Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.12.2022 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3000001326, який підписано електронним підписом у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 25450,00 грн. Повернення кредиту та сплата інших платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно графіку. Крім того, 10.12.2019 року [PERSON] було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг що є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредитів виконав, а відповідач свої зобов`язання виконував з істотними порушеннями, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №3000001326 від 26.12.2022 року в розмірі 16319,47 грн, яка складається із 11781,47 грн. заборгованості по тілу та 4538,00 заборгованості по відсотках та за картковим рахунком за договором №0082/980/1315216/19 від 10.12.2019 року в розмірі 1485,42, яка складається з 1000,0 грн. заборгованості по тілу та 485, 42 грн. заборгованості по відсотках. Зазначені суми та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] . Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачу [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. На адресу суду повернувся конверт з надісланими документами із відміткою про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями ч.ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.12.2019 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0082/980/1315217/19. Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. Підписавши особисто Заяву-Анкету про надання банківських послуг, відповідач погодився, що вона є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку. Шляхом підписання Заяви-анкети він також підтвердив, що він з вищезазначеними документами, що розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений і згодний, а також отримав свій примірник Заяви-анкети та іншу документацію, яка клієнту необхідна для користування банківськими послугами. 10.12.2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту містить інформацію про основні умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку та інші важливі правові аспекти. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №0082/980/1315216/19 від 10.12.2019 року вбачається, що станом на 23.07.2024 року у відповідача наявна заборгованість за кредитом в розмірі 1485,42 грн. Крім того, 26.12.2022 року між AT «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000001326 на рефінансування за кредитним договором першої черги (кредитний договір №0082/980/1315216/19 від 10.12.2019 року). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, кредит видається у розмірі 25450,00 грн.; дата остаточного повернення кредиту 26.12.2023 року; строк на який надається кредит визначено Графіком платежів. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 40%. Пунктом 1.2. договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів. Підписанням кредитного договору, позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що йому була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються Банком та третіми особами і повністю роз`яснені всі питання, що мав позичальник по кредитному договору. Позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення Кредитного договору. Позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах. З правилами кредитування та Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та які розміщені на Офіційному сайті Банку, позичальник ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати (п.4.6. Договору). Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою удосконаленого електронного підпису. 26.12.2022 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту містить інформацію про основні умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти. AT «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується меморіальним ордером №34042589 від 26.12.2022 року про зарахування коштів в сумі 25450,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача відповідач має заборгованість станом на 05.08.2024 року перед AT«ОТП Банк» в розмірі 16319,47 грн, яка складається з: 11781,47 грн.\~заборгованості по тілу кредиту; 4538,00 грн -заборгованість по відсоткам. 24.07.2024 року Акціонерним товариством «ОТП Банк» було відправлено відповідачу [PERSON] письмову вимогу №13516985 про погашення заборгованості, в якій банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ОТП Банк», а саме в тридцятиденний строк з дня отримання даної вимоги погасити заборгованість за картковим договором № 0082/980/1315216/19 від 10.12.2019 року в сумі 1485,42 грн. та за кредитним договором № 3000001326 від 26.12.2022 року в сумі 16319,47 грн. Вказана письмова вимога відповідачем [PERSON] виконана не була. Враховуючи, що позичальник умови договору належним чином не виконав, кошти не повернув, то право позивача на повернення його власності кредитних коштів, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Отже, відповідач був ознайомлений з усіма умовами отримання кредитних коштів, з порядком їх повернення, порядком та розміром нарахування відсотків за користування кредитними коштами, з процентною ставкою за користування кредитом та іншими істотними умовами укладеного між сторонами договору. Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі та підписаний удосконаленим ЕП. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1ст.638 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за домовленістю сторін за допомогою інформаційно-комунікаційних систем вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку кредитору не повернуті, що свідчить про порушення його прав, то позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що відповідачем не надано відзиву на позов та не спростовано розмір використаних кредитних коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved