Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 30 квітня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» уклало зі [PERSON] договір про надання фінансових послуг № 2112055743216 «Стандартний». За яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5 800 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 1 року повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 800 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2112055743216 від 30 квітня 2021 року у розмірі 108895 гривень 00копійок. В подальшому, на підставі договорів факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за вищевказаним договором. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути зі [PERSON] заборгованість за вищевказаним договором, у загальному розмірі 69 747 гривень 32 копійок. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду від 18 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в п.5 резолютивної частини позову просив розглянути цивільну справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку ч.11 ст.128\~ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. У відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з вимогами частини другої\~статті 247 ЦПК України\~- фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Встановлено, що 30 квітня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» уклало з [PERSON] договір про надання фінансових послуг № 2112055743216. За яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5 800 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 1 року повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 800 гривень, що підтверджується копією довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих. № б/н від 14 лютого 2024 року про зарахування грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] . Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги\~п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054\~ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно з ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 01.12.2021 було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2112055743216. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2112055743216. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2112055743216. [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2112055743216 від 30 квітня 2021 року у загальному розмірі 108\~895 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5800 гривень та заборгованості за відсотками у розмірі 103 095 гривень 00 копійок. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 69 747 гривень, 32 копійки з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5800 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 63\~947,32 гривень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за вказаним договором. Тому суд вважає, що зі [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» належить стягнути заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2112055743216 від 30 квітня 2021 року у розмірі 69 747 гривень. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З платіжної інструкції №0502980017 від 10 березня 2025 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Коллект Центр» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 гривень який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). Позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволені. Тому, суд приходить до висновку, що зі [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював АО «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року. Зі змісту заявки на надання юридичної допомоги №750 від 01 січня 2024 року вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Коллект Центр» становить 13 000 гривень. Було надано наступну юридичну допомогу: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4000,00 грн. (витрачено 2 години) та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000,00 грн. (витрачено 3 годин). Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче. Як зазначено ВС в постанові від 17.01.2022 року № 756/8241/20, зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації. З огляду на викладене, надання представником позивача такої правничої послуги як надання усної консультації з вивченням документів, не може включатися до витрат на правову допомогу, оскільки вона не підтверджена належними доказами. Отже сума в розмірі 4000,00 грн. не підлягає врахуванню судом. Тому суд вважає, що зі [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 гривень.

Outcome: partial