Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказано, що 19 березня 1996 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі - продажу було посвідчено державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Гарькушою Н.В. за реєстровим №510. У 2025 році у виникла необхідність у продажу вищезазначеного будинку. Однак, вивчивши договір купівлі продажу, було встановлено, що у договорі невірно зазначено адресу будинку, а саме - вказано «в [ADDRESS] » замість вірного «в [ADDRESS] ». Крім того, у договорі зазначено «купила 1/2 частину жилого будинку» замість «купила жилий будинок». Крім того, вивчивши документи, на підставі яких укладався договір купівлі-продажу виявилось, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 06 березня 1996 року було вказано «1/2 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] », замість «жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] ». Таким чином, розбіжності в частці та нумерації будинку в свідоцтві про право на право особистої власності на жилий будинок та у договорі купівлі-продажу, виникли внаслідок помилки, однак не спростовують факт належності будинку [PERSON] . Посилаючи на викладене, оскільки іншим шляхом виправити помилку немає можливості, [PERSON] просила заяву задовольнити. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 19 травня 2025 року відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представник Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №1 за 1990 -1995 роки, що вбачається з довідки від 25.01.1996, наданої секретарем виконкому Іллічівської сільської ради. Зі свідоцтва на права особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради 06 березня 1996 року, вбачається, що одна друга частина жилого будинку, розташованого в с. Іллічівка, належить [PERSON] . Отже виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради Барвінківського району Харківської області під час видачі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [PERSON] було допущено помилку, та замість «жилий будинок з приналежними до нього будявлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] », вказали: «1/2 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] ». Судом встановлено, що під час укладання договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 березня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] , нотаріусом було зазначено адресу у відповідності до свідоцтва про право власності на жилий будинок. У технічному паспорті на житловий будинок, виданому Барвінківським комунальним підприємством технічної інвентаризації від 08 січня 2025 року, адреса будинку вказана: [ADDRESS] . З Довідки №4-25/3 від 09.01.2025 року, виданої Барвінківським комунальним підприємством технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Барвінківською державою нотаріальною конторою 19.03.1996 за реєстровим №510. На одну другу частину житлового будинку в [ADDRESS] Б згідно рішення про оформлення права власності на житловий будинок від 14.03.1996. [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] на підставі розпорядження сільського голови Іллічівської сільської ради №30 від 20.11.2015. Нотаріальна палата України у своєму інформаційному листі щодо виправлення технічних помилок у тексті нотаріальних документів від 02.09.2019 року вказала, що за загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок у документах відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок). У разі, якщо ж в документах на підставі яких видано документ також наявна помилка, виправлення такої помилки відбувається лише у судовому порядку. На даний час, виправити дану помилку в адресі у досудовому порядку немає можливості. За таких обставин вбачається, що заявник не має можливості захистити свої права в позасудовому порядку шляхом внесення змін чи виправлень до договору купівлі - продажу будинку та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданий Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради 06 березня 1996 року. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, наявні достатні підстави вважати, що вданому випадку при посвідченні договору купівлі продажу 19 березня 1996 року, зареєстрованому в реєстрі №510, державним нотаріусом було допущено помилку, невірно вказано адресу придбаного [PERSON] будинку. Також, в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданому Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради 06 березня 1996 року допущену таку ж помилку. Таким чином, розбіжності в адресі та розміру частки житлового будинку, зазначеному в договорі купівлі-продажу будинку, посвідченому державним нотаріусом Барвінківської держаної нотаріальної контори Харківської області Гарькушою Н.В. 19 березня 1996 року, та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданий Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради 06 березня 1996 року, виникли внаслідок помилки, однак не спростовують факт належності заявнику вказаного нерухомого майна. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved