Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Її син [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був укладений 26 листопада 2016 року. В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу. У зв`язку з повномасштабним вторгненням, 05 березня 2022 року відповідач разом з дочкою перетнули кордон України та в даний час проживають в Італії. Позивач завжди приймала активну участь у житті онуки, багато проводила з нею часу, поки вона проживала в України. Тому після переїзду онуки до Італії вони спілкувалися з нею за допомогою телефонного та відеозв`язку, а влітку 2023 року провели спільний відпочинок у відсутності відповідача. Однак, починаючи з грудня 2023 року відповідач почала створювати перешкоди у спілкуванні з онукою. Позивач вважає, що перешкоджання у спілкування з онукою пов`язано з фактичним розірванням шлюбу відповідача з її сином. Вона бажає приймати участь у вихованні своєї онуки та спілкуватися з нею. Просить визначити їй способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] вважає, що доводи позивача щодо вчинення нею перешкод у спілкуванні та вихованні онуки не відповідають дійсності, не надано жодного належного і допустимого доказу наявності таких перешкод, посилання позивача на покази свідків, які можуть підтвердити факт чинення перешкод у спілкуванні з дитиною вважає безпідставним, оскільки вони є близькими друзями позивача, і фактично є заінтересованими особами. Крім того, позивачем не надано письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Вказує, що дочка [PERSON] постійно та безперешкодно спілкується з бабою, і не позбавлена можливості самостійно зателефонувати їй за своїм бажанням. До того ж, позивач разом з онукою у липні 2023 року мали спільний відпочинок на території Італії на протязі одного тижня за відсутності відповідача, а також позивча можливість спілкуватися та бачитися у липні 2024 року під час другого приїзду позивача до Італії, жодних перешкод відповідач їй у спілкуванні з дитиною не чинила. Процесуальні дії у справі. 28 жовтня 2024 року позовна заява надійшла до суду. 04 жовтня 2024 року судом отримано інформацію стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача. 12 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 18\~лютого 2025\~року підготовче\~провадження закрито.\~Справа призначена\~до судового\~розгляду по\~суті. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Представник позивача - адвокат Романенко О.С. надала заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить прийняти її відмову від заяви про виклик свідків. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Інших заяв і клопотань від учасників справи не надходило. У судовому засіданні. У судовому засіданні відповідач позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що жодним чином не перешкоджає зустрічатись позивачу з онукою. На сьогоднішній день спілкування відбувається виключно за бажанням дитини. Вона як мати іноді буває присутньою під час спілкування з бабою. Коли позивач приїжджала у 2023 році в Італію, то вона допомогла їй зустрітись з онукою, перешкод не чинила. У 2024 році ні позивач, ні батько дитини не повідомили їй про приїзд до Італії, оскільки мотивами їх приїзду було забрати автомобіль, а не відвідування дитини. Просить рішення виконавчого комітету не брати до уваги, оскільки під час винесення цього рішення виконавчий комітет не спитали її думку та не спілкувалися з дитиною. Також зазначила, що на момент розгляду справи, дитина спілкується з бабою більше, аніж встановлено рішенням виконавчого комітету. Фактичні обставини, встановлені судом. 26 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно із свідоцтвом про народження, під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дочка [PERSON] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Отже, позивачка є бабусею малолітньої [PERSON] . \~ \~ \~ \~Із доданих копій закордонних паспортів вбачається, що [PERSON] разом з дочкою 05 березня 2022 року перетнули кордон України через пункт пропуску «Вилок Тісабеч» митного посту «Вилок». \~ \~ \~ \~Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №72 від 05 березня 2025 року вирішено вважати доцільним визначення способу участі [PERSON] у вихованні онуки та спілкуванні з нею. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з бажанням баби приймати участь у вихованні онуки. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно ч.3 ст.291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Згідно із ч.1 ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Частиною другої цієї статі СК України встановлено, що батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст.263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159\~цього Кодексу. Згідно з ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Положеннями частини 5 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичем дитини, а тому вона має законне право на спілкування з онукою та на участь у її вихованні. Таким чином, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онуки, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Верховний суд у Постанові від 14 травня 2025 року у справі №373/86/23, пр.№ 61-15623ск24 зазначає, що право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Судом встановлено, що на момент винесення судового рішення, позивачка не може досягти згоди з відповідачкою щодо способу її, баби, участі у вихованні онуки та у спілкуванні з нею, у зв`язку з тим, що між сторонами наявні неприязні стосунки, внаслідок фактичного розірвання шлюбу між сином позивача та матір`ю дитини. При цьому сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами у справі не є доказом того, що відповідачка створює перешкоди позивачці у питаннях, пов`язаних із вихованням та спілкуванням малолітньої дитини. Разом із цим, саме по собі подання позову про визначення порядку спілкування з онукою та наявність заперечень сторони відповідача, свідчить про наявність таких перешкод. Такого висновку дійшов Верховний суд у Постанові від 27 серпня 2024 року у справі №757/26787/22-ц, пр.61-2092ск24. З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що нею не чиниться перешкоджання у спілкуванні баби з онукою, оскільки з наданих нею скріншотів вбачається, що перший контакт дитини з позивачем стався вже після надходження позовної заяви до суду, що свідчить про наявність таких перешкод раніше. Крім того, відповідно до ст.19 СК України, суд зауважує, що він погоджується з наданим рішенням органу опіки і піклування в частині визначення способів участі [PERSON] у вихованні онуки, [PERSON] , [INFO] , та спілкування з нею. Проте, не може повністю погодитися із встановленими способами побачень позивачки з онукою, оскільки не визначено яким чином мають відбуватися такі зустрічі - в присутності матері чи без. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я,\~бажання позивачки\~брати участь\~у вихованні\~онуки та\~спілкуванні з\~нею,\~взявши до\~уваги висновок\~органу опіки\~та піклування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved