Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Акціонерного товариства «Рівнегаз», Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", в якому просить зобов`язати\~Акціонерне товариство\~«Рівнегаз»,\~Рівненську філію\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Газорозподільні мережі\~України»,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Газопостачальна компанія\~«Нафтогаз України»\~провести перерахунок\~за фактично\~спожитий природний\~газ за\~особовим рахунком\~ [PERSON] № [NUMBER] ,\~ЕІС код\~56ХМ29А75996109Ц\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 01.05.2022\~по 31.12.2022\~із розрахунку\~фактичних показників\~лічильника;\~та стягнути\~з Акціонерного\~товариства «Рівнегаз»,\~Рівненської філії\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Газорозподільні мережі\~України»,\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Газопостачальна компанія\~«Нафтогаз України»\~на користь\~ [PERSON] витрати\~по оплаті\~професійної правничої\~допомоги в\~розмірі 5000\~грн.\~00\~коп.;\~також стягнути\~з Акціонерного\~товариства «Рівнегаз»,\~Рівненської філії\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Газорозподільні мережі\~України» на\~користь [PERSON] \~в рахунок\~відшкодування моральної\~шкоди 5000\~грн.\~00\~коп. В обгрунтування\~своїх позовних\~вимог вказує,\~що позивачка є власницею житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , за яким відкрито особовий рахунок споживача газу № [NUMBER] , ЕІС код 56XM29A75996109U. У серпні 2024 року позивачкою отримано повідомлення про припинення споживання природного газу №119/4.3.1-41726-2024/290065614 від 21.08.2024, оскільки у неї станом на 21.08.2024 є заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 41 821,41 грн. за період з 01.05.2022 по 31.07.2024. Позивачку попереджено про необхідність сплати заборгованості, а у разі невиконання даної вимоги у встановлений строк за умови існуючої заборгованості газопостачання буде припинено в примусовому порядку з 24.12.2024. Згідно з розрахунком за спожитий природний газ за період з 01.05.2022 по 31.07.2024 вбачається, що за період з травня 2022 року по грудень 2022 року нараховано заборгованість за спожитий об`єм газу в розмірі 3271,05 куб. м. на суму 26 027 грн. 39 коп. Разом з тим, відповідно до переданих показників лічильника з травня 2022 року по грудень 2022 року позивачкою спожито природний газ в об`ємі 561,9 куб. м. на суму 4409 грн. 00 коп. Відтак, протягом періоду з травня 2022 року по грудень 2022 року АТ «Рівнегаз» до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не передавали жодних показників за спожитий природний газ. За вищезазначений період показник лічильника зафіксований при його заміні 24.04.2021 - 30 152,65 куб. м., що підтверджується актом встановлення лічильника від 22.04.2021. У грудні 2022 року АТ «Рівнегаз» не врахував передані позивачем показники спожитого природного газу, зняті з лічильника за період травня-грудня 2022 року, та визначив об`єм спожитого газу за період з травня 2022 року по грудень 2022 року - 3271,05 куб. м. на суму 26 027 грн. 39 коп. Відтак, утворилася необґрунтована заборгованість за спожитий природний газ об`ємом 3271, 05 куб. м. на суму 26 027 грн. 39 коп. за період з травня 2022 року по грудень 2022 року. Позивачка не заперечує розміру заборгованості за спожитий природний газ за період з січня 2023 року по липень 2024 року, однак не погоджується з розміром заборгованості за період з травня 2022 року по грудень 2022 року на суму 26 027 грн. 39 коп. У своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що 09.09.2024 адвокат Мазур Р.В. в її інтересах звернувся з адвокатським запитом до АТ «Рівнегаз» про надання обґрунтованих розрахунків за щомісячне споживання природного газу у зазначении період. У відповіді на адвокатський запит від 09.09.2024 №33001-Сл-2107-0924 АТ «Рівнегаз» не надало запитуваної інформації та порекомендувало звернутися з даним питанням до ТОВ «ГК «Нафтогаз України». В подальшому позивачка неодноразово зверталася за роз`ясненнями до АТ «Рівнегаз», ТОВ «104.UA» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України», однак жодного разу не було отримано вичерпну інформацію про причини такого об`єму та суми заборгованості за спожитий газ за період з травня 2022 року по грудень 2022 року. Отже, за період з травня 2022 року по грудень 2022 року АТ «Рівнегаз» не здійснював належним чином передачу показників, не брав до уваги показники лічильника надані споживачем, безпідставно визначив об`єм та розмір заборгованості за спожитий природний газ, ухилявся від надання пояснень причини походження розміру боргу. Зазначеними діями відповідачі порушили права позивачки як споживачки побутових послуг з постачання природного газу, що зумовило необхідність вирішення даного спору в судовому порядку. Ухвалою суду від 15.01.2025 у вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 12 березня 2025 року від представниці відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказала, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017. Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі - Типовий договір), який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Так, з травня 2022 року споживач за ЕІС-кодом 56XM29A75996109U, о/р 290065614 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором газорозподільної системи через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» - Iplatforma за ЕІС-кодом 56XM29A75996109U за період постачання ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу з травня 2022 по 28.02.2025 (включно) споживачем за особовим рахунком № [NUMBER] було спожито 6600,61 куб.м. природного газу на загальну суму 52520,33 грн, з яких несплаченими залишились 13818,33 грн. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Рівнегаз» (з 01.01.2024 - Рівненською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»), відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ. Згідно з Кодексом ГРМ, Оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу або в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем. Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Також у відзиві представниця відповідача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зазначила, що позивачкою не подано жодних доказів та не наведено належного обґрунтування того, в чому полягає порушення її прав, які саме права порушено відповідачем-3. Натомість викладені доводи щодо предмета спору стосуються неправомірного нарахування обсягів спожитого природного газу, визначення яких належить до компетенції відповідного Оператора ГРМ. Просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. 09 квітня 2025 року від представника позивачки надійшла до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він вказує, що у період з травня 2022 року по липень 2024 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було нараховано споживачу [PERSON] природного газу в об`ємі 6575 куб. м. на суму 52 321,41 грн. Проте, як було вказано у позовній заяві нарахування об`ємів спожитого природного газу було здійснено всупереч фактичних показників наданих споживачем. Відповідно до розрахунків спожитого природного газу позивачкою, за період з травня 2022 року по грудень 2022 року постачальником природного газу нарахована заборгованість з газопостачання в об`ємі 3271,05 куб. м. на суму 26 027,39 грн. Зазначено також, що дані розрахунку обсягів спожитого природного газу та розміру заборгованості не відповідають дійсності, є у 6-ть разів завищеними від реального споживання за літні та осінні місяці. Відтак, згідно з переданими показниками лічильника з травня 2022 року по грудень 2022 року позивачкою спожито природний газ в об`ємі 561,9 куб. м. на суму 4409 грн. 00 коп.: показники станом на 05.04.2022 - 32650 куб. м.; показники станом на 02.05.2022 - 32792 куб. м.; показники станом на 05.06.2022 - 32805 куб. м.; показники станом на 05.08.2022 - 32831 куб. м.; показники станом на 04.10.2022 - 32894 куб. м.; показники станом на 03.11.2022 - 33017 куб. м.; показники станом на 05.12.2022 - 33346 куб. м.; показники станом на 31.12.2022 - 33510 куб. м. Вказані дані зафіксовані знімками екрану телефону про передачу показників лічильника спожитого природного газу за допомогою чат-боту «7104ua» у Viber та приєднані до матеріалів справи. Однак, зазначені показники не були враховані Оператором ГРМ та ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Оператором ГРМ не було передано показників лічильника, наданих споживачкою [PERSON] . Нарахування вартості спожитого природного газу було здійснено за показниками, які є завищеними та не відповідають реальним показникам спожитого природного газу. Таким чином, внаслідок таких дій оператора ГРМ та постачальника природного газу виникла необґрунтована заборгованість. Стосовно доводів проте, що ТОВ «ГК «Нафтогаз» не є належним відповідачем у цій справі, представник позивачки зазначив наступне. [PERSON] , як побутова споживачка послуг з газопостачання, ЕІС-код 56XM29A75996109U, особовий рахунок № [NUMBER] , перебуває у реєстрі споживачів природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Тобто, позивачка отримує послуги з газопостачання саме від ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2025 (далі - Типовий договір). Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно з розділом III Правил, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС), здійснюються у наступному порядку: оператор ГРМ (АТ «Рівнегаз»/пізніше - Рівненська філія ТОВ «ГРМУ») визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою нарахування вартості спожитого природного газу постачальником ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (абз.3 п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу). Водночас, постачальник ТОВ «ГК «Нафтогаз України», проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого /спожитого споживачем природного газу. Вимога позивачки [PERSON] про визнання боргу безпідставним та про зобов`язання провести відповідний перерахунок за спожитий газ, виходячи із фактичних показань лічильника, є вимогою про визнання відсутності права відповідача нараховувати спірний обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки з оплати боргу, що виник унаслідок здійсненого безпідставного нарахування. Таким чином, ефективним способом відновлення порушених прав позивачки у цій справі є зобов`язання АТ «Рівнегаз» та Рівненську філію ТОВ «ГРМУ» здійснити коригування обсягів об`єму спожитого природного газу, а ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальника природного газу - зобов`язати здійснити споживачці [PERSON] , за її особовим рахунком споживача газу перерахунок за фактично спожиті обсяги природного газу з урахуванням проведених оплат та показників лічильника. Також, позивачка неодноразово зверталася до АТ «Рівнегаз» та двічі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з метою отримання роз`яснень щодо рахунків, походження розміру заборгованості та проведення взаємозвірки між даними лічильника і Оператора ГРМ і постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Однак всупереч умов Типового договору, позивачкою жодного разу не було отримано вичерпну відповідь з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а також не було проведено взаємозвірку з незрозумілих причин. Вказана бездіяльність відповідачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України», АТ «Рівнегаз», Рівненська філія «ГРМУ» стосовно відсутності відповідей на неодноразові звернення позивачки, не проведення взаємозвірки між даними оператора ГРМ, постачальником та фактичними даними лічильника, - порушують права [PERSON] , як споживачки побутових послуг. Крім того, відповідачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надано доказів того, що нарахування вартості об`ємів спожитого природного газу було здійснено на підставі переданих даних Оператором ГРМ, а останнім у свою чергу - походження розміру заборгованості. Просить позовну заяву задовольнити повністю. Ухвалою суду від 28.04.2025 підготовче провадження у справі №569/24897/24 закрито, призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті. У судове засідання представник позивачки не з`явився, 03.06.2025 подав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої з довірителькою участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке. [PERSON] (далі позивач) є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , за яким відкрито особовий рахунок споживача газу № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ29А75996109U. У серпні 2024 року позивачем отримано повідомлення про припинення споживання природного газу №119/4.3.1-41726-2024/290065614 від 21.08.2024, оскільки у неї станом на 21.08.2024 є заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 41 821,41 грн. за період з 01.05.2022 по 31.07.2024. Позивача попереджено про необхідність сплати заборгованості, а у разі невиконання даної вимоги у встановлених строк за умови існуючої заборгованості газопостачання буде припинено в примусовому порядку з 24.12.2024. 03.09.2024 з метою з`ясування причин виникнення у позивача заборгованості за спожитий природний газ адвокат Мазур Р.В. звернувся до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з адвокатським запитом, у якому просив надати розрахунок за спожитии природнии газ за період з 01.05.2022 по 31.07.2024. 06.09.2024 у відповідь на адвокатський запит було надано розрахунок за спожитий природний газ у період 01.05.2022 по 01.07.2024, з якого слідує, що за період з травня 2022 року по грудень2022 року нараховано заборгованість за спожитиий об`єм газу в розмірі 3271,05 куб. м. на суму 26 027 грн. 39 коп. Разом з тим, відповідно до переданих показників лічильника з травня 2022 року по грудень 2022 року позивачем спожито природний газ в об`ємі 561,9 куб. м. на суму 4409 грн. 00 коп.: показники станом на 05.04.2022 32650 куб. м.; показники станом на 02.05.2022 32792 куб. м.; показники станом на 05.06.2022 32805 куб. м.; показники станом на 05.08.2022 32831 куб. м.; показники станом на 04.10.2022 32894 куб. м.; показники станом на 03.11.2022 33017 куб. м.; показники станом на 05.12.2022 33346 куб. м.; показники станом на 31.12.2022 33510 куб. м. Вказане стверджується знімками екрану передачі показників лічильника та розрахунками, наданими у відповіді на адвокатський запит від 26.09.2024 АТ «Рівнегаз» №33001-Сл-2168-1024 від 04.10.2024. Таким чином, протягом періоду з травня 2022 року по грудень 2022 року АТ «Рівнегаз» до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не передавало жодних показників за спожитий природний газ. За вказаний період показник лічильника зафіксований при його заміні 22.04.2021 30 152,65 куб. м., що стверджується актом встановлення лічильника від 22.04.2021. Судом встановлено, що у грудні 2022 року АТ «Рівнегаз» не врахував передані позивачем показники спожитого природного газу, зняті з лічильника за період травня-грудня 2022 року, та визначив об`єм спожитого газу за період з травня 2022 року по грудень 2022 року 3271,05 куб. м. на суму 26 027 грн. 39 коп, у зв`язку з чим утворилася необґрунтована заборгованість за спожитий природний газ об`ємом 3271, 05 куб. м. на суму 26 027 грн. 39 коп. за період з травня 2022 року по грудень 2022 року. Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року(далі - Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року. Зокрема, згідно з пунктом 1 розділу І Правил, ці Правила регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Пункті 1 розділу ІІІ Правил визначив, що підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в тому числі наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача. Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Аналогічні положення містить Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з пунктом 2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. У пункті 4.4 Типового договору визначено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Відповідно до підпункту 8 пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС, до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цьогоКодексу. У пункті 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цьогоКодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Відповідно до положень пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань ЗВТ показання лічильника газу будуть менші, ніж надані споживачем за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 01 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття показань ЗВТ. Отже, постачальник ТОВ «ГК «Нафтогаз України», проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу, на підставі остаточної алокації щодобових відборів по кожному окремо взятому побутовому споживачу, виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого /спожитого споживачем природного газу. Частиною 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комерційний облік комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу у багатоквартирному будинку здійснюється встановленими в житлових і нежитлових приміщеннях споживачів вузлами обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Вузол комерційного обліку - це вузол обліку (лічильник), що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будинку, або в його частині (під?їзді), обладнаний окремим інженерним вводом. Частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Отже, згідно з вимогами даного Закону, розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання. Пунктом 4 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по об?єктах побутових споживачів (населення)» Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником - газу, зобов?язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п?яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Пунктом 5 глави 4 розділу IXКодексу ГРС встановлено, що після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу (пункт 6глави 4 розділу IX Кодексу ГРС). Водночас, як було встановлено судом, Оператором ГРМ не було передано показників лічильника наданих споживачем [PERSON] . Нарахування вартості спожитого природного газу було здійснено за показниками, які є завищеними та не відповідають реальним показникам спожитого природного газу. Таким чином, внаслідок таких дій оператора ГРМ та постачальника природного газу виникла необґрунтована заборгованість. Слід також зазначити, що позивачка, як побутовий споживач послуг з газопостачання; ЕС-код 56XM29A75996109U, особовий рахунок № [NUMBER] , перебуває у реєстрі споживачів природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Позивач отримує послуги з газопостачання саме від ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП N? 2500 від 30.09.2025 (далі - Типовий договір). Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно з розділом III Правил, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС), здійснюються у наступному порядку: оператор ГРМ (АТ «Рівнегаз»/пізніше - Рівненська філія ТОВ «ГРМУ») визначає об?єм спожитого природного газу та передає інформацію про об?єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою нарахування вартості спожитого природного газу постачальником ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (абз.3 п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу).. Водночас, постачальник ТОВ «ГК «Нафтогаз України», проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об?єм (обсяг) розподіленого /спожитого споживачем природного газу. Вимога позивачки про визнання боргу безпідставним та про зобов?язання провести відповідний перерахунок за спожитий газ, виходячи із фактичних показань лічильника, є вимогою про визнання відсутності права відповідача нараховувати спірний обсяг спожитого природного газу та відсутності обов?язку позивачки з оплати боргу, що виник унаслідок здійсненого безпідставного нарахування. Отже, ефективним способом відновлення порушених прав позивачки у цій справі є зобов?язання АТ «Рівнегаз», Рівненську філію ТОВ «ГРМУ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком [PERSON] № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ29А75996109Ц за адресою [ADDRESS] , за період з 01.05.2022 по 31.12.2022 із розрахунку фактичних показників лічильника. З огляду на викладене, доводи ТОВ «ГК «Нафтогаз України», що останнє є неналежним відповідачем у справі не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зобов?язане відновити порушено право позивачки, як споживача побутових послуг, шляхом здійснення перерахунку безпідставної заборгованості, на підставі скоригованих Оператором ГРМ об?ємів фактично спожитого природного газу. За загальними правилами доказування, визначеними ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання Акціонерного товариства «Рівнегаз», Рівненську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком [PERSON] № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ29А75996109Ц за адресою [ADDRESS] , за період з 01.05.2022 по 31.12.2022 із розрахунку фактичних показників лічильника. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановленеКонституцієюта законами України. Відповідно до статті 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. Статті 4 та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Пункт 5 частини першої статті 4 Закону про захист прав споживачів передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону про захист прав споживачів термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. За змістом частини другої статті 22 Закону про захист прав споживачів при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року (справа № 216/3521/16-ц, провадження № 14-714 цс 19). Суд зазначає, що позивачка неодноразово зверталася до АТ «Рівнегаз» та двічі до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з метою отримання роз?яснень щодо рахунків, походження розміру заборгованості та проведення взаємозвірки між даними лічильника і Оператора ГРМ і постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Відповідно до підпункту 6 та 7 пункту 5.1. Розділу V Типового договору між постачальником споживачем послуг з газопостачання, останній має право: 1) вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором порядку; 2) проводити звіряння фактичних розрахунків з підписанням відповідного акта. Однак всупереч умов Типового договору, позивачем одного разу не було отримано вичерпну відповідь з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а також не було проведено взаємозвірку. Вказана бездіяльність відповідачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України», АТ «Рівнегаз», Рівненська філія «ГРМУ» стосовно відсутності відповідей на неодноразові звернення позивачки, не проведення взаємозвірки між даними оператора ГРМ, постачальником та фактичними даними лічильника, - порушують права [PERSON] , як споживача побутових послуг. Крім того, відповідачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надано доказів того, що нарахування вартості об?ємів спожитого природного газу було здійснено на підставі переданих даних Оператором ГРМ, а останнім у свою чергу - походження розміру заборгованості. Неправильне незаконне нарахування заборгованості постачальником природного газу та Оператором ГТС, яка перевищує у шість разів розмір реального споживання, призвело до порушення Типового договору укладеного із споживачем, який фактично не був порушеним з боку останнього. Виникнення необґрунтованої заборгованості, наміри ТОВ «ГК «Нафтогазу України» припинити газопостачання, шаблонні відповіді на неодноразові звернення призвели до надмірних моральних та душевних страждань з боку позивачки. При цьому, суд враховує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру. Зважаючи на це будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення. За таких обставин з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 2 000, 00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів. З огляду на викладене вище, позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Рівнегаз», Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про захист прав споживачів підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial