Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

До суду 30.04.2025 надійшов позов Акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 01.01.2021 як клієнт Банку [PERSON] уклала з Банком кредитний договір ABH0CT155101609516633994, щодо надання останній кредиту в розмірі 10 000 грн строком на 35 місяців (тобто до 31.12.2023) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Позивач надав відповідачці в користування вказані кошти, натомість остання свої зобов`язання перед кредитором не виконала, в наслідок чого станом на 30.04.2025 заборгованість відповідача склала 10 786,07 грн, яка складається з 7 797,83 грн - загальний залишок заборгованості, 2 988,24 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Тому, покликаючись на статті 525, 526, 527, 530 ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою від 02.05.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві час на усунення недоліків, вказані недоліки було усунено 12.05.2025. Ухвалою від 13.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.06.2025. Представник позивача Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, клопотань не подавав, у позовній заяві висловив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву у якій позовні вимоги визнала, проти винесення рішення не заперечувала та просила провести розгляд без її участі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 01.01.2021 [PERSON] як клієнт Банку уклала з Банком кредитний договір ABH0CT155101609516633994 щодо надання їй кредиту в розмірі 10 000 грн строком на 35 місяців (тобто до 31.12.2023) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн, що відображено в заяві-анкеті до кредитного договору ABH0CT155101609516633994, паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п.п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), сума кредиту -10 000 грн, мета отримання кредиту -придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, строк кредиту - 35 місяців, фіксована процентна ставка - 50% на рік, зарахування коштів відбувається на платіжну картку 4323-3473-1042-5571, заяву клієнта підписано простим електронним підписом за номером телефону [NUMBER] , чим підтверджено, що клієнт був ознайомлений з умовами на яких надається кредит. Відповідно до розрахунку заборгованості, за договором № АВН0СТ155101638950778920 від 01.01.2021, станом на 30.04.2025 заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складає суму 10 786,07 грн, яка складається з: 7 797,83 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 2 988,24 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Таким чином, відповідачем не виконано умови укладено кредитного договору та не повернуто позивачеві отримані кредитні кошти, а також не сплачено проценти за користування ними, чим порушено права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Як визначено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надала, натомість визнала позовні вимоги. Відповідно до ст. 206 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved