Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

04.04.2025 до суду надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Макс Кредит», в особі представника Тисячник Р.Р., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2025 про передачу справи за підсудністю. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 02.10.2024\~між ТОВ\~«Макс Кредит»\~та [PERSON] ,\~укладено договір\~кредитної лінії\~№ 00-9973188.\~Договір укладений\~в електронній\~формі в\~порядку,\~передбаченому Законом\~України «Про\~електронну комерцію».\~Відповідно до\~кредитного договору\~сума кредитного\~ліміту складає\~9\~000,00\~грн.,\~строк кредитування\~360\~календарних днів\~ до\~27.09.2025,\~стандартна процентна\~ставка 0,94\~%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом.\~Кредитодавець свої\~зобов`язання за\~договором виконав,\~про що\~свідчить підтвердження\~щодо здійснення\~переказу грошових\~коштів,\~проте відповідач\~не виконав\~свої зобов`язання\~та не\~сплатив заборгованість\~по кредиту.\~Внаслідок чого,\~станом на\~25.02.2025,\~утворилася заборгованість\~за вказаним\~договором у\~загальному розмірі\~22\~575,60\~грн.,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~тілом кредиту\~у розмірі\~9\~000,00\~грн.;\~заборгованості за\~комісією у\~розмірі 1\~800,00\~грн.;\~заборгованості за\~процентами у\~розмірі 7\~275,60\~грн.;\~заборгованості зі\~штрафів у\~розмірі 4\~500,\~00\~грн. 27.11.2024 позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вимога була проігнорована відповідачем, та у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 22\~575,60 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю, яка надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 04.04.2025. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Витребувано в ПАТ «Універсал Банк», повні реквізити картки № [NUMBER] , із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові власника цієї картки, інформацію чи було зараховано за кодом RRN427619413070 [PERSON] (інн [NUMBER] , паспорт серія: ID картка номер: [NUMBER] видана: 23.08.2023. Орган, що видав 2314. Номер запису: 19850828-13843. Дійсна до 23.08.2033) на картку № [NUMBER] 9000,00 гривень. 28.04.2025 на адресу суду від операційного директора АТ «Універсал Банк» Примаченко Т. надійшла відповідь на виконання ухвали судді від 07.04.2025. Представник позивача Тисячник Р.Р. у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки, причини неявки у судове засідання не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що 02.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9973188 та відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту. (а.с.21-33). Договір між позивачем та відповідачем було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ІТС), внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до пункту 1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору сума Кредитного ліміту складає: 9000,00 грн. Тип кредиту - Кредитна лінія. Відповідно до пункту 1.3. Договору Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 27 вересня 2025 року згідно умов пункту 3.5 цього Договору. Відповідно до пункту 1.4. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на 27 жовтня 2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Відповідно до пункту 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка складає 0,94% від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою (підтвердження) ТОВ «Профітгід», відповідно до якої вбачається, що в рамках Договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-714 від 28.07.2023 (а.с.39-54) та на підставі платіжної інструкції №126388074, здійснено переказ грошових коштів 02.10.2024 у сумі 9\~000,00 грн. на картку № [NUMBER] (а.с.38), а також інформацією АТ «Універсал Банк» від 24.04.2025 (наданою на запит суду), відповідно до якої зазначено, що на імя [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , та кодом RRN427619413070 [PERSON] дійсно були зарахування на вказану картку у сумі 9\~000,00 грн. (а.с.100). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач не вносила щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого, станом на 25.02.2025, утворилася заборгованість за вказаним договором, яка складається з: тіла кредиту 9 000, 00 грн.; комісії 1 800,00 грн.; процентів за користування кредитним коштами 7 275,60 грн.; штрафів 4 500, 00 грн. (а.с.56-57). Суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Відповідно до пункту 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит», які є невід`ємною частиною кредитного договору, Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, у результаті чого відповідно до положень пунктів 1, 5, 7 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» у Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог пункту 6 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу кредиту в електронній формі, та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно статті 5 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, через особистий кабінет на веб-сайті Кредитодавця подала заявку на тримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті Кредитодавця, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон позичальника і введено останньою в окреме поле підтвердження підписання договору. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в реквізитах договору ( одноразовий ідентифікатор: 45148, відправлено та введено 02.10.2024). Отже, укладання договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі та було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту за допомогою ITC. Позичальник ознайомився з умовами паспорту кредиту та офертою, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем у договірні відносини на умовах, визначених самим Позичальником. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладанні договору Позичальник мав обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані Кредитодавцем грошові кошти. Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Укладений договір відповідає вимогам чинного законодавства України, тому є чинним і обов`язковим для виконання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості і, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно пункту 4.2.6 Договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець, має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом, а також у повному розмірі комісії за надання кредиту. Відповідно до пункту 4.3.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Як вже зазначалось судом, на виконання умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 9 000,00 грн., проте відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконувала, тіло кредиту, проценти за користування позикою у відповідності до умов договору не сплачувала. При цьому, розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано достатніх даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення грошових коштів. 27.11.2024 позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вимога була проігнорована відповідачем, та у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Отже, відповідач користувалася кредитними коштами але не вносила щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви утворилася заборгованість за вказаним договором, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 9 000, 00 грн.; комісії в розмірі 1 800,00 грн.; процентів за користування кредитним коштами в розмірі 7 275,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Вказана заборгованість відповідачем добровільно на час розгляду справи в суді не погашена, не оспорюється, а тому суд вважає необхідним цю заборгованість стягнути з відповідача. Водночас, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» про стягнення штрафу в розмірі 4 500,00 грн., задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діє по цей час. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022, та такі нарахування підлягають списанню. Отже, враховуючи, що штрафи нараховані [PERSON] на підставі договору від 02.10.2024, то відповідно вони не підлягають стягненню, а тому в цій частині суд вважає необхідним в задоволенні відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав копію договору про надання правничої допомоги № 0/11-МК від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та адвокатом Тисячник Р.Р. (а.с.62-64); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП 002821 (а.с.65); акт приймання-передачі виконаних робіт від 03.03.2025, в якому зазначено про надання правничої допомоги по кредитному договору №00-9973188 від 02.10.2024, Биченкова К.В., вартість у розмірі 8 000,00 грн. (а.с.66); попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на юридичну (правничу) допомогу у розмірі 8 000,00 грн. (а.с.67); квитанцію № 03/03 про сплату ТОВ «Макс Кредит» грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 68). Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи викладене та те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Макс Кредит» підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 6\~405,60 грн. (80,07 %). Крім того, оскільки позовні вимоги ТОВ «Макс Кредит» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам (80,07 %), які в даному випадку складають 1\~939,62 грн.

Outcome: partial