Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] (далі - позивач)звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - відповідач 1, [PERSON] ), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - відповідач 2, [PERSON] ), третя особа [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON] ) про визнання рішень незаконними та стягнення моральної шкоди. З урахуванням заяви про зміну предмету позову просила суд визнати незаконними рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за індексними номерами: 35724564 від 16.06.2017 про скасування реєстраційних дій та скасування державної реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 63557480000; 35882311 від 27.06.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 78958232000; 35925488 від 30.06.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасувати зроблений на підставі такого рішення запис про право власності №21167050 від 30.06.2017 щодо 6/100 частки квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 63822180000); 36530612 від 09.08.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 71238080000. Визнати незаконними рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за індексними номерами: 36837018, 36837079, 36837225, 36837288 від 30.08.2017 про скасування реєстраційних дій та скасування державної реєстрації права власності щодо об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 72833180000, 64687980000, 64858932208, 63557480000; 36841361 від 31.08.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 63557480000. Стягнути із нотаріуса [PERSON] на користь [PERSON] 100 000,00 грн. моральної шкоди. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 100 000,00 грн. моральної шкоди. У обґрунтування позовних вимог вказала, що у червні 2013 року все належне - [PERSON] нерухоме майно вибуло з її законного володіння в результаті укладання її невісткою [PERSON] договорів дарування на користь третьої особи - [PERSON] , котра діяла від її імені на підставі довіреності. Рішенням Печерського районного суду по справі № 757/24086/14-ц довіреність №19393 була встановлена нікчемною, всі договори дарування недійсним та [PERSON] повернуто все майно. 02.03.2017 року ухвалою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції було залишено без змін та набрало законної сили. 14.03.2017 року державними реєстраторами було внесено до Державного реєстру прав записи про скасування державної реєстрації прав, а саме скасовано всі записи про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, котре виникло у [PERSON] на підставі семи договорів дарування, визнаних судом недійсними. Тобто рішення суду по справі № 757/24086/14-ц було виконано, у результаті чого [PERSON] було повернуто наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] . (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 72833180000); 1/2 частка квартири [ADDRESS] . (РНОНМ: 63557480000); 1/2 частка квартири [ADDRESS] . (РНОНМ: 64687980000); 1/3 частки квартири [ADDRESS] . (РНОНМ: 71238080000); 6/100 частки квартири [ADDRESS] . (РНОНМ: 63822180000); 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] . (РНОНМ: 64858932208); 1/2 частка земельної ділянки, [ADDRESS] . (РНОНМ: 78958232000). 31.05.2017 року Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Печерського районного суду від 08.09.2017 та Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Натомість рішення суду вже було виконано 14.03.2017 у повному обсязі, в результаті чого [PERSON] було повернуто майно. Достовірно знаючи, що [PERSON] може знайти нотаріуса чи іншого недобросовісного Держреєстратора, здійснить поворот виконання рішення суду першої інстанції, позивачем було подано Держреєстраторам заяви про заборону вчинення реєстраційних дій щодо належного [PERSON] нерухомого майна. Позивачем подавалися заяви щодо всіх об`єктів нерухомого майна відповідачам було відомо їх зміст. Окрім того, на все майно, котре було предметом спору, ухвалою суду було накладено арешт, на підставі котрої державним виконавцем було зареєстровано у Держреєстрі відповідні обтяження та оголошено заборону на його відчуження, котре діє і на даний час. Незважаючи на вищезазначені положення законодавства, наявність зареєстрованих обтяжень майна із забороною його відчуження та заяв про заборону вчинення реєстраційних дій з майном, відповідачами по справі, Держреєстраторами - приватними нотаріусами КМНО [PERSON] та [PERSON] в результаті проведення незаконних реєстраційних дій у Держреєстрі [PERSON] було в незаконний спосіб повернуто право на майно, котре на виконання рішення суду по справі № 757/24086/14-ц було 14.03.2017 повернуто позивачу, тобто здійснено поворот виконання рішення суду за відсутності законних підстав для цього та з численними порушеннями вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав. Рішення та проведенні на їх підставі реєстраційні дії відповідачів є незаконними. Зазначені незаконні рішення відповідачів завдали моральної шкоди позивачу, яка має бути відшкодована в повному обсязі винними особами. На підставі викладено, позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2018 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/17082/18-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 25.06.2018 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшла заява - заперечення проти розгляду справи у прядку спрощеного провадження. 25.06.2018 року на адресу суду від представника третьої особи надійшла позовна заява третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про визнання права власності на нерухоме майно. 06.07.2018 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого остання не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позову. 17.07.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 25.07.2018 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив. 07.11.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення. 07.11.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення проти прийняття до спільного розгляду позовної заяви третьої особи. 26.12.2019 року судом здійснено запит до відповідачів про витребування відомостей, що стали підставою для вчинення реєстраційних дій відносно належної позивачу 1/2 частки квартири [ADDRESS] ; 1/2 частки земельної ділянки, [ADDRESS] ; - 6/100 частки квартири [ADDRESS] ; - 1/3 частки квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] ; 1-2 в буд. [ADDRESS] ; частки буд. [ADDRESS] . 14.01.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 05.02.2020 року на адресу суду від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] надійшла відповідь на запит. 05.02.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2021 року занесеною до протоколу судового засідання прийнято до спільного розгляду заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2021 року занесеною до протоколу судового засідання відмовлено третій особі у прийнятті зустрічної позовної заяви. 07.02.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 10.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів. 10.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2024 року занесеною до протоколу судового засідання прийнято до спільного розгляду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2024 року занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Міністерства юстиції України та Державної податкової служби України. 28.05.2024 року на адресу суду надійшла довідка у відповідь на електронний запит. 05.07.2024 року на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшла відповідь на запит. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач 1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, проте у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі відповідача 1. Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, враховуючи, що справа перебуває у провадженні суду тривалий час, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судовим розглядом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. були посвідчені наступні договори дарування, від імені дарувальника [PERSON] на користь обдаровуваного - [PERSON] , а саме: 01 червня 2013 року - договір дарування Квартири [ADDRESS] за реєстровим №652; 15 червня 2013 року - договір дарування 1/2 частки Квартири [ADDRESS] за реєстровим №740; 15 червня 2013 - договір дарування 1/2 частки Квартири [ADDRESS] за реєстровим №743; 16 червня 2013 - договір дарування 1/3 частки Квартири [ADDRESS] за реєстровим №746; 16 червня 2013 року - договір дарування 6/100 частки Квартири [ADDRESS] за реєстровим №749;. 28 червня 2013 року - договір дарування 1/2 частки Житлового будинку [ADDRESS] за реєстровим №811; 28 червня 2013 року - договір дарування 1/2 частки Земельної ділянки [ADDRESS] за реєстровим №814. Вказані правочини від імені [PERSON] як дарувальника вчинялися на користь [PERSON] . [PERSON] , на підставі довіреності, посвідчено 09.11.2005 року нотаріусом Федоришиним О.П. за реєстровим №19393 з використання: нотаріального бланку ВСК 036439. 08 вересня 2016 року рішенням Печерського районного суду по справі 757/24086/14-ц довіреність №19393 була встановлена нікчемною, всі перелічені вище договори дарування визнано недійсним та присуджено повернути [PERSON] все майно. 02 березня 2017 року ухвалою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції було залишено без змін та набрало законної сили. Позивач звернулася до державних реєстраторів, якими 14 березня 2017 року державними реєстраторами було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Держреєстр) записи про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, котре виникло у [PERSON] на підставі семи договорів дарування, визнаних судом недійсними. У результаті виконання рішення Печерського районного суду м. Києва у 757/24086/14- ц від 08 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 02 березня 2017 року, позивачу було повернуто наступне нерухоме майно, право на котре виникло на підставі наступних документів (записи про що відображені як офіційні відомості в ДРРП): Квартира [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна (РНОНМ): 72833180000), підстава виникнення права власності - Договір купівлі-продажу квартири за реєстровим N34472 від 17.09.2001р.; 1/2 частка квартири [ADDRESS] (РНОНМ: 63557480000), підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя [NUMBER] від 21.05.2013 р.; 1/2 частка квартири [ADDRESS] (РНОНМ: 64687980000), підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя [NUMBER] від 22.05.2013 р.; 1/3 частка квартири [ADDRESS] (РНОНМ: 71238080000), підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 27.07.1998р.; 6/100 частки квартири [ADDRESS] (РНОНМ: 63822180000), підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя [NUMBER] від 21.05.2013 р.; 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] (РНОНМ: 64858932208), підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя [NUMBER] від 22.05.2013 р.; 1/2 частка земельної ділянки, [ADDRESS] (РНОНМ: 78958232000), підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя [NUMBER] від 10.06.2013р. Вказані реєстраційні дії були вчинені 14 березня 2017 року. 31 травня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Печерського районного суду від 08.09.2017 та Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02.03.2017 було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Судовим розглядом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було проведено наступні реєстраційні дії щодо належній позивачу 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Скасування державної реєстрації права власності: Підстава: ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відомості внесено до Реєстру: 16.06.2017 19:10:04, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 35724564. Скасування реєстраційної дії: Підстава: відсутня. Відомості внесено до Реєстру: 16.06.2017 19:21:04, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 35724564. Скасування державної реєстрації права власності: Підстава: ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відомості внесено до Реєстру: 16.06.2017 19:44:45, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 35724564. Скасування реєстраційної дії: Підстава: відсутня. Відомості внесено до Реєстру: 19.06.2017 17:14:07, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 35724564. Скасування реєстраційної дії: Підстава: відсутня. Відомості внесено до Реєстру: 21.06.2017 16:09:04, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 35724564. У подальшому відповідачем 1 [PERSON] було проведено Держреєстрацію права власності наступного нерухомого майна, належного позивачу, на користь [PERSON] : 1/2 частки земельної ділянки, [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 21122558. Підстава виникнення права власності: ухвала суду, серія та номер: справа № 757/24086/14-ц, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ; договір дарування, серія та номер: 814, виданий 28.06.2013, видавник: Іващенко Н.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35882311 від 27.06.2017 11:07:44, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. 6/100 частки квартири [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 21167050 Підстава виникнення права власності: ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ; договір дарування, серія та номер: 749, виданий 16.06.2013, видавник: Іващенко Н.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35925488 від 30.06.2017 10:44:15, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 21786263 Підстава виникнення права власності: ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ; договір дарування, квартири, серія та номер: 746, виданий 16.06.2013, видавник: Іващенко Н.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36530612 від 09.08.2017 10:17:00, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Відповідно до ч.1,2 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Рішення суду або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав. Так, судовим розглядом встановлено, що позивач з метою недопущення неправомірного заволодіння її майном, в тому числі через безпідставний поворот виконання рішення суду, в особі свого представника [PERSON] подавала Держреєстраторам заяви про заборону вчинення реєстраційних дій щодо належного їй нерухомого майна, яке є предметом даного спору. Відповідно до ч.З ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Окрім того, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24086/14-ц від "27" серпня 2014 р. на все майно, котре було предметом спору, ухвалою суду було накладено арешт, на підставі котрої державним виконавцем було зареєстровано у Держреєстрі відповідні обтяження та оголошено заборону на його відчуження, котре діяло на момент прийняття оскаржуваних рішень у даній справі. У подальшому третя особа у справі - [PERSON] , звернувся до іншого приватного нотаріуса, як держреєстратора, - [PERSON] . 30 серпня 2017 року відповідачем 2 [PERSON] до Держреєстру було внесено записи про скасування Держреєстрації права власності позивача та проведено скасування реєстраційних дій, проведених Держреєстраторами 14.03.2017 по скасуванню Держреєстрації права власності [PERSON] на нерухоме майно, котре було зареєстровано на підставі визнаних судом недійсними договорів дарування, щодо наступного нерухомого майна: Квартири [ADDRESS] . Скасування реєстраційної дії: Підстава: ухвала суду, серія та номер: 757/24086/14-ц, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 18:57:11, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м.. Київ, індексний номер рішення: 36837018. Скасування державної реєстрації права власності: Підстава: Та сама. Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 18:57:34, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 36837018. 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Скасування реєстраційної дії: Підстава: ухвала суду, серія та номер: 757/24086/14-ц, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 19:01:25, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 36837079. Скасування державної реєстрації права власності: Підстава: Та сама. Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 19:01:37, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 3683 7079. 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . Скасування реєстраційної дії: Підстава: ухвала суду, серія та номер: 757/24086/14-ц, виданий 31.05.2017, видавник: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 19:16:37, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 3683 7225. Скасування державної реєстрації права власності: Підстава: Та сама. Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 19:16:52. приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 3683 7225. 30 серпня 2017 року Державним реєстратором - [PERSON] до Держреєстру було внесено запис про скасування Держреєстрації права власності на належну Позивачу: 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Відомості внесено до Реєстру: 30.08.2017 19:22:56, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 36837288. При цьому відповідачем [PERSON] взагалі не було зазначено підставу скасування запису про моє право власності на це майно. Після проведення цієї реєстраційної 31.08.2017 Держреєстратором - [PERSON] було проведено повторну Держреєстрацію права власності за [PERSON] на: 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 22099245 Підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 743, виданий 15.06.2013, видавник: Іващенко Н.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36841361 від 31.08.2017 10:07:59, приватний нотаріус [PERSON], Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Відповідно до п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Відповідно до абз. 5 ч.5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Відповідно до п.1,2 ч. 3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Про це також зазначається у п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, а саме; розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Відповідно до п.4 ч.1, ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до п.1,3-6,9,11 ч.1 та ч.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав має бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Таким чином, Держреєстратор має право проводити реєстраційні дії з нерухомим майном тільки в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці (наприклад м. Києва або Київської області) крім випадків щодо реєстрації обтяження або у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Ці вимоги закону також були порушені відповідачами. Більш того у ч.1 ст.19, ч.3 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначається про те, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії нотаріусом проводиться невідкладно після завершення нотаріальної дії, але не пізніше строків, встановлених абзацами першим і другим цієї частини. Заява про державну реєстрацію прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва одночасно з завершенням такої дії обов`язково формується та реєструється нотаріусом, яким вчинено таку дію. Положеннями ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», передбачено наступне: нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Користування єдиними та державними реєстрами здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію. Законодавством чітко визначено, що нотаріуси мають право користуватися Держреєстром та проводити у ньому реєстраційні дії тільки під час вчинення нотаріальних дій, вичерпний перелік котрих зазначено у ст.34 Закону «Про нотаріат». А також тільки стосовно майна, щодо котрого саме цим нотаріусом вчинялися нотаріальні дії. Відповідно до п.1,9 ч.1 ст.27, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі; укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; На підставі договорів дарування речові права вже були зареєстровані у Держреєстрі. Судовим розглядом встановлено, що право власності у Позивача на майно виникло та було зареєстровано у Державному реєстрі прав не на підставі рішення суду по справі 757/24086/14-ц, а на підставі інших правовстановлюючих документів. Незважаючи на вищезазначені вимоги законодавства, відповідачем [PERSON] були прийняті рішення про Держреєстрацію права власності за індексними №35882311 від 27.06.2017, №35925488 від 30.06.2017, №36530612 від 09.08.2017, на підставі котрих було зареєстровано право власності [PERSON] та припинення права власності позивача на наступні об`єкти нерухомого майна: 1/2 частки земельної ділянки, [ADDRESS] ; 6/100 частки квартири [ADDRESS] ; 1/3 частки квартири [ADDRESS] , із зазначенням підстав: ухвала ВССУ від 31.05.2017 та договорів дарування за реєстровими №814 від 28.06.2013, №749 від 16.06.2013 та№746 від 16.06.2013, які були посвідчені приватним нотаріусом КМНО Іващенко Н.В. Прийняті відповідачем [PERSON] вищезазначені рішення та проведені на їх підставі реєстраційні дії з Держреєстрації прав (відчуження майна) є також незаконними з тих підстав, що: з 21.11.2016 року у нотаріусів відсутні повноваження проводити реєстраційні дії на підставі рішень судів, [PERSON] подано ті самі договори дарування на підставі яких речове право вже було раніше зареєстровано у Державному реєстрі прав у 2013 році приватним нотаріусом Іващенко Н.В., однак в подальшому така реєстрація була скасована, у Держреєстрі прав були зареєстровані обтяження речових прав на вищезазначене нерухоме майно (арешт із оголошенням про заборону його відчуження), [PERSON] подано заяви про Держреєстрацію прав та скасування Держреєстрації прав не до Держреєстратора - приватного нотаріуса, який посвідчував договори дарування, проводив Держреєстрацію прав у 2013 році та не до Держреєстраторів, котрі вносили запис про скасування Держреєстрації прав 14.03.2017, 1/2 частки земельної ділянки, [ADDRESS] - знаходиться не в межах м. Києва а в межах Київської області (в іншій адміністративно-територіальної одиниці). За наявності вищезазначених чисельних підстав для відмови [PERSON] в Держреєстрації прав, відповідач [PERSON] була зобов`язана, у т.ч. відповідно до ч.1,2 ст.24 Закону про Держреєстрацію, не приймати заяви [PERSON] та/або прийняти рішення про відмову в Держреєстрації прав. А тому, всі прийняті відповідачем [PERSON] рішення за індексними номерами 35724564 від 16.06.2017. 35882311 від 27.06.2017. 35925488 від 30.06.2017 та 36530612 від 09.08.2017 про Держреєстрацію прав, скасування Держреєстрації прав, скасування реєстраційних дій та проведені на підставі них реєстраційні дії є незаконними. Щодо відповідача [PERSON] слід зазначити, що останнім при прийнятті рішення про скасування держреєстрації права власності позивача на квартиру [ADDRESS] , зазначено як підставу дослівно: «Ухвала ВССУ». Втім, відповідно до абз.3,4 п.41 «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін`юст. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ. Натомість відповідачем [PERSON] було внесено до Держреєстру запис про скасування Держреєстрації права власності позивача на квартиру [ADDRESS] взагалі без зазначення підстави (безпідставно) та наступного дня проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на це майно на підставі договору дарування, на підставі котрого речове право на це майно вже було зареєстровано у 2013 році. Також в Держреєстрі прав було зареєстровано обтяження цього майна, яким заборонено реєстрацію переходу права власності. Так, прийняті відповідачем [PERSON] рішення за індексними номерами 36837018, 36837079,36837225, 36837288 від 30.08.2017 та 36841361 від 31.08.2017 та проведені на їх підставі реєстраційні дії зі скасування реєстраційних дій, проведених іншими Держреєстраторами, внесення записів про скасування Держреєстрації права власності позивача на майно, Держреєстрації права власності за [PERSON] є незаконними на підставі наступного. 3 21.11.2016 року у нотаріусів відсутні повноваження проводити реєстраційні дії на підставі рішень судів. Відповідач не перебував у трудових відносинах з суб`єктом речових прав. Подана [PERSON] . Ухвала ВССУ від 31.05.2017 по справі 757/24086/14-ц не дає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. До Держреєстру прав внесено запис про скасування Держреєстрації права позивача на квартиру [ADDRESS] без зазначення підстави. Держреєстрація права власності Позивача на квартиру [ADDRESS] частки квартири [ADDRESS] , 1/2 частки оіситлового буд. [ADDRESS] була проведена не на підставі рішення суду по справі 757/24086/14-ц. а на підставі інших правовстановлюючих документів. Ухвалою ВССУ не скасовано рішення Держреєстраторів та/або документи на підставі котрих було проведено Держреєстрацію права Позивача на майно, зазначене у попередньому пункті. [PERSON] подано той самий договір дарування 1/2 частки квартири [ADDRESS] , на підставі якого речове право вже було зареєстроване у Держреєстрі у 2013 році. У Держреєстрі прав зареєстроване обтяження речових прав на 1/2 частки квартири [ADDRESS] (арешт із оголошенням про заборону його відчуження). [PERSON] подано заяви про Держреєстрацію прав та скасування Держреєстрації прав не до Держреєстратора - приватного нотаріуса, який посвідчував договори дарування, проводив Держреєстрацію прав у 2013 році та не до Держреєстраторів, котрі вносили запис про скасування Держреєстрації прав 14.03.2017. У Держреєстрі були зареєстровані заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна стосовно всіх об`єктів нерухомого майна, строк дії котрих становить 10 робочих днів і котрий, на час проведення відповідачем реєстраційних дій, ще не закінчився. 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] знаходиться поза межами м, Києва. Крім того, позивач вказує, що зазначені незаконні рішення відповідачів завдали моральної шкоди позивачу. Так, відповідно до ст. 21 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних або недбалих дій державного нотаріуса, відшкодовується в порядку, передбаченому законодавством України. При цьому частина друга статті 28 цього Закону зазначає, що держава не несе відповідальності за шкоду, заподіяну неправомірними діями приватного нотаріуса при здійсненні ним нотаріальної діяльності функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно. Таким чином нотаріуси несуть самостійно відповідальність за завдану особам шкоду. Відповідно до статті 27 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Також частиною другою цієї статті встановлені виключні підстави звільнення нотаріуса від відповідальності за вчинення незаконних дій, а саме: Нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа. Однак у даному випадку такі обставини, які виключали б можливість притягнення відповідачів до відповідальності відсутні. Наведеними вище доводами та наявними матеріалами у справі підтверджується, що у рішення та дії відповідачів були незаконними, та недбалими. У обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди стороною позивача вказано, що позивач є особою похилого віку та джерелом доходу, який міг в достатній мірі забезпечити їй гідне життя, була нерухомість, яка безпідставно вибула з її власності в результаті незаконних дій відповідачів. Так, позивач не працює, та існує виключно на свою мінімальну пенсію, а через незаконні дії відповідачів опинилася під загрозою не лише позбавлення очікуваного пасивного доходу, але й ризику стати безхатченком, та змушена вже більш як 6 років відстоювати свої права. У цілому розивач відчуває глибоке почуття несправедливості, викликане рішеннями відповідачів та розчарування тим, що відповідачами не дотримано мінімальних вимог закону, внаслідок чого вона була за секунди позбавлена останніми права власності на майно, яке важко набувалося позивачем та її чоловіком спільно за роки шлюбу. Та існуюча ситуація створює перманентний стан тривоги у позивача в очікуванні того, що аідповідачі, які залишаються безкарними, можуть у будь-який інший момент часу знову допустити подібне свавілля, розуміючи відсутність дієвого впливу на них з боку держави за незаконність їх дій, тим самим взагалі зводячи нанівець встановлені суспільні норми і правила, і в подальшому ставлячи в ніщо інтереси людини, - таке враження щодо недієвості правових інституцій, обов`язковості закону «не для всіх» порушує загальну впевненість позивача у «завтрашньому дні» та своєму місці в ньому, стабільності цивільних відносин, в яких позивач є учасником (власником майна, тощо). Всі описані вище моральні страждання і приниження є емоціями позивача, як людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання, та свідчать про те, що позивачу завдана значна моральна шкода рішеннями відповідачів. Так, позивач оцінює моральну шкоду завдану кожним з відповідачів у розмірі 100 000,00 грн., таким чином загальний розмір шкоди складає 200 000,00 грн. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Положеннями частин першої - третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України) Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved