Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

В березні 2025 [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 741020 від 01.08.2005 з кадастровим номером: 4824586000:02:000:0470, що розташована в межах території Шевченківської (Вільнозапорізької) сільської ради Новобузького (Баштанського) району Миколаївської області, загальною площею 1,78 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, виданого на підставі розпорядження Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від 30.05.2012 року за № 323-р на ім`я - [PERSON] . В обґрунтування вимог вказала, що на момент видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 741020 від 01.08.2005 з кадастровим номером: 4824586000:02:000:0470 було допущено помилку, а саме: по батькові власника земельної ділянки зазначено « [PERSON] », але відповідно до паспорту [PERSON] є « [PERSON] ». Оскільки внесення змін або виправлень до вказаного документа на час звернення до суду неможливе, заявник просив в судовому порядку встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 741020 від 01.08.2005 з кадастровим номером: 4824586000:02:000:0470. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заявник в судове засідання не з`явилася, надійшла заява з проханям розглянути справу за її відсутність. Вимоги заяви підтримала. Оскільки матеріали містять всю необхідну для вирішення справи інформацію, суд вважає можливим провести розгляд справи без особистої участі представника заінтересованої особи та заявника. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша ). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище ім`я та по батькові заявника зазначене як « [PERSON] ». Відповідно до відомостей зазначених у картці фізичної особи - платника податків ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] . 30 травня 2005 заявнику було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 741020 від 01.08.2005 з кадастровим номером: 4824586000:02:000:0470, що розташована в межах території Шевченківської (Вільнозапрозької) сільської ради Новобузького (Баштанського) району Миколаївської області, загальною площею 1,78 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, виданого на підставі розпорядження Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від 30.05.2012 року за № 323-р на ім`я - [PERSON] . В той же час у Державному акті на право власності на земельну ділянку помилково зазначено по батькові заявника « [PERSON] », що не збігається с відомостями у паспорті власника земельної ділянки. У в зв`язку з необхідністю внесення змін до Державного земельного кадастру, заявник звернувся до ЦНАП Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області отримав відповідь про неможливість внесення таких змін, оскільки відсутні правові підстави. З набранням чинності з 01 січня 2013 року змін до Земельного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових Прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. На підставі наказу Мінагрополітики України від 03.07.2013 № 404 втратила чинність з 23.08.2013 затверджена наказом Держкомзему України від 04.05.1999 №43 Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, якою визначалася можливість та порядок внесення змін і виправлень до державних актів на землю, видачі їх дублікатів. В зв`язку із розбіжностями в написанні особистих даних заявника, він позбавлений реалізувати свої права як власник зазначеного нерухомого майна. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що на час розгляду справи відсутня можливість внесення змін або виправлень до правовстановлюючого документа, з матеріалів справи не вбачається наявність спору про право, враховуючи, що факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа знайшов своє повне підтвердження, а також неможливість заявника у інший спосіб розпорядитись своєю власністю, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved