Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитні договори: №2001209316501 від 26 грудня 2018 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 43 993 грн.; №1010820432 від 26 листопада 2022 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 43740,25 грн.; №1010820465 від 26 листопада 2022 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 36 560,79 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк і його заборгованість перед позивачем станом на 06 жовтня 2024 року складає: за кредитним договором №2001209316501 від 26 грудня 2018 року 80\~983,85 грн., з яких: 43\~992,96 грн. заборгованість за кредитом; 36\~990,89 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором №1010820432 від 26 листопада 2022 року 49\~884,77 грн., з яких: 41\~305,68 грн. заборгованість за кредитом; 6,05 грн. заборгованість за процентами; 8\~573,04 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором №1010820465 від 26 листопада 2022 року 41\~696,04 грн., з яких: 34\~525,08 грн. заборгованість за кредитом; 5,06 грн. заборгованість за процентами; 7\~165,9 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 06 жовтня 2024 року складає 172 564,66 грн. На підставі викладеного, представник позивача звернулась з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 172 564,66 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 лютого 2025 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням і призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду справи по суті. Представник позивача у позовній заяві просила розглянути справу за відсутності їх представника і не заперечувала проти винесення судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, задовольнивши вимоги лише в частині стягнення тіла кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія заяви №2001209316501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26 грудня 2018 року, в якій [PERSON] просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати картку, а також встановити на його поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 3 000 грн. (а. с. 11). Також з наявної у матеріалах справи копії заяви №1010820432 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26 листопада 2022 року, судом встановлено, що [PERSON] просив надати йому споживчий кредит у сумі 43\~740,25 грн. шляхом банківського переказу з цільовим призначенням погашення заборгованості (рефінансування), на строк 36 місяців з комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4% і процентною ставкою 0,01% річних (а. с. 12). Матеріали справи також містять підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту від 26 листопада 2022 року (а. с. 12). З наявної у матеріалах справи копії заяви №1010820465 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26 листопада 2022 року, судом встановлено, що [PERSON] просив надати йому споживчий кредит у сумі 36\~560,79 грн. шляхом банківського переказу з цільовим призначенням погашення заборгованості (рефінансування), на строк 36 місяців з комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4% і процентною ставкою 0,01% річних (а. с. 13). Судом також встановлено, що матеріали справи містять підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту від 26 листопада 2022 року (а. с. 13). В матеріалах справи наявна довідка АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту за договором №2001209316501 від 26 грудня 2018 року з початковим встановленим лімітом 26 грудня 2018 року в розмірі 3 000 грн. та останнім встановленим розміром кредитного ліміту 15 червня 2023 року в розмірі 43 993 грн. (а. с. 24). Факти перерахування АТ «ПУМБ» грошових коштів у розмірі 43740,25 грн. за умовами договору №1010820432 від 26 листопада 2022 року підтверджується платіжною інструкцією №TR.61627199.19077.25578 від 26 листопада 2022 року, та у розмірі 36\~560,79 грн. за умовами договору №1010820465 від 26 листопада 2022 року підтверджується платіжною інструкцією №TR.61628551.19212.25578 від 26 листопада 2022 року (а. с. 24-25). В матеріалах справ наявні виписки по рахунку [PERSON] з 26 листопада 2022 року по 06 жовтня 2024 року, з яких судом встановлено, що відповідачу було надано грошові кошти: за договором №1010820432 від 26 листопада 2022 року в розмірі 43\~740,25 грн.; за договором №1010820465 від 26 листопада 2022 року в розмірі 36\~560,79 грн. (а. с. 28-29) Також з наявної у матеріалах справи виписки по рахунку № [NUMBER] з 26 грудня 2018 року по 06 жовтня 2024 року судом встановлено встановлення та подальша зміна кредитного ліміту, а також користування кредитними коштами за умовами кредитного договору №2001209316501 від 26 грудня 2018 року, а також вбачається здійснення часткового погашення існуючої заборгованості перед банком (а. с. 29-34). З наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості вбачається, що у [PERSON] станом на 06 жовтня 2024 року існує заборгованість: за кредитним договором №2001209316501 від 26 грудня 2018 року 80 983,85 грн., з яких: 43 992,96 грн. заборгованість за кредитом; 36 990,89 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором №1010820432 від 26 листопада 2022 року 49 884,77 грн., з яких: 41 305,68 грн. заборгованість за кредитом; 6,05 грн. заборгованість за процентами; 8 573,04 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором №1010820465 від 26 листопада 2022 року 41 696,04 грн., з яких: 34 525,08 грн. заборгованість за кредитом; 5,06 грн. заборгованість за процентами; 7 165,9 грн. заборгованість за комісією, що повною мірою також підтверджується долученими до справи виписками з рахунків відповідача, які відкрито в АТ «ПУМБ» (а. с. 25-27). В матеріалах справи також наявна письмова вимога (повідомлення) за вих. №KHO-44.2.2/561 від 07 жовтня 2024 року, в якій зазначено про необхідність погашення заборгованості перед АТ «ПУМБ» станом на 06 жовтня 2024 року в розмірі 172\~564,66 грн. за кредитними договорами: №2001209316501 від 26 грудня 2018 року 80 983,85 грн.; за кредитним договором №1010820432 від 26 листопада 2022 року 49 884,77 грн.; за кредитним договором №1010820465 від 26 листопада 2022 року 41 696,04 грн., протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості, яку було направлено на адресу відповідача зазначену ним в анкеті на отримання кредиту (а. с. 23-24). Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості у відповідача за кредитними договорами №2001209316501 від 26 грудня 2018 року 80 983,85 грн.; №1010820432 від 26 листопада 2022 року 49 884,77 грн.; №1010820465 від 26 листопада 2022 року 41 696,04 грн., що в загальному розмірі 172\~564,66 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості чи її розмір, натомість у своїй заяві від 29 травня 2025 року позовні вимоги визнав частково в частині тіла кредитів. Положеннями ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості та вважає їх достовірними, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку заявлений позивачем розмір заборгованості та вищезазначені розрахунки і частково визнано позовні вимоги. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved