Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач -орган опіки і піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області в особі міського голови звернувся в суд із позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав мотивуючи свої вимоги тим, що з 30.01.2024 року на обліку Служби у справах дітей Косівської міської ради знаходяться малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, які перебувають у складних життєвих обставинах, через ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків (зловживання алкогольними напоями, залишення дітей без батьківського догляду, відсутність за місцем проживання (перебування). Матір дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Батько дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків - [PERSON] , [INFO] , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (Висновок ЛКК НКП «Снятинська багатопрофільна лікарня» Снятинської міської ради від 28.01.2025 року №219). Служба у справах дітей Снятинської міської ради повідомила листом від 17.02.2025 року №01-21/70 про те, що сім`я [PERSON] та [PERSON] попала в поле зору після отримання звернення з Міністерства соціальної політики України щодо нецільового використання соціальної допомоги на дітей та невиконання вище вказаними батьками батьківських обов`язків. Спеціалістами Служби у справах дітей, фахівцем соціальної роботи закладу КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Снятинської міської ради в присутності старости старостинського округу №9 було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] . За результатами, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було взято на облік, як таких, які перебувають у складних життєвих обставинах, через ухилення батьками від своїх батьківських обов`язків (наказ від 01.03.2023 року №11/02-02). Відповідно, сім`ю [PERSON] було взято під соціальний супровід. На той час у батьків було двоє дітей. В житловому будинку, що складається із двох житлових кімнат та коридору проживало дев`ятеро осіб. Соціальну допомогу, яку отримували, [PERSON] витрачала за короткий час на непотрібні речі особистого вжитку. Родич, який здійснюв догляд за [PERSON] , змушений був купувати дітям продукти харчування. Батько дітей [PERSON] , [INFO] , інвалід II групи, згідно медичного висновку, має високий ступінь втрати здоров`я, внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування, залежність від інших осіб та перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, а тому за батьком дітей здійснює догляд родич (висновок ЛКК КНП «Снятинська багатопрофільна лікарня» Снятинської міської ради від 21.01.2025 року №130). Мати [PERSON] , [INFO] , не здійснювала належного догляду за дітьми, не забезпечувала відповідні умови для проживання розвитку та виховання. При неодноразовому відвідуванні сім`ї працівниками Служби у кімнаті було відносно брудно, постільна білизна не прана, діти були брудні та не доглянуті. Коли приходили родичі [PERSON] , то вони все виконували замість [PERSON] : прибирали, прали, купляли продукти харчування. Із матір`ю неодноразово проводилася профілактично-роз`яснювальна робота щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. У травні 2023 року, під час чергового відвідування, було виявлено, що діти хворі, а матір ними не цікавилася. Викликавши сімейного лікаря, інспектора ювенальної превенції, [PERSON] під тиском вилучання дітей із сім`ї погодилась на госпіталізацію. Малолітні діти лікувалися у Снятинській центральній районній лікарні. Після виписки, КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Снятинської міської ради повідомив про припинення надання соціальних послуг, оскільки матір дітей [PERSON] змінила місце перебування та переїхала на проживання за адресою : [ADDRESS] . А [INFO] [PERSON] народила третю дитину - [PERSON] та переїхала знову до чоловіка (с. Підвисоке Снятинського району). Станом на жовтень місяць 2023 року матір не зареєструвала народження дитини і після профілактичних заходів Служби знову змінила місце проживання. І так кілька разів [PERSON] їздила з малолітніми дітьми «кочуючи» то в м. Косів, то в Снятинський район, с. Підвисоке. У листопаді 2024 року староста села Підвисоке повідомив, що [PERSON] проживає в селі та залишає дітей без догляду. Працівником Служби під час візиту в сім`ю [PERSON] було виявлено, що діти були без догляду, матір перебувала у м. Косів. В телефонному режимі працівники Служби у справах дітей зобов`язали [PERSON] з`явитись до них. 12.11.2024 року [PERSON] підписала письмове попередження про відповідальність щодо невиконання своїх батьківських обов`язків та погодилась поїхати в Центр соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина. 14.02.2025 року до Служби у справах дітей Косівської міської ради з`явилась [PERSON] та повідомила, що вона весь цей час перебувала у співжителя в Коломийському районі і планувала забрати дітей до себе, поки влаштує своє особисте життя. На завершення своєї бесіди [PERSON] , в присутності працівників Служби написала заяву про те, що погоджується на позбавлення її батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 24.02.2024 року матір дітей [PERSON] не з`явилася на комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Косівської міської ради, на якій слухалося питання «Про доцільність (не доцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ». На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала. У телефонній розмові бабуся дітей (по лінії матері) [PERSON] повідомила працівнику Служби, що її дочка [PERSON] кудись поїхала і місце перебування її невідоме. У зв`язку з цим просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явилася подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи без їх участі, вимоги позову підтримують повністю та просять задоволити. Відповідачка [PERSON] яка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомленою про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 05.06.2025 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що з 30.01.2024 року на обліку Служби у справах дітей Косівської міської ради знаходяться малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, які перебувають у складних життєвих обставинах, через ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків (зловживання алкогольними напоями, залишення дітей без батьківського догляду, відсутність за місцем проживання (перебування). Відповідачка в справі, матір дітей, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Батько дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із долученого до матеріалів справи висновку ЛКК НКП «Снятинська багатопрофільна лікарня» Снятинської міської ради від 28.01.2025 року №219 а.с.17 про наявність у батька дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, [PERSON] , [INFO] , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Відповідно до відношення за вих № 1-01/173 від 19.12.2024 року (а.с.18) Центр соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина повідомив про те, що з 12.11.2024 року у них проживає [PERSON] , [INFO] з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я скерована до закладу КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Снятинської міської ради. Проблема звернення, згідно направлення - відсутність постійного місця проживання та низький рівень виховного потенціалу матері. З перших днів проживання у закладі [PERSON] проявляє недбале ставлення до дітей, не приділяє належної уваги їхньому харчуванню та елементарним гігієнічним потребам, чинить по відношенні до них фізичне насилля. Жінка першочергово задовільняє власні бажання та нераціонально використовує соціальні виплати. Незважаючи на всі зусилля спеціалістів закладу, поведінка матері не піддається корекції, що в свою чергу створює несприятливі умови для всебічного та повноцінного розвитку дітей, а також несе реальну загрозу життю і здоров`ю малолітніх. Працівникам Центру доводиться постійно контролювати її дії та безпосередньо допомагати виконувати відповідні обов`язки матері, оскільки самостійно доглядати дітей вона не хоче. [PERSON] постійно в усній формі виявляє бажання влаштувати своїх дітей в сім`ю патронатного вихователя, аргументуючи тим, що вона не спроможна за ними доглядати. Батьків було неодноразово попереджено про те, що за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, вони будуть притягнуті до відповідальності, та можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дітей. 23.01.2025 року Центр соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина листом (а.с.19) повідомив про те, що об 11.15 год. мешканка Центру [PERSON] відлучилася з метою придбання дитячих підгузків, залишивши дітей під наглядом інших мешканців та не повернулась. Окрім того, працівники Центру повідомили, про те, що напередодні [PERSON] отримала 50 тис. грн. соціальних виплат, а пізніше ще 15 тис.грн. Надалі на телефонні дзвінки жінка не відповідала, її місцезнаходження було невідоме. Оскільки в закладі діти не можуть перебувати без матері, було здійснено виклик поліції, представники якої вжили відповідних заходів щодо тимчасового влаштування дітей у патронатну сім`ю в смт. Верховина. Того ж дня, працівники Служби у справах дітей Верховинської селищної ради звернулись у телефонному режимі та листом до Служби у справах дітей Косівської міської ради з метою термінового вирішення питання подальшого перебування дітей, оскільки, працівниками поліції тимчасово влаштовано малолітніх дітей в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . На телефонні дзвінки працівників Служби у справах дітей Косівської міської ради відповідачка не відповідала, місце знаходження її було невідоме. Бабуся дітей (по лінії матері) [PERSON] повідомила, що вона не може забрати дітей до себе, оскільки перебуває з чоловіком у відрядженні в м. Львові. Батько [PERSON] , проінформував, що він із-за стану свого здоров`я не може забрати дітей до себе та дбати про них. З родичів малолітніх дітей на телефонні дзвінки Служби у справах дітей ніхто не відгукнувся. 23.01.2025 працівниками Служби у справах дітей Косівської міської ради, Верховинської селищної ради спільно із Службою у справах дітей Івано-Франківської облдержадміністрації, Івано-Франківським обласним центром соціальних служб - малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано в потенційну прийомну сім`ю. Служба у справах дітей Косівської міської ради листом звернулася до Управління соціального захисту населення Косівської РДА про припинення соціальних виплат на сім`ю [PERSON] у зв`язку із тим, що матір [PERSON] залишила своїх дітей і місце перебування її невідоме. Служба у справах дітей Снятинської міської ради надіслала висновок лікарсько-консультаційної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька дітей [PERSON] , [INFO] , тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (Висновок ЛКК КНП «Снятинська багатопрофільна лікарня» Снятинської міської ради від 28.01.2025 року №204). Згідно листа Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано- Франківській області від 04.02.2025 року №21131-2025 стало відомо, що 29.03.2024 року на матір [PERSON] складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов`язків). КНП «Косівська центральна районна лікарня» проінформувала про те, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована в медичній інформаційній системі їхньої установи. [PERSON] , [INFO] , не була на прийомі в лікарів АЗПСМ м. Косів. [PERSON] , [INFO] , мав укладену декларацію з педіатром АЗПСМ [PERSON] . Дитина була оглянута, проведено консультацію ортопеда, офтальмолога та невролога, проведено аналіз крові. В результаті огляду, діагноз - затримка фізичного і психомоторного розвитку. Пізніше дитина вибула у Снятинський район. (Лист від 10.02.2025 року №195/01-04). Служба у справах дітей Снятинської міської ради повідомила листом від 17.02.2025 року №01-21/70 про те, що сім`я [PERSON] та [PERSON] попала в поле зору після отримання звернення з Міністерства соціальної політики України щодо нецільового використання соціальної допомоги на дітей та невиконання вище вказаними батьками батьківських обов`язків. Спеціалістами Служби у справах дітей, фахівцем соціальної роботи закладу КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Снятинської міської ради в присутності старости старостинського округу №9 було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] . За результатами, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було взято на облік, як таких, які перебувають у складних життєвих обставинах, через ухилення батьками від своїх батьківських обов`язків (наказ від 01.03.2023 року №11/02-02). Відповідно, сім`ю [PERSON] було взято під соціальний супровід. На той час у батьків було двоє дітей. В житловому будинку, що складається із двох житлових кімнат та коридору проживало дев`ятеро осіб. Соціальну допомогу, яку отримували, [PERSON] витрачала за короткий час на непотрібні речі особистого вжитку. Родич, який здійснюв догляд за [PERSON] , змушений був купувати дітям продукти харчування. Батько дітей [PERSON] , [INFO] , інвалід II групи, згідно медичного висновку, має високий ступінь втрати здоров`я, внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування, залежність від інших осіб та перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, а тому за батьком дітей здійснює догляд родич. Встановлено, що мати дітей, відповідачка в цій справі [PERSON] , [INFO] , не здійснювала належного догляду за дітьми, не забезпечувала відповідні умови для проживання розвитку та виховання. При неодноразовому відвідуванні сім`ї працівниками Служби у кімнаті було відносно брудно, постільна білизна не прана, діти були брудні та не доглянуті. Коли приходили родичі [PERSON] , то вони все виконували замість [PERSON] : прибирали, прали, купляли продукти харчування. Із матір`ю неодноразово проводилася профілактично-роз`яснювальна робота щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. У травні 2023 року, під час чергового відвідування, було виявлено, що діти хворі, а матір ними не цікавилася. Викликавши сімейного лікаря, інспектора ювенальної превенції, [PERSON] під тиском вилучання дітей із сім`ї погодилась на госпіталізацію. Малолітні діти лікувалися у Снятинській центральній районній лікарні. Після виписки, КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Снятинської міської ради повідомив про припинення надання соціальних послуг, оскільки матір дітей [PERSON] змінила місце перебування та переїхала на проживання за адресою : [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила третю дитину - [PERSON] та переїхала знову до чоловіка (с. Підвисоке Снятинського району). Станом на жовтень місяць 2023 року матір не зареєструвала народження дитини і після профілактичних заходів Служби знову змінила місце проживання. І так кілька разів [PERSON] їздила з малолітніми дітьми «кочуючи» то в м. Косів, то в Снятинський район, с. Підвисоке. У листопаді 2024 року староста села Підвисоке повідомив, що [PERSON] проживає в селі та залишає дітей без догляду. Працівником Служби під час візиту в сім`ю [PERSON] було виявлено, що діти були без догляду, матір перебувала у м. Косів. В телефонному режимі працівники Служби у справах дітей зобов`язали [PERSON] з`явитись до них. 12.11.2024 року [PERSON] підписала письмове попередження про відповідальність щодо невиконання своїх батьківських обов`язків та погодилась поїхати в Центр соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина. 14.02.2025 року до Служби у справах дітей Косівської міської ради з`явилась [PERSON] та повідомила, що вона весь цей час перебувала у співжителя в Коломийському районі і планувала забрати дітей до себе, поки влаштує своє особисте життя. На завершення своєї бесіди [PERSON] , в присутності працівників Служби написала заяву про те, що погоджується на позбавлення її батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [INFO] матір дітей [PERSON] не з`явилася на комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Косівської міської ради, на якій слухалося питання «Про доцільність (не доцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей з невідомих причин. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином із долучених позивачем до матеріалів справи письмових доказів встановлено та підтверджено, що відповідачка [PERSON] фактично не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться успіхами дітей, станом їх здоров`я, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток та навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються із дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми відповідно до їх віку освіти . Відповідно до долученого позивачем довідкою за №01-21/107 від 19.05.2025 року про умови проживання, стан утримання, виховання малолітніх дітей виданою Службою у справах дітей Снятинської міської ради Служба у справах дітей Снятинської міської ради [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 23.01.2025 року тимчасово влаштовані в потенційну прийомну сім`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] та являються далекими родичами батька дітей. Сім`я [PERSON] бажають усиновити дітей або стати прийомними батьками, вони є матеріально та фінансово забезпеченими, умови проживання хороші. Таким чином внаслідок такої поведінки відповідачки, виникли підстави для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав внаслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю. Суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях. Рівність прав батьків щодо дітей є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. При цьому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги позивача підставними і такими, що підлягають до задоволення в частині позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її малолітніх дітей. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей суд дійшов такого висновку: Частиною 4 статті 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Тобто, передбачено пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 180, 166 ч. 2, 3 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, майновий стан відповідачки [PERSON] яка є особою молодого віку та має реальну можливість працевлаштуватись, тобто не має жодних перешкод для утримання своїх дітей, також судом враховано мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я дитини та відповідачки, відсутність на утриманні відповідачки інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти слід стягувати з 19.03.2025 року. Крім того, суд звертає увагу, що частиною 3 статті 170 СК України визначено право батьків на звернення до суду для постановлення рішення про повернення їм дитини якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками. В частині вимог про стягнення із [PERSON] аліментів слід відмовити, так як останній не являється відповідачем в цій справі та відповідно не був учасником судового розгляду. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, пунктів 1, 2 статті 3 , ст.9 Конвенції про права дитини,ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» , ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved