Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

заявник звернувся до суду із зазначеною вище заявою, у якій з урахуванням уточнень просив встановити юридичний факт спільного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] . Заяву мотивує тим, що заявник звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку площею 0,0513 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, Львівська ТГ, с.т. «Комунальник» (колишня адреса: Львівська область, Жовківський район, територія Грибовицької сільської ради, с.т. «Комунальник»), яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії. Як повідомлено нотаріусом, заявником було пропущено встановлений строк на прийняття спадщини передбачений ст.1270 ЦК України, а також на час звернення до нотаріуса відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання спадкодавця та спадкоємця на момент відкриття спадщини та рекомендувала мені звернутися до суду. Отже, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем та факту прийняття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та факту прийняття спадщини. Відтак, у заявника немає іншого способу вступу у спадкові права після смерті батька, крім як звернення до суду з цією заявою, а тому у зв`язку з наведеним вище, просив задовольнити подану заяву. Ухвалою від 04.04.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 08.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник заявника на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Жовківської міської ради Львівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення не подав, його неявка те перешкоджає розгляду справи. Від заінтересованої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л.Б. в судове засідання на адресу суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності учасників справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 89 років, про що було складено актовий запис №3918. Згідно довідки №759 від 19.08.2009 р. виданої виконкомом Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області [PERSON] до дня смерті батька [PERSON] [INFO] проживали разом в [ADDRESS] і його покійна мати [PERSON] без реєстрації та вели спільне господарство. У свою чергу, як вбачається з паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , спадкоємець [PERSON] за законом, такий з 26.12.1969 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 4.14. Глави 10. Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус при видачі Свідоцтва про право на спадщину, окрім перевірки факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, наявності підстав для закликання до спадкоємства, складу спадкового майна зобов`язаний також встановити факт прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, п. 3.21, 3.22 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу особисто заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.3 Постанові КМУ від 28.02.2022р. №164 зі змінами від 24.06.2022 року встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до 4.4. Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», факт проживання спадкоємців однією сім?єю зі спадкодавцем однією сім`єю підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку площею 0,0513 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, Львівська ТГ, с.т. «Комунальник» (колишня адреса: Львівська область, Жовківський район, територія Грибовицької сільської ради, с.т. «Комунальник»), яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ, виданого Грибовицькою сільською радою Жовківського району 22.06.1999 року згідно рішення ІІ сесії ХХІІІ скликання Грибовицької сільської ради від 30.06.1998 року. Однак, як повідомив нотаріус, заявником було пропущено встановлений строк на прийняття спадщини передбачений ст.1270 ЦК України, а також на час звернення до нотаріуса відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання спадкодавця та спадкоємця на момент відкриття спадщини та рекомендувала мені звернутися до суду. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, у рішенні Жовківського районного суду Львівської області від 30.11.2009 у справі №2-1245/09 визнано право власності [PERSON] на будинковолодіння в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Таким чином, оскільки [PERSON] на момент смерті [INFO] постійно проживав зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а отже такий фактично прийняв спадщину у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, проте заявник не може отримати спадщину, усунути такі обставини можливо лише в судовому порядку, а тому суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає до задоволення. З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що за наявності зібраних у справі доказів, заява у підлягає до задоволення.

Outcome: approved