Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №52321. Підписанням договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ "Слон Кредит" в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. На виконання договору ТОВ "Слон Кредит" йому були перераховані кредитні кошти. Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув. 21.02.2024 р. згідно умов Договору факторингу №2102-24, ТОВ "Слон Кредит" відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 523211 від 22.02.2021 р. на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 42054.67 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 17527,93 грн.; заборгованість за відсотками становить 24526,74грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №523211 від 22.02.2021 у розмірі 42054,67 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що на підтвердження своїх вимог позивач надав до суду Договір про надання споживчого кредиту № 523211 за яким виникла заборгованість, розрахунок заборгованості, договір факторингу. Проте, матеріали справи не містять достатніх доказів відступлення права вимоги. Так, до позовної заяви не надано реєстр боржників, а витяг з додатку до договору не є доказом передачі права вимоги до відповідача. Крім того, позивачем неправомірно нараховано проценти за договором. Пунктом 3.1 договору № 523211 визначено що нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного в п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів. Умовами кредитного договору не передбачено нарахування інших процентів. Проте, з розрахунку заборгованості вбачається що позивачем нараховано відсотки за відсотки, що не передбачено умовами кредитного договору. Крім того, п.1.3 кредитного договору вказано що сума кредиту складає 25000,00 грн. Матеріали справи містять платіжне доручення про перерахування грошових коштів в сумі 20000,00 грн. Докази перерахування 5000,00 грн. в порядку визначеному в п. 2.1 кредитного договору, у розмірі 5 000,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору, відсутні. Проте, в розрахунку заборгованості нараховані 5000,00 грн. процентів. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами видачу кредиту в повній сумі та наявність підстав для нарахування процентів на суму 25000,00 грн. Витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн не відповідають складності справи. Тому відповідач просив в задоволенні позову відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в засідання також не з`явились. В тексті відзиву просили справу розглядати за відсутності сторони відповідача. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №52321. Як передбачено пунктом 1.3. договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн. Тип кредиту кредит. Згідно п. 1.4. договору строк кредиту -1095 днів, з кінцевим терміном повернення 22.02.2024 року (включно). Як передбачено пунктом 1.5. тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування (включно) 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня включно й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Порядок та умови надання кредиту передбачені п. 2.1. договору, відповідно до якого кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 20000 грн. на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] і АТ «Таскомбанк» або за реквізитами поточного рахунку споживача, або за реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надав товариству; - у розмірі 5000 грн на користь товариства з матою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору. Пунктом 3.5. договору, в свою чергу, передбачено, що сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Таким чином договором передбачено надання відповідачу кредиту в розмірі 25000 грн. та встановлено порядок видачі кредиту, згідно якого на рахунок відповідача перераховуються кошти в сумі 20000 грн., а решта суми 5000 грн. перераховується в рахунок погашення процентів за перший день кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Як підтверджується платіжним дорученням №4633 від 11.02.2021 року, ТОВ «Слон Кредит» на рахунок [PERSON] № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» перераховано кошти згідно кредитного договору № 523211 вiд 22.02.2021 р. При цьому докази того, що згідно п. 2.1. та п. 3.5. кошти в розмірі 5000 грн. були перераховані або утримані з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу, на погашення процентів у розмірі 25% за перший день користування кредитом, до матеріалів справи на додані. Крім того, згідно наданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Слон Кредит», за даним договором наявна заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом. Таким чином, з наявних у справі доказів вбачається, що відповідачу надані кредитні кошти в розмірі 20000 грн. Факт виконання ТОВ «Слон Кредит» своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, та надання відповідачу кредиту в сумі 25000 грн, а не 20000 грн, наявними у справі доказами не підтверджується. 21.02.2024 р. згідно умов Договору факторингу №2102-24, ТОВ "Слон Кредит" відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 523211 від 22.02.2021 р. на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 42054.67 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 17527,93 грн.; заборгованість за відсотками становить 24526,74 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Документально підтверджено надання відповідачу за кредитним договором кредитних коштів в сумі 20000 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що на погашення заборгованості за тілом кредиту відповідачем сплачено кошти в загальній сумі 2472,07 грн. Тому розмір заборгованості за тілом кредиту позивачем та первісним кредитором обраховано у розмірі 17527,93 грн (20000,00 грн 2472,07 грн). Також згідно розрахунку заборгованості відповідачем сплачено на погашення процентів в загальній сумі 20342,49 грн. Розмір заборгованості за процентами позивачем та первісним кредитором обраховано у розмірі 24526,74 грн. Таким чином, загальний розмір процентів позивач обраховує у розмірі 44899,23 грн (20342,49 грн + 20342,49 грн). Проте, з якої суми боргу обраховано такий розмір процентів (з 25000 грн. чи 20000 грн), з долучених до матеріалів справи доказів не вбачається. Також до вказаного розрахунку включено нарахування «відсотків на відсотки», що не передбачено кредитним договором № 523211 від 22.02.2021. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу на підстав наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами розмір заборгованості відповідача за відсотками. Крім того, враховуючи, що первісним кредитором частина сплачених відповідачем коштів зарахована на погашення не передбачених договором платежів (як то «відсотки на відсотки»), замість того, щоб за зарахувати ці кошти в рахунок погашення тіла кредиту, суд також приходить до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги і в частині точного визначення розміру заборгованості відповідача за тілом кредиту. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю, а саме за недоведеністю розміру заборгованості за процентами та за тілом кредиту, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed