Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 20 червня 2018 року перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі. 06 лютого 2025 року відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просив надати строк на примирення тривалістю шість місяців. В судове засідання 05.06.2025 позивач не з`явилася, за змістом позовної заяви просила розглядати справу в спрощеному провадженні без виклику сторін, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного: Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з клопотанням відповідача про примирення, судове засідання, призначене на 06.03.2025, було відкладено. Станом на 05.06.2025 сторони не заявили про примирення між ними. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 20 червня 2018 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 114 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . /а.с.4/ Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.5/ Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися, відповідач вважав розлучення передчасним, просив строк для примирення, проте сторони такого не досягли, при цьому відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні стосунки, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved