Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №800944990 від 10.01.2022р. у розмірі 24279,20 грн та судові витрати (судовий збір у сумі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн). Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.01.2022р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» було укладено вказаний кредитний договір у електронній формі, підписаний позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а до погодження заявки на кредитування позикодавець верифікував особу позичальника та належність йому платіжної картки. За умовами даного договору товариство перерахувало відповідачу на його платіжну картку грошові кошти в сумі 11000 грн, цим самим виконавши свої фінансові зобов`язання, а відповідач повинен був повернути кредит, сплатити відсотки за його користування в порядку та строки, визначені договором. Однак відповідач свої кредитні зобов`язання за даним договором належним чином та своєчасно не виконав, здійснюючи лише часткові платежі, у зв`язку з чим допустив прострочену заборгованість, яка на дату подання позовної заяви становить 24279,20 грн, з яких: 11000,00 грн борг за тілом кредиту, 13279,20 грн борг за несплаченими відсотками за користування кредитом. У подальшому за договорами факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс», а те -ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а те - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», як новому кредитору, право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі, в тому числі й до [PERSON] . Тому вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 22 квітня 2025 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.3, 4 прохальної частини позову просив розглядати справу саме в такому порядку та без його участі, а приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу\~про відкриття\~спрощеного позовного\~провадження в\~справі без\~повідомлення (виклику)\~сторін від\~22\~квітня 2025\~року було\~надіслано за\~зареєстрованим у\~встановленому законом\~порядку місцем\~проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причин повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку За змістом положень ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №800944990 (невід`ємними частинами якого є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua). За умовами даного договору товариство зобов`язувалось надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 11000 грн (п.1.1) строком на 15 днів від дати отримання кредиту (дисконтний період) до 25.01.2022р. (п.1.3, 1.7); на цей період нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 748,25% річних, що становить 2,05% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.1); за умови продовження дисконтного періоду на умовах п.1.8 Договору з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 747,34% річних, що становить 2,05% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.2); якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язувався сплатити товариству різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п.1.9.3); позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.8 Договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду (п.1.10); основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п.1.12 Договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1 Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору, також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час (п.1.11); сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів та є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п.1.12.1), з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70% річних, що становить 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.12.2). Строк дії Договору обчислюється з моменту його підписання електронний підписом одноразовим ідентифікатором і до закінчення строку надання кредиту визначеного п.1.7 Договору; строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п.1.8 та п.1.12.1 Договору (п.5.2). Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії Договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України (п.5.3). Також ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ознайомлено позичальника з «Порядком дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO», затвердженого наказом №20_11/2021. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису уповноваженого представника кредитодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника, особу якого було верифіковано, з огляду на його неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Зазначене відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України та узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначені свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши [PERSON] за його заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 10.01.2022р. можливість користуватися обумовленим розміром фінансових ресурсів, що підтверджується платіжним дорученням від 10.01.2022р. про перерахування 11000 грн на банківську карту відповідача, інформацією АТ «Ощадбанк» від 28.04.2025р. про зарахування коштів у сумі 11000 грн на банківський рахунок клієнта [PERSON] , довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та про здійснення платіжної операції. Натомість, [PERSON] кредит та відсотки за його користуванням у відповідності до умов кредитного договору в повному обсязі та своєчасно не повернув. Згідно наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №800944990 від 10.01.2022р. станом на 05.05.2022р. (дата продажу фінансового актива) складала 24279,20 грн, з яких: 11000,00 грн борг за тілом кредиту, 13279,20 грн борг за процентами. При цьому, суд констатує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з огляду на неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань до закінчення дисконтного періоду (п.1.7) здійснювало [PERSON] нарахування процентів за користування кредитом саме у межах встановленого та погодженого сторонами строку договору, обчисленого у відповідності до п.1.12.1, п.5.2 його умов, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16. На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з додатковими угодами до нього №19 від 28.11.2019р., №26 від 31.12.2020р., №27 від 31.12.2021р., №31 від 31.12.2022р., №325 від 31.12.2023р.), укладених між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), останнє відступило ТОВ «Таліон Плюс», як Новому кредитору, право грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №800944990 від 10.01.2022р., вказаним у реєстрі боржників. Згідно наданого ТОВ «Таліон Плюс» розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №800944990 від 10.01.2022р. станом на 05.05.2022р. (дата придбання фінансового активу) складала 24279,20 грн, з яких: 11000,00 грн борг за тілом кредиту, 13279,20 грн борг за процентами . Згідно п.4.1 даного договору факторингу право вимоги від клієнта до фактора переходить в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Факт передачі від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги за вказаним договором факторингу, зокрема й щодо боржника [PERSON] , підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022р. Право позикодавця на відступлення права вимоги без згоди позичальника передбачено в п.2.1.1.5 кредитного договору. Надалі за договором факторингу №27/0524-01 від 27 травня 2024 року, укладеним між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) і ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт), останнє відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як Новому кредитору, право грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №800944990 від 10.01.2022р., вказаним у реєстрі боржників, у загальній сумі 24279,20 грн, з яких: 11000,00 грн борг за тілом кредиту, 13279,20 грн борг за процентами. Згідно п.4.1 даного договору факторингу право вимоги від клієнта до фактора переходить з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Факт передачі від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прав вимоги за вказаним договором факторингу, зокрема й щодо боржника [PERSON] , підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024р. Відповідно до договору факторингу №060325-У від 06 березня 2025 року, укладеним між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт), останнє відступило позивачу, як Новому кредитору, право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №800944990 від 10.01.2022р., вказаним у реєстрі боржників, у загальній сумі 24279,20 грн, з яких: 11000,00 грн борг за тілом кредиту, 13279,20 грн борг за процентами. Згідно п.1.2 даного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Факт передачі від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прав вимоги за вказаним договором факторингу, зокрема й щодо боржника [PERSON] , підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників від 06.03.2025р. ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не здійснювали ніяких додаткових нарахувань за вказаним кредитним договором. Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором №800944990 заборгованість [PERSON] станом на 14.03.2024р. складає 24279,20 грн, з яких: прострочений борг за сумою кредиту 11000,00 грн, прострочений борг за комісією 0,00 грн, прострочений борг за процентами 13279,20 грн, строковий борг за сумою кредиту 0,00 грн, строковий борг за комісією 0,00 грн, строковий борг за процентами 0,00 грн, строковий борг за штрафами і пенями 0,00 грн. Натомість [PERSON] усупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог позикодавця, зокрема й щодо укладення кредитного договору та отримання кредиту, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1, 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать й витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з\~ч.1,\~2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу адвоката Тараненка А.І. в сумі 7000 грн, які підтверджені належними й допустимими доказами (договір про надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10.03.2025р., додаткова угода №8 та додаток №1 (протокол погодження вартості послуг) до договору, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 04.12.2024р., акт прийому-передачі наданих послуг від 10.03.2024р. із детальним описом виконаних адвокатом послуг). При цьому, суд враховує, що до понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу адвоката відносяться як оплачені, так і ті, що будуть оплачені ним у майбутньому, що відповідає умовам договору та усталеній практиці Верховного Суду (постанови від 27.07.2022р. у справі №686/28627/18, від 15.06.2021р. у справі №159/5837/19,\~від 03.10.2019р.\~у справі\~№922445/19та ЄСПЛ (п.115 рішення в справі «Бєлоусов проти України від 07.11.2013р»). Суд зважує на ту обставину, що відповідачем не було подано заперечень чи клопотань про зменшення пред`явлених стороною позивача до стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р.); відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (рішення у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р). Наведене також узгоджується й з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, \~де ВП ВС зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням вищенаведеного, слід виснувати, що не є обов`язковими для суду договірні зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене суд вважає, що супровід даної справи не потребував від адвоката вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справ здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа є малозначнною (за ціною позову, за складністю) та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, бере до уваги типовість та поширеність такої категорії справ (про стягнення заборгованості за кредитним договором), зокрема й ініційованих Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» як у Борзнянському районному суді Чернігівської області, так і в інших судах України (за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень), у зв`язку з чим підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Тому, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн є явно завищеною і непропорційною до предмета спору та ціни позову. У зв`язку з цим, з огляду на критерії співмірності, розумності, обгрунтованості та пропорційності, витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, слід зменшити з 7000 грн до 3500 грн, що забезпечить справедливий баланс між інтересами сторін. Таким чином, зважаючи на повне задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн сплаченого ним при подачі заяви судового збору та 3500,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього 5922,40 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved