматися від дій, які можуть перешкодити позивачу користуватися цим майном у майбутньому. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: dismissed