Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В лютому 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - Товариство) звернулося до суду з вказаним вище позовом, в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1281-6873 від 03.10.2023 (далі Договір). В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що 03.10.2023 між позивачем та відповідачкою за допомогою вебсайту (credоs.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена. Відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 6600,00 грн зі строком кредитування 300 днів, базовий період складає 14 днів, знижена відсоткова ставка\~1,20 % в день, стандартна відсоткова ставка\~1,50 % в день. Однак, відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 02.01.2025 заборгованість становить 35163,80 грн та складається з: 6600,00 грн\~ за тілом кредиту, 28036,80 грн\~ за нарахованими відсотками та 527,00 грн по комісії за видачу кредиту. Позивач просить стягнути з відповідачки з урахуванням умов Програми лояльності заборгованість у сумі 31428, 20 грн, з яких за тілом кредиту 6600,00 грн та 24828,20 грн за відсотками. Також просить стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідачці копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 13.02.2025 за її зареєстрованим місцем проживання, що відповідає місцю проживання, вказаним в позовній заяві та витязі з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення Укрпошти, що указані вище документи отримані відповідачкою 14.02.2025. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 10.02.2025 позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 58). Копію позовної заяви з додатками відповідачці направлено позивачем цінним листом 07.02.2025 (а.с. 52, зворот). Представник позивача просить, у разі відсутності відзиву відповідачки, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 5\~ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, згідно зі\~ст. 280\~ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.10.2023 позивач та відповідачка уклали Договір. Відповідно до його умов позивач надав відповідачці грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язувалась повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування ним (а.с. 13-19). Договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту Товариства (credоs.com.ua), який є сукупністю його інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Невіддільною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з його положеннями, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Договір підписаний електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (пароля) А8213, про що свідчить п. 12 «Реквізити сторін». Загальний розмір кредиту становить 6600,00 грн. Дата надання/видачі кредиту 03.10.2023 (п. 4.1 Договору). Базовий період складає 14 календарних днів (п. 4.4 Договору). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 28.07.2024. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.9 Договору). Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів за договором за зниженою процентною ставкою дати, які є останніми днями відповідних базових періодів (пункт 4.5 договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 1,50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою) (п. 4.6 Договору). Знижена процентна ставка становить 1,20 % за кожен день користування кредитом. Позичальник здійснює сплату процентів за користуванням кредиту за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього його періоду за умови, якщо позичальник своєчасно й у повному обсязі сплачує проценти за користування ним, комісію за видачу кредиту та повертає кредитодавцю отриманий кредит згідно з графіком платежів за зниженою ставкою. У разі невиконання таких умов не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною ставкою (п. 10.2 Договору). Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірника договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту (п. 4.2 Договору). Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 34081,90 грн, та охоплює суму кредиту, та проценти за користування кредитом (пункт 4.11 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом доведена відповідачці у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А8213 (27, зворот 29, зворот). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором доведено до відома відповідачки інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів (30, зворот 32, зворот). Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджено довідкою Товариства про перерахування їй суми кредиту в розмірі 6600,00 грн за Договором за допомогою системи LiqPay, платіж 2373709393 від 03.10.2023 на платіжну карту № [NUMBER] , маска якої відповідає масці платіжного засобу, вказаного позичальником в кредитному договорі (а.с. 12), а також листом АТ КБ «ПриватБанк» (33-40). Як встановлено з розрахунку заборгованість за Договором станом на 02.01.2025 становить 35163,80 грн, а саме за основним боргом в сумі 6600,00 грн, за нарахованими відсотками в сумі 28036,80 грн та комісією за видачу кредиту в сумі 527,00 грн. З розрахунку встановлено, що відповідачка погасила перший базовий платіж у сумі 1571,80 грн (а.с. 41-44). 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. \~ \~ \~ За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі ст. 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного вище, суд вважає, що Договір, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеними. Підписавши Договір, відповідачка засвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників є вільним та відповідає їх внутрішній волі, правочини вчинено в формі, встановленій законом, та вона спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідачка з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до Товариства. Своєю чергою Товариство свої зобов`язання виконало повністю та видало для відповідачки кредит у встановленій договором сумі. Відповідачка кошти за договором отримала, проте не виконала свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені кредитним договором. Надані позивачем докази підтверджують факт укладення між сторонами Договору та перерахування коштів на рахунок відповідачки, а також існування заборгованості у заявленому розмірі. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 6600,00 грн строком на 300 днів, тобто до 28.07.2024. З 03.10.2023 по 30.10.2023 Товариство нараховувало відсотки за користування кредитом за зниженою відсотковою ставкою 1,20%, тобто до закінчення другого базового періоду, у якому вона мала погасити за договором суму в 1571,80 грн. Надалі, у зв`язку з невиконанням умов Договору, Товариство на підставі п. 10.2 цього документу до закінчення терміну дії правочину нарахування відсотків проводило за стандартною ставкою 1,50 %. Таким чином, суд доходить до висновку про правильність розрахунків заборгованості відповідачки перед Товариством за Договором. Водночас суд враховує, що Товариством прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками та комісією у сумі 3735,60 грн за умови погашення ним решти заборгованості за Договором в розмірі 31428,20 грн. На підставі вказаного вище, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за тілом кредиту в сумі 6600,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 24828,20 грн, що разом становить 31428,20 грн. Відповідачка не надала відзиву на позов, не спростовувала розрахунок та розмір заборгованості, не подала своїх доказів на заперечення доводів позивача. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх обов`язків, передбачених кредитним договором, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову на указану вище суму. Згідно з ч. 1\~ст. 141\~ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved