Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

До дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана заява представника заявника ТОВ «Діджи Фінанс» - Виссал В.В., в якій останній просить суд: ухвалити додаткове рішення суду та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2025 у справі № 755/6581/24 позов ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] , третя особа ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість у розмірі 71 850 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Однак, при складанні тексту рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. На підтвердження понесених витрат представник позивача подавав до суду договір про надання правової допомоги від 11.12.2023 №42649746, укладений між адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та ТОВ «Діджи Фінанс»; додаткову угоду від 09.02.2024 № 003068630917 до договору; акт про підтвердження факту надання правничої (правової допомоги) адвокатом від 20.02.2024; детальний опис робіт (наданих послуг), згідно з яким адвокатом було надано ТОВ «Діджи Фінанс» правову допомогу на загальну суду 6 000 грн. Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Договором про споживчий кредит №5044636 від 18.05.2021, в розмірі 71 850 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Так, за правилом п.п.1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У першій заяві по суті справи, представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Гайова А.С. у порядку п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повідомила, що позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн, а докази на підтвердження розміру судових витрат були надані разом з позовом. Таким чином, вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, судом було встановлено наступне. Так, 11.12.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» було укладено договір про надання правової допомоги № 42649746, за умовами якого адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі і на умовах, передбачених цим договором. 09.02.2024 між адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено додаткову угоду 003068630917 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023, згідно якої, адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво і захист інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» у справі щодо кредитної заборгованості з [PERSON] . Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, наданий обсяг правничої допомоги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1.5 години, вартістю 2250 грн (1 година роботи - 1500 грн); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтуючий) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 години, вартістю 3 000 грн (1 година роботи - 1 000 грн.); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 1 година, вартістю 750 грн. Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 20.02.2024 сторони підтвердили, що адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» надало, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6 000 грн. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що представником позивача до суду подано достатній обсяг доказів на підтвердження наданої професійної правничої допомоги, зокрема, договір на надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги, обсяг яких в повній мірі підтверджується матеріалами даної справи. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на встановлене судом та викладені судом висновки вище, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, у межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного та

Outcome: approved