Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся суду з позовом до ТОВ «Урожай Дистрибьюшн», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з січня 2022 року до травня 2022 року у сумі 27 069,06 грн з відрахуванням податків, грошову компенсацію за 87 днів невикористаної щорічної відпустки у сумі 23 589,18 грн, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців у сумі 38 786,02 грн. Дана позовна заява сформована та надіслана до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] в період з 01.09.2020 до 25.05.2022 працював на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «Урожай Дистрибьюшн». Згідно наказу від 24.05.2022 № 164-22-к про припинення трудового договору (контракту) позивача було звільнено з займаної посади з 25.05.2022 за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Разом з тим, на день звільнення позивача відповідач не здійснив виплату усіх сум, що належить працівнику у день звільнення, а саме: не в повному обсязі виплачена заробітна плата [PERSON] за період з січня 2022 року до травня 2022 року та невиплачена компенсація за 87 днів невикористаної щорічної відпустки. Вказав, що за період з січня 2022 року до травня 2022 року позивачу мала бути виплачена заробітна плата в загальній сумі 31 272,09 грн. З урахуванням виплаченої суми заробітної плати за січень 2022 року сума заборгованості з виплати заробітної плати складає 27 069,06 грн = 31 272,09 грн - 4 203,03 грн Згідно положень пунктів 2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02,1995 № 100 сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає 23 589,18 грн = 271,14 грн (середньоденна заробітна плата) х 87 днів. Окрім цього, виходячи з положень пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02,1995 № 100 сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає 38 786,02 грн = 213,11 грн (середньоденна заробітна плата) х182 дні (кількість днів в періоді з 26.05.2022 до 25.11.2022). Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 витребувано у ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» інформацію щодо суми (розміру) нарахованої та невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку. Вказану ухвалу було направлено відповідачу, однак витребувані докази суду не надані. У зв`язку з чим, суд розглядає справу на підставі наявних у справі матеріалів. 30.04.2024 представником позивача скеровано заяву про уточнення позовних вимог. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, були належним чином повідомлені, останній надав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність ,позовні вимоги підтримав. Відповідач ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відповідно дост.ст.128,129ЦПК України. Заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від відповідача на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та проживає у [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки 27.04.2022 [NUMBER]. Згідно копії наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» № 164-22-к від 25.05.2022 про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] було звільнено з займаної посади з 25.05.2022 за угодою сторін згідно п. 1 ст.36 КЗпП України, із зазначенням того, що компенсації підлягають 87 днів відпустки. Згідно з довідкою форми ОК-5 від 21.11.2022 щодо застрахованої особи [PERSON] останньому відповідачем було нараховано заробітну плату за січень 2022 року у сумі 11428,76 грн, за лютий 2022 року - 8811,61 грн, за березень 2022 року - 6500,00 грн та за травень 2022 року - 9460,48 грн. За квітень 2022 року відповідачем не нараховано заробітну плату. Як вбачається із виписки по картці/рахунку позивача в АТ «ПриватБанк» від 26.12.2022 № 59А2RLFEDNIB3UDV позивачу була виплачена заробітна плата по квітень 2022 року. Представником позивача було вжито заходи для отримання від відповідача доказів нарахування та сплати заробітної плати позивачу. Судом також вжито заходи для отримання доказів, але на сьогоднішній день жодного витребуваного доказу відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України, уразі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входять: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Згідно наданого позивачем розрахунку компенсації за квітень 2022 року відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату у сумі 6 500,00 грн (мінімальна заробітна плата встановлена станом на квітень 2022 року). Згідно з випискою по картці/рахунку позивача в АТ «ПриватБанк» від 26.12.2022№ 59А2RLFEDNIB3UDV останньому була виплачена заробітна плата за квітень 2022 року у сумі 3062,33 грн. За період з січня 2022 року до травня 2022 року позивачу мала бути виплачена заробітна плата в загальній сумі 31 272,09 грн. З урахуванням виплаченої суми заробітної плати за січень 2022 року сума заборгованості з виплати заробітної плати складає 27 069,06 грн = 31 272,09 грн - 4 203,03 грн. Відповідно до ст. 74 КЗпП України та Закону України «Про відпустки» громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Згідно з ч.1 ст.83 КЗпП України та ст.24 Закону України « Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку, представник позивача зазначив, що в наказі від 24.05.2022 № 164-22-к про припинення трудового договору (контракту) зазначено, що позивачу має бути виплачена компенсації за 87 днів невикористаної щорічної відпустки. Виходячи з положень пунктів 2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02,1995 № 100 сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає 23 589,18 грн = 271,14 грн (середньоденна заробітна плата) х 87 днів. Середньоденна заробітна плата визначена наступним чином: 96 525,40 грн (заробітна плата за період з травня 2021 року до квітня 2022 року) : 356 днів (кількість днів в розрахунковому періоді за відрахуванням святкових та неробочих днів в розрахунковому періоді) = 271,14 грн. З розрахункового періоду виключено 9 святкових неробочих днів, а саме: 01.05.2021 - День праці; 02.05.2021 - Пасха (Великдень); 09.05.2021 - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги); 20.06.2021 - Трійця; 28.06.2021 - День Конституції України; 28.08.2021 - День незалежності України; 14.10.2021 - День захисників і захисниць України; 25.12.2021 та 07.01.2022 - Різдво Христове. При цьому, 08.03.2022 - Міжнародний жіночий день та 24.04.2022 - Пасха не виключені з розрахункового періоду в силу приписів частини шостої статті 6 Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану, згідно з якою у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 781 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України «Про відпустки». Враховуючи, що відповідачем на запит суду не надано відомості щодо нарахування та виплати компенсації за невикористану позивачем відпустку, суд враховує розрахунок представника позивача та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку підялагають задоволенню. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але небільш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 вищевказаного порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року, справа № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Таким чином, виходячи з положень пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02,1995 № 100 сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає 38 786,02 грн = 213,11 грн (середньоденна заробітна плата) х182 дні (кількість днів в періоді з 26.05.2022 до 25.11.2022). Середньоденна заробітна плата визначена наступним чином: 13 000,00 грн (заробітна плата за період з березня 2022 року до квітня 2022 року) : 61 день (кількість днів в розрахунковому періоді) = 213,11 грн Отже, позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає задоволенню в розмірі 38 786,02 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки позивач звільнений відповідно до закону від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved