Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 04.03.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №555. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, різні інтереси, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу дітей немає. Спору між сторонами щодо поділу спільного майна немає. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2025 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій вимогу про розірвання шлюбу підтримав та просив розглядати справу в судовому засіданні за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 04.03.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , актовий запис №555. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільного господарства та бюджету сторони не ведуть, примирення не бажають. Їхня сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може. Спору про поділ майна подружжя не має. За змістом\~положень ч.\~1\~ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачу суд залишає прізвище « [PERSON] ». Позивач не\~вимагає компенсації\~за понесені\~судові витрати,\~пов`язані\~із зверненням\~до суду\~і розглядом\~цивільної справи.

Outcome: approved