Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

18.02.2025 року перставник позивача [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просила зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що його дохід за останні роки суттєво змінився і 1/6 частина його доходу становитиме 11000-12000 грн на місяць, що в рази перевищує 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і значно перевищує мінімальну зарплату. Ухвалою суду від 19.02.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 04.04.2025 року ухвалено розгляд справи проводити в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надала клопотання про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що позовні вимоги не визнає. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності учасників справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що судовим наказом Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.01.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Згідно Форми ОК-5, з 2022 року дохід [PERSON] зріс та становить за 2022 рік 856202,56 грн, за 2023 рік 1 164 053 грн, за 2024 рік- 1 186 364, 37 грн. Як слідує з відповіді з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела та суми доходів [PERSON] отримує аліменти, загальний розмір яких за 2024 рік склав 295 269 грн, інших доходів немає. Позивачем не оспорюється, що дитина проживає разом з матір`ю. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так,\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У\~статті 192 СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених\~ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. З дня винесення постановлення судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2020 року матеріальний стан [PERSON] суттєво виріс. В матеріалах справи відсутні відомості щодо зміни сімейного стану позивача, перебування на його утриманні інших осіб, погіршення стану його здоров`я. Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина\~\~ [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, не перевищує\~\~десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] за 2024 рік, а їх зменшення у зв`язку з тим, що на даний час позивач отримує високу заробітну плату, без доведення погіршення його майнового становища та зміни сімейного стану або здоров`я не буде спрямовано на належне забезпечення малолітнього сина [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Будь - яких належних та допустимих доказів, що відповідач використовує аліменти не за цільовим призначенням, суду не надано. Суд вважає, що розмір аліментів, який на даний час сплачує позивач, який на його думку є завеликим, носить тимчасовий характер, а розмір отримуваних відповідачем аліментів навпаки сприятиме найкращому розвитку та забезпеченню дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів про зміну обставин, які існували на момент постановлення судового наказу про стягнення аліментів, визначені\~ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed