Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивували тим, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] , на утримання якого стягуються з нього на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , в розмірі частини всіх видів доходів, щомісячно але не менше 50% від прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 березня 2019 року. Станом на день звернення до суду з позовом [PERSON] належним чином виконує свій обов`язок щодо сплати аліментів. 29 квітня 2023 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . У шлюбі в них [INFO] народилась донька [PERSON] . Наразі дитини [PERSON] та дружина позивача [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною перебувають на утриманні [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] у 2024 році у позивача з`явились труднощі матеріального характеру, враховуючи ще ту обставину, що з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання спільного з [PERSON] сина [PERSON] у розмірі 25 % від усіх видів його доходу. Дружина позивача наразі не працює та перебуває у відпустці по догляд у за дитиною, має лише дохід від держави, який є незначним. З огляду на викладене, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в розмірі частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленої рішення Томашпільського районного суду від 03 серпня 2020 року та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Користуючись своїм правом відповідачка [PERSON] , через свого представника адвоката Зубаня О.О. подала відзив на позовну заяву в якому просила у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивач посилається на ту обставину, що у нього в шлюбі народилась ще одна дитина [PERSON] , [INFO] і в результаті цього зі слів позивача погіршилося в нього матеріальне становище. Сам по собі факт укладення шлюбу та народження дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини від першого шлюбу, оскільки позивач повинен довести, що в зв`язку зі зміною сімейного стану він не має можливості сплачувати аліменти, але неможливість сплати аліментів у взаємозв`язку зі зміною сімейного стану позивачем не доведено. Просить суд при винесенні рішення врахувати той факт, що матеіральне становище позивача з моменту винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини врозмірі частки від усіх доходів не лише погіршилось, а навпаки поліпшилось, адже його заробітна плата зросла в порівняні з тією, яка в нього біла станом на момент винесенння рішення Томашпільського районного суду. Позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану. Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вважає доводи відзиву на позовну заяву необгрунтованими. Відповідач до відзиву не долучив жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують доводи відзиву про покращення матеріального становища позивача та в свою чергу спростовують доводи позовної заяви. У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено те, що нею щомісячно наразі на утримання сина витрачаються кошти в середньому 15000 грн, що згідно наданих квитанції, які датовані різними періодами часу, не відповідає дійсності. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року по справі закрито підготовче провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Слободянюк М.В. суду пояснив, рішенням Томашпільського районного суду від 03 серпня 2020 року було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач належним чином виконує свій обов`язок щодо сплати аліментів в розмірі частини на утримання дитини [PERSON] , заборгованість зі сплати аліментів відсутня. На даний час у [PERSON] виникли обставини, передбачені ст. 182 та ст. 192 СК України, що передбачають зменшення розміру аліментів, а саме у позивача змінився сімейний стан та у шлюбі народилась донька. Донька та дружина позивача, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, повністю перебувають на його утриманні. Вважає. що 1/6 частини від розміру усіх його доходів, що перевищує прожитковий мінімум, який наразі для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196,00 грн є достатньою для забезпечення дитини [PERSON] та його гармонійного розвитку. Просить позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Зубань О.О. позов не визнав, пояснив, що позивач в своїй позовній заяві як на підставу для зменшення розміру аліментів посилається на те, що він уклав новий шлюб і в шлюбі у нього народилася ще одна дитина [PERSON] , в зв`язку з чим в нього погіршилось матеріальне становище. Сам по собі факт укладення шлюбу та народження дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач повинен довести, що в зв`язку зі зміною сімейного стану він не має можливості сплачувати аліменти, але неможливість сплати алімертів у взаємозв`язку зі зміною сімейного стану позивачем не доведено. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду від 03 серпня 2020 року визнано [PERSON] , [INFO] , громадянина України, жителя смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області батьком [PERSON] , [INFO] , який народжений [PERSON] та вирішено стягувати з [PERSON] на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів доходів,\~\~щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 21 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-16). Позивач [PERSON] 29 квітня 2023 року уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.20). Крім того, [PERSON] є батьком [PERSON] 26 серпня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.22). Також позивачем надано довідку про склад сім`ї, в якій зазначено, що до складу сім`ї [PERSON] входять : дружина [PERSON] , дочка [PERSON] ; довідку про нарахування грошового забезпечення [PERSON] ; довідку про сплату аліментів (а.с.22 зв., 23). В судовому засіданні оглянуто документи, які надані представником відповідачки, а саме довідка Вапнярського ліцею № 2, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] дійсно навчається офлайн у 1-А класі Вапнярського ліцею № 2 Вапнярської селищної ради Вінницької області. Вихованням сина займається мати [PERSON] , батько [PERSON] за час навчання сина в ліцеї жодного разу не відвідував його в навчальному закладі, не виходив на зв`язок з учителем; довідки видані Вапнярським медичним центром первинної медико- санітарної допомоги; виписка №14784 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , епікризів, консультативних висновків, результатів УЗД та копії чеків за оплату ліків (а.с.56, 66,70-104). Також оглянуто витребувано судом інформацію з Головного управління ДПС у Вінницькій області про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору [PERSON] ; відомості з інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи [PERSON] за період з січня 2020 року по березень 2025 року (а.с.183 186, 228-243) За змістом\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Враховуючи зміст ст.ст. 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та ч.2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо змінилось матеріальне становище або сімейний стан платника або одержувача аліментів. Таким чином зміна сімейного стану є окремою підставою для зміни розміру аліментів. У п. 23 Пленум Верховного Суду України у\~постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У розумінні\~ст. 81 ЦПК України\~та наведеної вище норми\~СК України, саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що в нього народилась ще одна дитина та дружина перебуває в декретній відпустці та ніде не працює, отже, на думку позивача, в нього є підстави для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, до 1/6 частини доходів позивача. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та обставина, що в позивача народилась дитина та дружина не працює , сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення матеріального стану позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітнього сина, який часто хворіє, та суперечитиме його інтересам. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої - другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2022 року у справі № 712/6313/21. Посилання позивача що в нього є ще одна дитина, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). З огляду на викладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed