Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 28 березня 2024 року між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») в електронній формі був укладений договір позики № 79222968. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~(п.п. 5.1. п. 5 договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua, є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Укладення кредитного договору здійснено сторонами у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно\~Закону України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором позики в розмірі 15 038,10 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками 220,00 грн, сума заборгованості за пенею 9318,10 грн. Крім того, 03 листопада 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі\~ТОВ «Мілоан») в електронній формі був укладений кредитний договір № 100163368. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 100163368 від 03 листопада 2023 року у розмірі 12 526,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу\~4\~000,00 грн, заборгованість за відсотками\~8 526,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав та припинив повертати надані йому кредити в строки, передбачені договорами. А тому, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 79222968 в розмірі 15 038,10 грн та кредитними договорами № 100163368 в розмірі 12 526,00 грн, а всього 27 564,10 грн та понесені судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, серед іншого, у позовній заяві вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які останнім отримані. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10 червня 2025\~ року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 28 березня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79222968, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно з п. 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2.1-2.3 договору сторони погодили суму позики - 3 300,00 грн, строк позики - 16 днів, дату повернення позики (останній день) - 12 квітня 2024 року, процентну ставку/день\~- 0,25%, процентну ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70%, орієнтовну реальну річну процентну ставку\~- 159,7 %, орієнтовну загальну вартість позики - 3432,00 грн. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком до вказаного вище договору, доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. 28 березня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було також укладено додаткову угоду № 79222968 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79222968 від 28 березня 2024 року, згідно якої позикодавцем на підставі звернення позичальника збільшено суму наданої позики на 2 200,00 грн та внесено зміни до додатку № 1. Загальний розмір наданої позики становить 5 500,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до Боржників у Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору . 28 липня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, 13 червня 2022 року підписано додаткову угоду №7 до договору №14/06/21 від 14 червня 2021 року, 25 вересня 2024 року підписано додаткову угоду № 37 до договору №14/06/21 від 14 червня 2021 року та акт прийому-передачі реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року за договором факторингу. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 32 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики на загальну суму 15 038,10 грн. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором позики № 79222968 від 28 березня 2024 року станом на 28 лютого 2025 року становить 15 038,10 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками 220,00 грн, сума заборгованості за пенею 9318,10 грн. Також судом установлено, що 03 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100163368, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором та відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом. Сума кредиту (загальний розмір) становить 4 000,00 гривень. Кредит надається строком на 105 днів з 03 листопада 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом\~16 лютого 2024 року (пункти 1.2, 1.3, 1.4 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 6,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 10 800,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (пункти 1.5.2, 1.5.3 договору). Сторони також погодили, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1 договору). У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору (п.2.2.1 договору). Графіком платежів за договором доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 4\~000,00 грн [PERSON] на рахунок № [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення від 03 листопада 2023 року. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому\~передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 100163368 на загальну суму 12 526,00 грн. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення,\~заборгованість\~ [PERSON] \~за кредитним договором № 100163368\~ станом на\~29 січня 2024 року становить\~ 12 526,00 грн,\~з яких: заборгованість за основною сумою боргу\~- 4000 грн, заборгованість за відсотками \~8 526,00 грн. Застосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~203\~ЦК\~України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205\~ЦК\~України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.\~626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638\~ЦК\~України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.\~639\~ЦК\~України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12\~цього\~Закону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530\~ЦК\~України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.\~1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Мотиви та висновки суду З наданих та досліджених судом доказів убачається, що відповідач 03 листопада 2023 року та 28 березня 2024 року уклав кредитний договір та відповідно договір позики з первісними кредиторами у електронній формі, за якими отримав грошові кошти у кредит, користувався ними, однак у строки встановлені договорами їх не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за ними, яка на підставі договорів факторингу була відступлена позивачу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та договором позики, що призвело до виникнення заборгованості, суд, зважаючи на те, що позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договорами факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та проценти, на що він розраховував при укладенні означених попередньо договорів, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором та договором позики в частині заборгованості за основною сумою боргу та процентами. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачем умов договорів та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Прийшовши такого висновку, суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем не погашена та розмір такої заборгованості ним не оспорюється. Що стосується заборгованості за пенею, яка нарахована по договору позики № 79222968 в розмірі 9 318,10 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, який доповнений\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до\~ст. 4 ЦК України\~основу цивільного законодавства України становить\~Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо\~ЦК України\~та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи\~ЦК України\~(постанова від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»\~з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене та положення ЦК України як основного акту цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 9 318,10 грн є необгрунтованими і до задоволення не підлягають. Розподіл судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 18 246,00 грн кредитної заборгованості, що є 66,19% від суми пред`явленого позову (27 564,10 грн), то позивачу слід компенсувати за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 2004,23 грн (3028 х 66,19 : 100), сплачений банком за подання позовної заяви.

Outcome: approved