Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

14 січня 2025 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 11 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбу. Від цього шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON] . Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 05 грудня 2022 року шлюб між сторонами був розірваний. Донька [PERSON] проживає з матір`ю. Мати дитини займається вихованням дитини, лікуванням, утриманням, розвитком дитини. Відповідач не бачив доньку [PERSON] від дня розірвання шлюбу з позивачем, не цікавиться здоров`ям та досягненнями доньки, матеріально не утримує та не утримував, не зустрічався з нею, не цікавився умовами проживання дитини, взагалі не проявляв будь-якого інтересу до дитини та не займається її вихованням. Відповідач не вітає доньку з днем народження, та з іншими святами, не дарує подарунків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Додатково зазначила, що з часу подання позову до суду ситуація не змінилася, батько дитини матеріально її не утримує, не цікавиться дитиною, участі у вихованні не приймає. (а.с.42) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся, судовою повісткою, яка направлялася рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання, але була повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.36, 37) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Шосткинської міської ради [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, підтримує позов в повному обсязі. До заяви додала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] (а.с.38-40) Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 03 грудня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 03 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис за №382, і її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.5) Із фотокопії рішення ухваленого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 05 грудня 2022 року у справі №589/3416/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що: - позов задоволено; - розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 11 червня 2013 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №233. (а.с.6, 7) Відповідно до фотокопії довідки виданої ПП «Івушка Шостка» 23 грудня 2024 року [PERSON] та її діти: [PERSON] , 2019 року народження, [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.10), Крім того, на підтвердження вищезазначеного надано Акт про підтвердження проживання громадян від 23 грудня 2024 року. (а.с.9) Із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 20 квітня 2023 року, Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20 квітня 2023 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис за №137, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . (а.с.11) Із довідки виданої Комунальною організацією (установа, заклад) «Шосткинський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №2 «Іскорка» Шосткинської міської ради Сумської області 23 грудня 2024 року за №30, вбачається, що [PERSON] відвідує вказаний вище дошкільний заклад з 01 вересня 2021 року. Дитину до навчального закладу завжди своєчасно приводить та забирає мати - [PERSON] . Мати дитини підтримує контакт з вихователями, цікавиться успіхами дитини, життям групи, є членом батьківського комітету. Батько дитини [PERSON] контактів з дошкільним закладом не мав, в садочок не приходив і відповідно вихованням доньки не цікавився із серпня 2022 року. (а.с.13) Із витягу з рішення Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 26 березня 2025 року за №99 "Про затвердження висновків органу опіки та піклування", вбачається, що вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . (а.с.39) Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради 26 березня 2025 року за №99, вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . В його обґрунтуванні зазначено, що батько - [PERSON] самоусунувся віл виховання та утримання малолітньої доньки, стосунків з дитиною не підтримує, участі в житті дитини не приймає, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує, не цікавиться долею та станом здоров`я дівчинки. (а.с.39, 40) Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (Постанова Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19) З урахуванням викладеного, у сукупності та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучі батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про доньку, брати участь у її вихованні, матеріально дитину не забезпечує. Також, судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення батька від їх виконання. Така поведінка батька не змінюється тривалий час. Суд дійшов висновку, що відповідач нехтує потребами своєї доньки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Протягом перебування справи на розгляді у суді, [PERSON] не змінив своєї поведінки щодо дитини, не надав доказів прагнення здійснювати належне піклування за нею. Отже, враховуючи вказане вище, суд розцінює поведінку відповідача, як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , узгоджуються з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечать закону, тобто позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що відповідач є працездатним за віком, не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь [PERSON] . Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 10 від 14 січня 2025 року, вбачається, що позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) в сумі 1211 гривень 20 копійок. (а.с.1) З врахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Крім того, згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved