Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні. Заява мотивована тим, що 18.08.2023 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище подружжя після укладення шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того з ними проживає неповнолітня донька його дружини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , і він набув статусу вітчима. Тому він просить встановити факт, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на його утриманні. Встановлення даного факту необхідне для можливості звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 18.11.2024 року прийнято заяву до розгляду за правилами окремого провадження та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 23.12.2024 до участі у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , Березнівська міська рада про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні залучено батька неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , як заінтересовану особу. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Оніщук М.А. заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 31.01.2025 року підтримала заявлені вимоги, визнала їх та просила заяву задовольнити. Представник Березнівської міської ради Рівненської області, як заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, та подали письмовий висновок органу опіки і піклування Березнівської міської ради Рівненської області про встановлення факту, що [PERSON] бере участь в утриманні малолітньої [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами, на розсуд суду. Суд, заслухавши представника заявника, заінтересовану особу [PERSON] , свідків, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У відповідності 315 - 318 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів перебування на утриманні, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 18.08.2023 року між заявником [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, прізвище подружжя після укладення шлюбу - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.08.2023 Березнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №151. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З подружжям [PERSON] проживає малолітня [PERSON] , [INFO] , донька дружини від попереднього шлюбу. Відповідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 травня 2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області батьком дитини записний [PERSON] . Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Абзацом 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 3543-XII від 21 жовтня 1993 року, передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Таким чином, визначальним фактом є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей. З огляду на викладене, для отримання правової підстави для звільнення з військової служби заявник повинен довести факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України. З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як заявник у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється. У даній справі заявник стверджує про те, що з моменту перебування у шлюбних стосунках з [PERSON] її малолітня донька від попереднього шлюбу проживає разом з ними та знаходяться на його одноособовому утриманні. Положеннями ст. 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України). Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню. Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер. Однак, за встановлених обставин не можна вважати, що заявник є особою, який самостійно утримує малолітню дитину, оскільки суду не було надано доказів, що така допомога надається саме ним, а не батьками малолітньої дитини , на яких такий обов`язок покладений у силу вимог ст.180 СК України. Як встановлено в судом батько дитини [PERSON] виконує свій обов`язок щодо утримання своєї доньки шляхом сплати аліментів. Дана обставина підтверджується долученими до заяви про залучення до участі у справі №555/2554/24 копіями платіжних інструкцій про переказ аліментів за період січень - листопад 2024 року. Також Висновком про встановлення факту, що [PERSON] бере участь в утриманні малолітньої падчерки [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчим комітетом Березнівської міської ради Рівненської області №525 від 16.12.2024, з якого вбачається, що біологічний батько дитини [PERSON] регулярно сплачує аліменти на користь матері [PERSON] на утримання дочки [PERSON] . Надані представником заявником чеків на придбання канцтоварів, спортивного велосипеду, меблів (ліжко з матрацом, стільця), мобільного телефону, планшету, а також здійснення оплати лікування зубів, не доводять, що вказані речі були придбані саме для малолітньої [PERSON] та не свідчать про утримання дитини. Крім того, в силу ч. 1 ст. 60 СК України (Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) і ч. 2 ст. 61 СК України (Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя), отримання заявником доходу у вигляді грошової винагороди як військовослужбовцем підтверджує факт спільної сумісної власності на такий дохід у заявника та його дружини - [PERSON] . Крім того, суд звертає увагу, що всі товари було придбано в 2025 році, саме в період перебування провадження в суді. Також, суд звертає увагу, що доведеність на підставі показів свідків факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні, є неналежним способом доказування, адже цей факт не може підтверджуватися лише показами свідків, а повинен доводитися також письмовими доказами. За таких обставин суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що у заявника відсутні підстави для встановлення судом юридичного факту перебування на утриманні заявника малолітньої дитини, матір`ю якої є його дружина [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed