Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

13 лютого 2025 року на адресу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю МІЛОАН та [PERSON] укладено кредитний договір № 8132474. 30.07.2024 між ТОВ МІЛОАН та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ МІЛОАН відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ МІЛОАН права вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 8132474. Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ Європейська агенція з повернення боргів за кредитним договором № 8132474 в розмірі 23975 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16345 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 1100 - заборгованість за комісією за надання кредиту, 1530 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 28.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю СТАР ФАЙНЕНС ГРУП та [PERSON] укладено кредитний договір № 25713-01/2024. 29.07.2024 між ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 29072024, відповідно до умов якого ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП права вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 25713-01/2024. Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ Європейська агенція з повернення боргів за кредитним договором № 25713-01/2024 в розмірі 9262 грн. 50 коп., з яких: 5700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3562 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками. 27.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю АВАНС КРЕДИТ та [PERSON] укладено кредитний договір № 46538-02/2024. 19.09.2024 між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 19092024 відповідно до умов якого ТОВ АВАНС КРЕДИТ відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ АВАНС КРЕДИТ права вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 46538-02/2024. Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ Європейська агенція з повернення боргів за кредитним договором № 46538-02/2024 в розмірі 13000 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000 - сума заборгованості за відсотками. Також, 17.09.2023 між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] укладено кредитний договір № 76277943. Крім того, 16.02.2024 між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] укладено кредитний договір № 2734268. 14.06.2021 між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі. Відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ Європейська агенція з повернення боргів за кредитним договором № 76277943 в розмірі 13250 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9250 - сума заборгованості за процентами та кредитним договором № 2734268 в розмірі 9421 грн. 21 коп., з яких: 3500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5921 грн. - сума заборгованості за відсотками. Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, а також понесені судові витрати. 20.02.2025 з Верхньодніпровської міської ради отримана відповідь № 509/0/2-25 щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки [PERSON] . Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхана С.М. від 24.02.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Кожевник О.А. від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залишено позовну заяву без руху. 12.05.2025 на виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без руху до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від.14.05.2025 продовжено розгляд позовної заяви. 06 червня 2025 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлений належним чином, разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідачка про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлена належним чином, шляхом направлення на адресу відповідачки судом копії позовної заяви та ухвали суду. Вказана судова поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач, через свого представника, у визначений судом строк подала відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову з таких підстав. На думку відповідача, розмір відсотків, передбачений істотними умовами, по кредитним договорам № 8132474 від 23.02.2024, № 25713-01/2024 від 28.01.2024, № 46538-02/2024 від 27.02.2024 є таким, що суперечить чинному законодавству. Представник відповідача звертає увагу на Закону України Про споживче кредитування, за яким, максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1 %. Підкреслює, що розмір заборгованості за кредитними договорами, заявлені кредитором, не відповідають дійсності і підлягають перерахунку, а відсотки, нараховані понад строком кредитування є такими, що не відповідають нормами матеріального права, а відповідно не підлягають задоволенню. Позивач надав свою відповідь на відзив відповідача, в яких вважає доводи відповідача необґрунтованими. Так, на думку позивача, розрахунок заборгованості проводився відповідно до умов договору, при укладенні договорів, відповідач погодилася зі всіма умовами та встановленими відсотками та надає відповідні розрахунки нарахування відсотків. Представник відповідача надав також письмові заперечення, в яких зазначив про необґрунтованість доводів позивача, неналежність доказів укладення кредитних договорів, зазначає про відсутність належних розрахунків заборгованості, що не дає можливості встановити правильність обрахування розміру заборгованості. Також, представник відповідача вказує на невідповідність нормам чинного законодавства в частині нарахування кредитодавцем комісії та звертає увагу на нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, що підлягають списанню. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дослідивши позиції сторін, дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що 23.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю МІЛОАН та [PERSON] укладено кредитний договір № 8132474 (а.с.12-17). Згідно з п. 1.1. - 1.3. Договору кредитодавець надає клієнту грошові кошти у сумі 5000 грн, строком 345 днів, а позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплата комісії та процентів за користування кредитом 02.02.2025, згідно з п. 1.4. Договору. За умовами п.п. 1.5. - 1.5.1. Договору, денна процентна ставка становить 2,04% із розрахунку (35237,50 грн. / 5000) / 345 днів * 100 %. Орієнтована реальна річна процентна ставка становить 192473,53 відсотків річних. Комісія за надання кредиту - 1150 грн., та нараховується за ставкою 23.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 35237 грн. 50 коп. За умовами п.п. 1.5.2. - 1.5.3. Договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 730.00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Графік платежів, погоджений сторонами, містить умови та строки сплати кредиту, процентів за користування кредитом та розмір комісії за надання кредиту. Згідно з п. 4.1 Договору, у разі прострочення зобов`язань з повернення кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Згідно з заявою на отримання кредиту № 8132474, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами договору (а.с. 18-19 зворот). На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжне доручення 123762392 від 23.02.2024 (а.с. 20). Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від\~11.07.2013\~№ 7-рп/2013\~Конституційний Суд\~України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 4 ст.\~42\~Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. 30.07.2024 між ТОВ МІЛОАН та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ МІЛОАН відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ МІЛОАН права вимоги (а.с. 22). Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 30072024/2 від 30 липня 2024 року, за яким, ТОВ Європейська агенція з повернення боргів набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8132474 від 23.02.2024 в розмірі 23975 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16345 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1100 - сума заборгованості за комісією, 1530 грн. - сума заборгованості за неустойкою (а.с. 25). Проте, згідно з відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 8132474, останнє списання процентів за рахунок фінансового результату, станом на 30.07.2024 становить 15525 грн. Таким чином, після 30.07.2024 не можливо дослідити порядок нарахування, списання відсотків та можливості дослідити обґрунтованість та правомірність суми, заявленої до стягнення (а.с. 26 - 30 зворот).\~ Копію аналогічної відомості позивачем долучено до матеріалів відповіді на відзив, де зазначена дата 29.07.2024 (а.с. 129 - 131 зворот). Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати ставку встановлену ЗУ Про споживче кредитування. Так, Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22.11.2023\~№ 3498-ІХ внесено\~зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та статтю 8\~цього Закону доповнено частиною п`ятою, за якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому згідно п. 17 Розділ IV "Прикінцевих та перехідних положень", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Враховуючи вищезазначене, за споживчим кредитом № 8132474, в період з 22.04.2024 по 19.08.2024, максимальний розмір\~Денної процентної\~ставки не\~може становити\~більше 1,5\~%,\~а з\~20.08.2024\~- не більше 1 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже нараховані позивачем відсотки за користування кредитом з денною процентною ставкою в розмірі 2,04 % в день в період з 23.02.2024 по 21.04.22 (59 дні) становитимуть 6018 грн. (2,04 %), з 22.04.2024 до 19.08.2024 (120 днів) - 9000 грн.(1,5 %), а в період з 20.08.2024 по 02.02.2025 (166 дні) - 8300 грн. (1 %). Таким чином сума розрахунку виходить за межі позовних вимог, а сума заборгованості, зазначена позивачем не підкріплена жодним належним і допустимим доказом, який би обґрунтував саме такий розмір стягнення. В той\~же час,\~суд не\~бере до\~уваги доводи\~представника відповідача\~щодо невідповідності\~нормам чинного\~законодавства в\~частині нарахування\~кредитодавцем комісії,\~з огляду\~на що\~суд зазначає\~наступне. Відповідно до ч. 1-2, 5, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином комісія за надання кредиту це плата, яка стягується банком за надання певних послуг або здійснення операцій. Розмір та порядок стягнення комісії встановлюється у договорі та залежить від виду послуги, що надається. При цьому п. 1.5.1. Договору про споживчий кредит № 8132474 від 23.02.2024 встановлено обов`язок сплати комісії за надання кредиту у фіксованому розмірі за відсотковою ставкою від суми кредиту. Водночас, вимога щодо стягнення з відповідача неустойки задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. 17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом також встановлено, що 28.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю СТАР ФАЙНЕНС ГРУП та [PERSON] укладено кредитний договір № 25713-01/2024 (а.с. 38 - 40 зворот). Згідно з п. 1.1.-1.2. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 57000 грн., строком на 100 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Дата погашення кредиту 06.05.2024. За користування\~кредитом Товариством\~нараховуються проценти,\~що є\~платою за\~користування кредитом.\~Тип процентної\~ставки:\~фіксована.\~Процентна ставка\~становить 2,50\~%\~в день. За умовами п.п. 1.5. - 1.6. Договору детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Кредит надається\~Клієнту в\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~рахунок Клієнта\~включаючи використання\~реквізитів платіжної\~картки №\~5355\~-\~28хх\~-\~хххх -1541 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Паспорт споживчого кредиту та Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 25713-01/2024 від 28.01.2024 підписано відповідачем електронним підписом W8764 (а.с. 41 - 42 зворот). 29.07.2024 між ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 29072024, відповідно до умов якого ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП права вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 25713-01/2024 (а.с. 43 - 45). \~ \~ \~ \~Згідно з наданим витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024 за яким, ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 25713-01/2024 від 29.07.2024 в розмірі 9262 грн. 50 коп., з яких: 5700 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3562 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 25713-01/2024 від 29.07.2024 (а.с. 46 - 47). Також, 27.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю АВАНС КРЕДИТ та [PERSON] укладено кредитний договір № 46538-02/2024, за умовами якого товариство надає кредит в розмірі 4000 грн., строком на 120 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти до 25.06.2024 (а.с. 51 - 53). Відповідно до п. 1.4.1 Договору процентна ставка становить 2,50% в день. Згідно з п. 1.6. Договору Кредит надається\~Клієнту в\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~рахунок Клієнта\~включаючи використання\~реквізитів платіжної\~картки №\~5355\~-\~28хх\~-\~хххх -1541 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Паспорт споживчого кредиту та Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 46538-02/2024 від 27.02.2024 підписано відповідачем електронним підписом W8673 (а.с. 54 - 55 зворот). 19.09.2024 між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 19092024 відповідно до умов якого ТОВ АВАНС КРЕДИТ відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ АВАНС КРЕДИТ права вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 46538-02/2024 (а.с. 56 - 59). Згідно з наданим витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024 за яким, ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 46538-02/2024 від 27.02.2024 в розмірі 13000 грн., з яких: 4000 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 46538-02/2024 від 27.02.2024\~ (а.с. 60 - 61). Водночас, на підтвердження укладеного правочину позивачем не надано первинні документи по кредитним договорам № 25713-01/2024 від 28.01.2024 та № 46538-02/2024 від 27.02.2024. Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. За приписами статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договорів № 25713-01/2024 від 28.01.2024 та № 46538-02/2024 від 27.02.2024, а саме копії вказаних договорів, копії Графіків платежів (додаток №1 до Договору), копії паспорту споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надання відповідачу кредитних коштів за умовами вказаних вище договорів зокрема, платіжної інструкції, меморіального ордеру, виписки з особового рахунку, тощо. Водночас, позивачем разом із запереченням на відзив до суду надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором № 46538-02/2024 від 27.02.2024, проте вказаний розрахунок не містить відтиск печатки (штампу) банку чи підпису відповідальної особи (а.с. 152 зворот - 153 зворот). При цьому частиною другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми): дату складання; назву підприємства,\~від імені\~якого складено\~документ; зміст та\~обсяг господарської\~операції,\~одиницю виміру\~господарської операції; посади і\~прізвища (крім\~первинних документів,\~вимоги до\~яких встановлюються\~Національним банком\~України)\~осіб,\~відповідальних за\~здійснення господарської\~операції і\~правильність її\~оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Судом також встановлено, що 17.09.2023 між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] укладено договір позики № 76277943 (а.с. 64 - 66). Згідно з п. 2.1. - 2.3. Договору, сума позики складає 4000 грн., строком кредитування 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,5 % в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою та пеня становить 2,70 %. Орієнтована загальна вартість позики становить 4900 грн. Договір позики та Додаток № 1 до Договору позики (а.с. 67) підписано електронним підписом Li2pR0M8QN та містять персональні дані відповідача. Також, 16.02.2024 між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] укладено кредитний договір № 2734268, за умовами якого, сума позики становить 3500 грн., строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,50% в день. Із суми заборгованості вбачається, що первісним кредитором нараховано заборгованість по відсотках із розрахунку за понадстрокове користування позикою з процентною ставкою 2,70% в день. Проте зазначене не узгоджується з пунктом 2.3. Договору, де таке нарахування не здійснюється в період воєнного стану. Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача, з огляду на п. 18 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже нарахування первісним кредитором відсотків за понадстрокове користування позикою є не правомірним. Договір позики № 2734268 та Додаток № 1 до Договору позики (а.с. 80) підписано електронним підписом xir7W3q69Y та містять персональні дані відповідача. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). 14.06.2021 між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ відступає ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі (а.с. 81 - 85). Відповідно до п. 1 ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Суд враховує, що за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги за договорами відступлення права вимоги, договорами факторингу, може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав або вимоги, що може виникнути в майбутньому на підставі, в даному випадку, існуючого кредитного договору на момент укладення договорів факторингу. З матеріалів справи вбачається, що договір факторингу 14/06/21 за яким згідно з доводами позовної заяви відбулось первісне відступлення права вимоги за договорами позики № 76277943 від 17.09.2023 та № 2734268 від 16.02.2024 було укладено між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів 14.06.2021, тобто більш ніж за два роки до укладення договорів позики між ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] . Вказане свідчить про те, що предметом останнього на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючими на той час договорами позики, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за договорами позики № 76277943 від 17.09.2023 та № 2734268 від 16.02.2024, що узгоджується з позицією, викладеною судом апеляційної інстанції під час розгляду цивільної справи № 201/11054/24 від 18.03.2025 Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своєї позовної вимоги про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за кредитними договорами № 8132474 від 23.02.2024, № 25713-01/2024 від 28.01.2024, № 46538-02/2024 від 27.02.2024 та договорами позики № 76277943 від 17.09.2023 та № 2734268 від 16.02.2024, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, позивачем також не надано доказів підтвердження оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ МІЛОАН, ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП, ТОВ АВАНС КРЕДИТ та ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ ціни продажу за договорами факторингу, тобто суми грошових коштів, що сплачуються фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників на умовах договору. Крім того, із змісту досліджених договорів факторингу, на які посилається позивач, встановлено, що вони взагалі не містять суми оплати. Акти прийому передачі Реєстру Боржників долучені до договорів факторингу не містять інформації щодо кількості Реєстрів Боржників та загальної суми заборгованості за цими реєстрами, по яких Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження існуючої суми заборгованості за кредитним договором та факту набуття позивачем права вимоги за договорами факторингу. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати на відповідача не покладаються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed