Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №3925 від 12.09.2021 року у розмірі 191770,05 грн., а також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору позики 3925 від 12.09.2021 року відповідач отримав кредит у розмірі 43400,00 грн., строком кредитування 30 календарних місяців, зі сплатою плати за користування кредитом, яка складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен день користування позикою та складає 0,23 % від загальної суми позики за календарний день та комісії за управління (обслуговування) позикою у розмірі 0,1 % від загальної суми позики за календарний день , яка нараховується за кожний день користування позикою починаючи з 7 місяця користування позикою. Свої зобов`язання за договором поики позикодавець виконав, надавши відповідачу кредитні кошти але відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії не виконав, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість у загальному розмірі 191770,05 грн., яка складається з: 43131,23 грн. заборгованості по тілу кредиту, 107929,60 грн.\~заборгованості за відсотками за користування кредитом, 40000,00 грн. - заборгованості по комісії. Заборгованість перед позичальником відповідач не погашає в зв`язку з чим у нього виникла необхідність стягнення заборгованості в судовому порядку. Ухвалою судді від 12 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачу направлялись судові виклики, за зареєстрованою адресою місця проживання, натомість поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК Українивважається врученням судової повістки, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило, іншої адреси відповідач суду не повідомив. На підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 09.06.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК Україниу разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно дост. 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором.\~У випадку,\~якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено договір позики №3925 (надалі за текстом - договір позики), відповідно до умов якого позикодавцем було надано позичальнику кредит в розмірі 40000,00 грн., строком кредитування 30 календарних місяців, зі сплатою плати за користування кредитом, яка складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен день користування позикою та складає 0,23 % від загальної суми позики за календарний день та комісії за управління (обслуговування) позикою у розмірі 0,1 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою починаючи з 7 місяця користування позикою. Відповідно до п.1.1. договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 40000,00 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за договором позики складає 43400,00 грн., з урахуванням суми, зазначеної в п. 3.3. договору позики (плата за оформлення договору позики, яка складає 8,5 % від розміру позики, зазначеної у п. 1.1.). Позика надається шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів у національній валюті України\~гривня, на поточний рахунок (платіжна карта «VISA» та «MASTERCARD») відкритий на ім`я позичальника в банківській установі на території України (за виключенням поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений позичальником у договорі (п.1.2 договору позики). Відповідно до п.2.1 договору позики позика надається не пізніше наступного робочого дня з дня підписання сторонами цього договору та отримання позикодавцем підписаного позичальником примірнику цього договору та завіреної належним чином копії паспорту та облікової картки платника податків позичальника. Платіжним дорученням № 136 від 09.12.2021 підтверджується перерахування ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» на рахунок [PERSON] грошових коштів у розмірі визначеному договором позики. Строк кредитування визначений п. 3.1. договору позики становить 30 календарних місяців з моменту (дати) зарахування суми позики на рахунок позичальника, зазначений у п. 1.3. договору позики. Відповідно до пунктів 3.6.\~3.9. договору позики, плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен день користування позикою та складає 0,23 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою; комісії за управління (обслуговування) позикою та складає 0,1 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування позикою. Плата за користування позикою включається до щомісячного платежу. Згідно умов договору позики погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких визначений умовами договору та в графіку платежів до договору позики (п. 5.1 договору позики). Графіком платежів визначено дату платежу, якою є останній день місяця року, конкретну сума платежу за розрахунковий період на місяць, види платежів за кредитом: суму кредиту за договором щомісяця, проценти за користування кредитом щомісяця, реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту. Отже, з укладенням договору позики у позичальника виник обов`язок повернути позикодавцю кредит, проценти за договором та здійснити інші платежі у строки та в розмірах чітко встановлених договором позики та графіком погашення кредитної заборгованості. Позикодавець виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами договору позики. Проте, всупереч вимогам укладеного договору позики, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту, процентів та комісії за кредитом. Відповідно до п. 3.3. договору строк користування позикою становить 30 календарних місяців та починається з моменти (дати) зарахування суми позики на поточний рахунок позичальника. Виходячи з умов договору заборгованість за відсотками за користування кредитом та заборгованість по комісії підлягає стягненню за період 30 календарних місяців: з 09.12.2021 р. по 09.06.2024 р. Проте наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором свідчить, що нарахування відсотків за користування кредитом та заборгованість за комісією здійснене позивачем за період, що перевищує зазначений в договорі 30 місячний строк користування позикою. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики станом на 03.01.2025 року утворилась заборгованість, у загальному розмірі 162350,63 грн., яка складається з: 43131,23 грн. заборгованості по тілу кредиту, 87494,40 грн.\~заборгованості за відсотками за користування кредитом, 31725,40 грн. - заборгованості по комісії. Відповідно до ч. 2\~ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2ст.1050 ЦК Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст. 525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення\~невиконання зобов`язання в обумовлений строк. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості та складений позивачем розрахунок, який у суду за відсутності заперечень з боку відповідача не викликає сумніву та суд приймає його як належний та допустимий доказ, при цьому, умови договору позики не виконав належним способом у встановлений договором строк. Враховуючи факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: partial