Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Державне підприємство «Центр оцінки та інформації» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 31.10.2022 між ним та відповідачем укладений договір тимчасового розміщення у гуртожитку ДП «Центр оцінки та інформації» №07-17/22/210/2. Відповідно до п. 1, 1.2, 3.1 договору позивач надав відповідачу за плату для тимчасового розміщення два ліжко-місця у кімнаті [ADDRESS] , у період з 01.02.2022 по 31.12.2022. Вартість послуг з тимчасового розміщення у гуртожитку становила 75 грн. за одне ліжко-місце на добу, що відповідно становило 150 грн. за добу за 2 ліжко-місця. Відповідач плату за тимчасове проживання в гуртожитку вносив не своєчасно, що в свою чергу спричинило виникнення за ним простроченої заборгованості у розмірі 15300 грн., а саме за квітень 2022 року в розмір 4500 грн., за травень 2022 року в розмірі 4650 грн., за червень 2022 року в розмірі 4500 грн. та часткова заборгованість за березень 2022 року в розмірі 1650 грн. Підпунктом 4.4.1. пункту 4.4 договору передбачено, що у разі невиконання споживачем обов`язку зі сплати вартості послуги в порядку та в строки, визначені пунктами 3.2. та 3.3. цього договору, виконавець має право вимагати сплати неустойки в розмір 50% вартості ліжко-місць на добу, але не більше ніж за 30 календарних днів. Таким чином, неустойка за несвоєчасне внесення відповідачем оплати за надані послуги становить 2250 грн. Також відповідач повинен сплатити нараховані на суму заборгованості 3% річних у розмірі 1167,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4809,90 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судовий збір. 28.10.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. За останнім відомим місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 31.01.2022 між ДП «Центр оцінки та інформації» та [PERSON] укладено договір про тимчасове розміщування у гуртожитку ДП «Центр оцінки та інформації» №07-17/22/210/2, відповідно до умов якого виконавець надає за плату для тимчасового розміщування споживачу житлову площу з двома ліжко-місцями №210 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у вигляді окремого житлового приміщення для відособленого тимчасового користування з 01.02.2022 по 31.12.2022. Відповідно до п. 1.3. договору №07-17/22/210/2 від 31.01.2022 оплата здійснюється споживачем щомісяця з розрахунку 150 грн. за житлове приміщення на добу, за послугу тимчасового розміщування в гуртожитку без туристичного збору. Відповідно до п. 2.3. договору №07-17/22/210/2 від 31.01.2022 споживач зобов`язується вносити плату за послуги відповідно до п. 3.2., 3.3. цього договору. Відповідно до п. 3.1. договору №07-17/22/210/2 від 31.01.2022 вартість послуг з тимчасового розміщування в гуртожитку становить 75 грн., в тому числі ПДВ: 12,50 грн. за 1 (одне) ліжко-місце на добу. Відповідно до п. 4.6. договору №07-17/22/210/2 від 31.01.2022 у разі невиконання споживачем умов договору, виконавець має право вимагати сплати неустойки у розмірі 50% вартості ліжко-місць за добу, зазначених у п. 1.1.,1.2., за кожен день прострочення, але не більше, ніж за 30 календарних днів у разі невиконання споживачем обов`язку зі сплати вартості послуги та в строки визначені п.п. 3.2., 3.3. цього Договору; 100 % вартості ліжко місць за добу, визначених у п. 1.1., 1.2., за кожен день прострочення, але небільше ніж за 30 календарних днів - у разі невиконання споживачем зобов`язань, передбачених п. 2.3.15. цього договору. Відповідно до п. 5.3. договору №07-17/22/210/2 від 31.01.2022 договір діє з 01.02.2022 по 31.12.2022, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання споживачем своїх зобов`язань. За розрахунком позивача станом на 16.10.2024 відповідач має заборгованість за договором тимчасового розміщення в гуртожитку у розмірі 15300 грн. (нараховано вартість проживання 50100 грн., сплачено 34800 грн.) Відповідно до розрахунку позивача 3% річних, нараховані на суму заборгованості за період з березня 2022 року по червень 2022 року, становлять 1167, 83 грн., а інфляційні втрати за період з березня 2022 року по червень 2022 року - 4806,90 грн. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти до яких відносяться рішення, ухвалені, зокрема, управителем гуртожитку, яким встановлено розмір житлово-комунальних та інших платежів. Відповідно до пункту 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20 квітня 2018 року №498 (далі - Положення) наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 15 Положення визначено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання, відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг). Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобо`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 31.01.2022 між сторонами укладений договір про тимчасове розміщування у гуртожитку ДП «Центр оцінки та інформації» №07-17/22/210/2, відповідно до умов якого позивач надав за плату для тимчасового розміщування відповідачу житлову площу з двома ліжко-місцями № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у вигляді окремого житлового приміщення для відособленого тимчасового користування з 01.02.2022 по 31.12.2022 вартістю 150 грн. за житлове приміщення на добу за послугу тимчасового розміщування в гуртожитку без туристичного збору. Проте відповідач не виконав умови договору у повному обсязі, частково оплачував проживання, внаслідок чого виникла заборгованість за договором від 31.01.2022 №07-17/22/210/2 у розмірі 15300 грн. Відповідач зазначений розмір заборгованості не спростував, свого розрахунку суду не надав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість з оплати за тимчасове проживання у гуртожитку у розмірі 15300 грн. Оскільки відповдіач прострочив виконання зобовязання до укладеним договром від 31.01.2022 №07-17/22/210/2, то він повинен сплатити на користь позивача 3% річних за період з березня 2022 року по червень 2022 року у розмірі 1167 83 грн., інфляційні втрати за період з березня 2022 року по червень 2022 року у розмірі 4809,90 грн., а також неустойку у розмірі 2225 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 грн., оскільки судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved