Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника, адвоката Козакевича Р.В., звернувся в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю серії IVЛВ № 023493, який 25 липня 2002 року виданий Лавриківською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, згідно з яким [PERSON] на підставі рішення 11 сесії ІІІ демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14 грудня 2000 року № 8 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,5509 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лавриківської сільської ради, належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Позовні вимоги мотивує тим, що з державного акта на право приватної власності на землю серії IVЛВ № 023493, який 25 липня 2002 року виданий Лавриківською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 11 сесії ІІІ демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14 грудня 2000 року № 8 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,5509 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після звернення позивача у землевпорядну організацію йому було усно роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, оскільки в зазначеному вище державному акті допущено помилку щодо його прізвища як власника земельної ділянки, а саме помилково зазначено прізвище " [PERSON] " замість правильного прізвища " [PERSON] ". Водночас із паспорта громадянина України позивача, свідоцтва про його народження, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 312033234, який 10 жовтня 2022 року сформований державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляною Тарасівною, свідоцтва про право на спадщину, яке видане державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляною Тарасівною та зареєстроване в реєстрі за № 1660, встановлено, що його прізвище є " [PERSON] ", а не " [PERSON] ". Тобто в державному акті на право приватної власності на землю серії IVЛВ № 023493, який 25 липня 2002 року виданий Лавриківською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, помилково зазначено прізвище " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", оскільки з інших представлених документів чітко вбачається, що прізвище позивач є саме " [PERSON] ". Враховуючи наведені вище обставини, позивач вважає, що є всі підстави для задоволення позовної заяви та встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження,\~розпочато підготовче провадження у справі, підготовче судове засідання призначено\~на 09 червня 2025 року о 09 год. 40 хв.\~ Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Козакевич Р.В., в підготовче судове засідання не з`явилися, подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого відповідач був повідомлений належним чином. Добросинсько-Магерівською сільською радою на адресу суду подано клопотання, в якому сільська рада просить розгляд справи проводити у відсутності її представника, щодо задоволення позовних вимог відповідач не заперечує. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Так як встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю, пов`язане із можливим вирішенням спору, оскільки позивач не має можливості зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на землю до того моменту поки не встановлено юридичний факт належності йому документа, суд розглядає дану справу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення факту може бути пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Жупани Сколівського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 28 жовтня 1997 року (арк.спр.6-7). З державного акта на право приватної власності на землю серії IVЛВ № 023493, який 25 липня 2002 року виданий Лавриківською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, встановлено, що [PERSON] на підставі рішення 11 сесії ІІІ демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14 грудня 2000 року № 8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,5509 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк.спр.12). Як зазначає позивач у позовній заяві, після його звернення у землевпорядну організацію йому було усно роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, оскільки в зазначеному вище державному акті допущено помилку щодо його прізвища як власника земельної ділянки, а саме помилково зазначено прізвище " [PERSON] " замість правильного прізвища " [PERSON] ". З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 28 жовтня 1997 року, встановлено, що такий виданий на ім`я [PERSON] (арк.спр.6-7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке повторно видане Жупанівською сільською радою Сколівського району Львівської області 01 червня 1982 року, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 01 березня 1967 року було зроблено запис за № 8. Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (арк.спр.13). Прізвище позивача " [PERSON] ", а не " [PERSON] " підтверджується також дипломом серії [NUMBER] , який виданий 27 червня 1994 року (арк.спр.14). Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 312033234, який 10 жовтня 2022 року сформований державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляною Тарасівною, встановлено, що саме [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (арк.спр.16). Суд враховує, що підставою державної реєстрації є свідоцтво про право на спадщину, яке видане державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляною Тарасівною та зареєстроване в реєстрі за № 1660. З даного свідоцтва про право на спадщину встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Мірчук Л. І., приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 19 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4198, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянки [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , є її син, громадянин [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (арк.спр.16). Тобто враховуючи досліджені документи, суд дійшов висновку, що в державному акті на право приватної власності на землю серії IVЛВ № 023493, який 25 липня 2002 року виданий Лавриківською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, помилково зазначено прізвище " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", оскільки з інших представлених документів чітко встановлено, що прізвище позивач саме " [PERSON] ". Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що наявні обгрунтовані підстави для задоволення позовної заяви та встановлення юридичного факту належності [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії IVЛВ № 023493, який 25 липня 2002 року виданий Лавриківською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, згідно з яким [PERSON] на підставі рішення 11 сесії ІІІ демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14 грудня 2000 року № 8 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,5509 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лавриківської сільської ради. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Суд враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити.

Outcome: approved