Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4943157 від 19.06.2021 у розмірі 27231,20 грн, судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.06.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» Текучевою Оленою Андріївною було подано Заявку на отримання кредиту № 4943157. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 4943157 від 19.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті. Відповідач уклав договір про споживчий кредит № 4943157 від 19.06.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000,00 грн. 11.11.2021 згідно з умовами договору відступлення прав вимоги №12Т ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 4943157 від 19.06.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно з договором відступлення прав вимоги №12Т сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 27231,20 грн, із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 6174,00 грн; - заборгованість за відсотками становить 20441,20 грн; - заборгованість за комісійними винагородами становить 616,00 грн; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 4943157 від 19.06.2021, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі № 4943157 від 19.06.2021, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості за кредитним договором № 4943157 від 19.06.2021. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Повідомлення учасників судового процесу про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4943157 (індивідуальну частину), відповідно до п. 1.1 якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00 грн. Згідно з п. 1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 19.06.2021 (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.07.2021. Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 616,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,70 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 2100,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Положеннями п. 2.3.1.1 договору сторони визначили пролонгацію на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. Встановлено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 5,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10 % від суми поточного залишку кредиту. Пунктом 2.3.1.2 договору встановлено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з п. 7.1 договору строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Позивач на підтвердження перерахування відповідачу коштів в сумі 8000,00 грн за вказаним договором надав платіжне доручення № 49173330 від 19.06.2021. Згідно з розрахунком, складеним ТОВ «Мілоан», відповідачкою здійснена часткова оплата тіла кредиту, процентів та комісії за пролонгацію, а саме: 2021-07-19 сплата тіла кредиту 400,00 грн; 2021-07-19 сплата процентів по кредиту 543,00 грн; 2021-07-19 сплата комісії за пролонгацію 400,00 грн; 2021-07-26 сплата комісії за пролонгацію 380,00 грн; 2021-07-26 сплата тіла кредиту 380,00 грн; 2021-07-26 сплата процентів по кредиту 527,00 2021-08-02 сплата тіла кредиту 361,00 грн; 2021-08-02 сплата комісії за пролонгацію 361,00 грн; 2021-08-02 сплата процентів по кредиту 510,00 грн; 2021-08-09 сплата комісії за пролонгацію 685,00 грн; 2021-08-09 сплата тіла кредиту 685,00 грн; 2021-08-09 сплата процентів по кредиту 739,00 грн. Отже, ТОВ «Мілоан» у вказаному розрахунку визначено заборгованість [PERSON] у загальному розмірі 27231,20 грн, з яких: 6174,00 грн - сума заборгованості за тілом, 20441,20 грн - сума заборгованості за відсотками, 616,00 грн - борг з пені, 0,00 грн - борг з комісії. Також [PERSON] було продовжено строк кредитування до 24.08.2021 шляхом сплати комісії за пролонгацію та частини заборгованості. 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимоги №12Т, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 4943157 від 19.06.2021. Відповідно до витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги від 11.11.2021 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 27231,20 грн, з яких: 6174,00 грн - сума заборгованості за тілом, 20441,20 грн - сума заборгованості за відсотками, 616,00 грн - сума заборгованості за комісією. Норми права та мотиви суду Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 27231,20 грн, з яких: - 6174,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 20441,20 грн заборгованість за відсотками; - 616,00 грн заборгованість за комісією. Оскільки відповідачка сплатила суму основного боргу у розмірі 1826 грн, а решта заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6174,00 грн (8000,00 - 1826,00) та комісією у розмірі 616,00 грн відповідачем не погашена, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6174,00 грн та комісією у розмірі 616,00 грн. Водночас, щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом слід зазначити таке. Пунктом 5 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (набрав чинності 24.12.2023), внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, частину сьому статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено абзацом другим, згідно з яким у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (набрав чинності 24.12.2023) встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що «поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання». У цій справі судом встановлено, що згідно з пунктом 1.3 договору строк кредитування становить 30 днів з 19.06.2021 та відповідно до п. 2.3.1.1 договору строк кредитування був продовжений до 24.08.2021 шляхом сплати комісії за пролонгацію та частини заборгованості, водночас відповідно до п. 7.1 договору строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Оскільки умови договору № 4943157 від 19.06.2021 відповідачем в частині його зобов`язань щодо погашення заборгованості за тілом кредиту не виконані, тому відповідно до п. 7.1 договору даний договір діє після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, тому на спірні правовідносини поширюється дія абзацу другого частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. З огляду на те, що абзацом другим частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом і продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін, суд доходить висновку, що приписи п. 2.3.1.2 договору від 19.06.2021 щодо автоматичної пролонгації договору суперечать положенням абзацу другому частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» і не можуть застосовуватися та не можуть бути підставою для стягнення відсотків у період автоматичної пролонгації договору, адже додаткового договору про продовження строку користування кредитом сторонами не укладалося. Окрім того, суд враховує, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно з яким припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Також у постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника (п. 2.3.1.2 договору) за змістом укладеного договору, пов`язується виключно з неповерненням кредитних коштів у визначений п. 1.3 договору строк, що не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20, відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, суд дійшов висновку, що неповернення позичальником кредитних коштів у визначений п. 1.4 договору строк, за відсутності активних дій відповідача, визначених п. 2.3.1.1 договору (сплати комісій за продовження дії договору) є неправомірною поведінкою, а саме неповерненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу строку кредитування (у цій справі після 24.08.2021) проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі встановленому договором. У цьому випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного статтею 625 ЦК України, вимог про що не заявлено. У зв`язку з чим, розмір процентів відповідно до умов договору про споживчий кредит становить 1919,20 грн за період з 20 червня 2021 року по 24 серпня 2021 року, виходячи з умов договору (70*30 + 66,50*7 + 63,18*7 + 60,02*7 + 54,02*15 = 4238,20 грн (нараховані проценти); 543,00 + 527,00 + 510,00 + 739,00 = 2319,00 грн (сплачені проценти); 4238,20 -2319,00 = 1919,20 грн (заборгованість за процентами)). У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором про споживчий кредит у розмірі 8000,00 грн, комісії у розмірі 616,00 грн, процентів за користування кредитом за період з 20 червня 2021 року по 24 серпня 2021 року у розмірі 1919,20 грн, а всього на суму 10535,20 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 01.11.2024, укладений між позивачем та адвокатом Стародуб І.В., додаткову угоду від 30.12.2024, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.12.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. В акті про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.12.2024 вказано такий перелік робіт, послуг: - правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 2250,00 грн; - складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач - 3000,00 грн; - формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 750,00 грн. Суд звертає увагу на те, що лише частина із вказаних в акті послуг підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Так, мають бути відшкодовані пропорційно до задоволених позовних вимог витрати, що пов`язані зі складанням позовної заяви, що становлять 1160,64 грн ( 10535,20 * 3000,00 / 27231,20). Водночас, правовий аналіз обставин спірних правовідносин та формування додатків до позовної заяви охоплюється складанням позовної заяви, в якій і відображаються всі ці аспекти. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1160,64 грн та судовий збір в розмірі 937,18 грн (10535,20 * 2422,40 / 27231,20). На підставі викладеного,

Outcome: partial