Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Симоненко Тарас Вікторович 14.04.2025 року звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] в с. Дар`ївка, Довжанського району Луганської області. Факт смерті громадянки [PERSON] на тимчасово окупованій території встановлено рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.08.2021. На момент смерті матері вони проживали за різними адресами та досить рідко спілкувалися. Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України позивач був вимушений евакуюватись з м. Олександрівськ, Луганської області через постійні обстріли та подальшу його окупацію, відтак не встиг у визначений Законом строк подати заяву про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . Вже в 2024 році, перебуваючи в евакуації, в передивляючись домашній фотоальбом, позивачем було виявлено копію заповідного розпорядження посвідченого приватним нотаріусом Лубенського нотаріального округу Черненко О.О. 01.10.2018 року, запис в реєстрі № 1080. Даним заповітом його мати заповіла усе належне їй за життя спадкове майно позивачу. Спадкове майно складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: 5323682600:00:020:0043 та 5323682600:00:020:0045. Після звернення до нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану пропуском ним визначеного законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що [PERSON] не своєчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері не лише через власну необізнаність про наявність її заповідного розпорядження, але й у зв`язку з необхідність встановлення юридичного факту (факту смерті) в судовому порядку. Так з моменту смерті [PERSON] - [INFO] і до прийняття судом рішення про встановлення такого факту 06.08.2021 року, минуло 15-ть місяців, тобто в будь-якому винадку більш ніж 6-ть місяців визначених законодавством для подачі спадкоємцем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. На підставі вищенаведеного, представник позивача просить суд визначити додатковий строк (3 місяці) для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом. В судовому засіданні представник позивача адвокат Симоненко Т.В. позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав. В обгрунтування позовних вимог надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у позовній заяві, просив позов задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому відповідач у своїй заяві зазначив, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. Від третьої особи приватного нотаріуса Черненко О.О. до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце смерті: с. Дар`ївка, Довжанський район, Луганська область (а.с.13). Відповідно до заповіту від 01.10.2018 [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 4,50 га, розташовану на території Полтавської області Оржицького району, Вишневої (Куйбишевської) сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323682600:00:020:0043 та земельну ділянку площею 4,50 га, розташовану на території Полтавської області Оржицького району, Вишневої (Куйбишевської) сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323682600:00:020:0045, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. постановою від 09.01.2025 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , так як він в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини та зазначила, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с.20). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, оскільки останній після смерті своєї матері, будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що він не знав про існування вищевказаного заповіту, а також у зв`язку з необхідність встановлення юридичного факту (факту смерті) в судовому порядку, тому не зміг вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права» (зазначена позиція висвітлена у постанові Касаційного цивільного суду від 21.09.2020, у справі № 130/2517/18). Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, як спадкоємця майна [PERSON] , а також наведені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , які пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , терміном 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved