Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на його користь належну його батьку [PERSON] , померлому [INFO] , суму нарахованої на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14235/22 від 27 червня 2022 року, але не виплаченої пенсії в загальному розмірі 202650,97 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є сином померлого [PERSON] , який помер [INFO] . За життя батька позивача, рішенням Рівненького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року по справі №460/14235/22 був задоволений його позов до ГУ ПФУ в Рівненській області та зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити йому підвищення до пенсії визначеної статтею 39 закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Як непрацюючому пенсіонеру, який проживав на території радіоактивного забруднення, починаючи з 22.10.2021 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісячно. Рішення набрало законної сили і підлягало виконанню. Рішення суду почало частково виконуватися. На даний час залишилися невиплаченими пенсійні виплати, які належали батькові позивача за життя, за період із 22 жовтня 2021 року (як зазначено в рішенні суду) по 31.05.2023 року. Позивач, як син, є спадкоємцем після смерті матері, прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки та має право на одержання у спадщину іншого майна, яке належало спадкодавцю, а саме невиплачених батькові за життя сум доплат до пенсії, де завчасні нарахування і виплати залежали від Пенсійного фонду України. З цієї підстави позивач звернувся до відповідача з заявою, щодо виплати коштів, які нараховані та не виплачені [PERSON] відповідно до вищевказаного рішення адміністративного суду. На запит нотаріуса щодо наявності заборгованості пенсійних виплат [PERSON] відповідач повідомив, що заборгованість по пенсійних коштах відсутня та що для виплати пенсійних коштів за рішенням суду правонаступнику рекомендували звернутися до суду із заявою про заміну сторони, копія відповіді додається. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 року по справі № 460/14235/22 відмовлено у задоволені заяви [PERSON] про заміну сторони правонаступником. Головне управління ПФУ в Рівненській області на звернення позивача надало відповідь від 27.12.2024 року, вказавши, що за рішенням адміністративного суду нараховано, однак не виплачено 202650,97 грн. З огляду на практичну відмову ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити належну виплату заборгованих сум на користь позивача як спадкоємцю, відповідно до норм законодавства, що врегульовують питання переходу права та обов`язків спадкодавця до спадкоємців, ці кошти слід стягнути з відповідача. За життя батька позивача [PERSON] рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі № 460/14235/22 адміністративний позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області з 22.10.2021 року нарахувати та виплатити [PERSON] підвищення до пенсії відповідно визначено ст. 39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючому пенсіонеру, який проживав на території радіоактивного забруднення» в розмірі 2 мінімальних заробітних плат, щомісячно. Рішення суду набрало законної сили. На даний час, у зв`язку із смертю [PERSON] , залишились невиплаченими пенсії, які йому належали, за період із 22 жовтня 2021 року по 31.05.2023 року в розмірі 202650,97 грн. Вказує, що за таких обставин позивач набув право на пенсійні виплати свого батька(спадкодавця) відповідно до положень ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту його права стягнення з відповідача сум пенсії, яка належала його батьку та була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14235/22, однак не була отримана ним за життя. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 28 квітня 2025 року та долучений до матеріалів справи 28.04.2025 року, представник відповідача просить закрити провадження у справі та врахувати відзив на позовну заяву. Зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що у позивача виник спір щодо нарахованих, але недоотриманих виплат за життя померлого батька [PERSON] по рішенню Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14235/22, про що він сам зазначає у позовній заяві. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є суб`єктом владних повноважень, враховуючи те, що у позовній заяві зазначив, що наявний спір між ним та Головним управлінням щодо нарахованих, але недоотриманих виплат за життя померлого батька [PERSON] по рішенню Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14235/22, то дана справа підлягає до закриття враховуючи те, що нею не вірно визначена підсудність даної справи. Згідно з матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2023. Пенсіонеру пенсія виплачувалася без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. Сума коштів, нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 у справі №460/14235/22 за період з 22.01.2021 по 31.05.2023 становить 202650,97 грн. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Різницю в пенсії, нараховану ви виконання рішень суду №460/14235/22 після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 року у справі №460/14235/22 у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження -відмовлено. Оскільки, до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не додано свідоцтва про спадщину, згідно за яким саме позивач є спадкоємцем коштів, що були нараховані на виконання рішення суду від 27.06.2022, проте не виплачені [PERSON] за життя. Вважають, що жодних доказів набуття права позивачем на суми пенсії, які були нараховані на виконання рішення суду, проте не виплачені [PERSON] за життя, не надано. Належним доказом для здійснення заміни сторони виконавчого провадження заявником та підставою для передання нарахованих, проте невиплачених за життя [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 у справі №460/14235/22 пенсійних коштів в сумі 202\~650,97 грн., є свідоцтво про спадщину, яким підтверджено, що позивач є спадкоємцем зазначених коштів. Позивачем не надано свідоцтво пр. спадщину та не підтверджено, що саме від є спадкоємцем коштів, що були нараховані на виконання рішення суду. За змістом абзацу 1 пункту 5 порядку №228 установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисам, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду. Згідно з ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про держаний бюджет України. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Таким чином, нарахована сума заборгованості на виконання рішень суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником при відповідному фінансуванні на ці цілі з Державного бюджету України. Наведені положення дають підстави до висновку, що Головне управління не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Тобто, як рішення про стягнення пенсій (інших соціальних виплат), так і рішення про зобов`язання виплатити пенсії (інші соціальні виплати) виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду, в Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відсутні. Ухвалою суду від 21 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 28 квітня 2025 року в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна,) з повідомленням викликом сторін. Ухвалою суду від 22 травня 2025 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Головного Управління\~ Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13 червня 2025 року в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна,) з повідомленням викликом сторін. Ухвалою від\~ 13 червня 2025 року суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що\~ [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 24 серпня 2024 року Державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області Килюшик А.А. та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №781176687 від 24.08.2024 року, виданого Володимирецькою державною нотаріальною конторою Рівненської області Килюшик А.А. Сімейні зв`язки позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копіє свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видано Великоцепцевицькою сільською радою Володимирецького району ЗАГС Рівненської області. Як вбачається із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №1700-0202-8/74044 від 27 грудня 2024 року сума коштів, нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/14235/22 відповідачем нараховано суму в розмірі 202650,97 грн за період з 22 жовтня 2021 року по 31.05.2023 року. Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Конституцією України\~(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(ст.1219 ЦК України). Відповідно до\~ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом\~ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до\~ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч.1\~ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ЦК України\~процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень\~статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома\~статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша\~статті 18 ЦПК України). Тлумачення\~статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень\~статті 1227 ЦК України\~ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. У справі суд встановив, що за життя батька позивача [PERSON] рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 року у справі № 460/14235/20 його позовні вимоги було задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 22.10.2021 нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Наведене рішення суду набрало законної сили 28.07.2022 року. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач успадкував належне його батькові суми пенсії відповідно до положень\~ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту його прав буде стягнення з відповідача сум пенсії, яка належала його батькові та була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14235/22, але не була ним отримана за життя. Доводи відповідача, що позивач повинен був звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони стягувача не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна копія ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача, у справі №460/14235/22, а з відповіді відповідача на звернення позивача вбачається, що відповідач сам безпосередньо здійснив перерахунок недотриманої за життя спадкодавцем пенсії, однак не виплатив в зв`язку з відсутнім фінансуванням. В постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а Верховний Суд виснував, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії, дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються, тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже, процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити. За правилами ч.1\~ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2026 грн. 51 коп., оскільки позивачем він був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved