Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаною заявою. Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , 1934 року народження, який помер [INFO] , був рідним сином [PERSON] , 1905 року народження, яка померла [INFO] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла баба заявниці [PERSON] . Також, [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . При цьому, заявниця є спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON] . На день смерті баби [PERSON] батько заявниці [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований разом зі своєю матір`ю, здійснив її поховання, тому фактично прийняв спадщину після її смерті. При цьому, серед документів заявницею було знайдено сертифікат на земельну частку на ім`я [PERSON] , але державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №228/02-31 від 09.10.2024 року, про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину з тих підстав, що відсутній документ, який підтверджує родинні відносини, а саме свідоцтво про народження батька. З даний підстав зявниця звернула до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 17.02.2025 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.04.2025 року судом було витребувано докази по справі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. В прохальній частині заяви просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо встановлення факту родинних відносин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для реалізації своїх прав. Судом встановлено, що батьками заявниці [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.9). У свою чергу, відповідно до Свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] 20.01.1998 року [PERSON] , та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2018 року, посвідченого Карасевич О.І., державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області, спадкоємицею майна [PERSON] є його донька [PERSON] . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,4722 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Попелюхівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.(а.с.15). Вказане також підтверджується спадковою справою №283/2017 відкритої після смерті [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0522885600:03:001:0092, площею 2,4781 зареєстровано за [PERSON] (частка 1) (а.с.16). При цьому, заявниця зазначає, що її покійний батько [PERSON] був спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] . Однак, відповідного документу, який підтверджував факт родинних відносин не збереглося. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №23 (а.с.7-8) За життя, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН №033088 [PERSON] , яка проживала с.Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області на підставі рішення Мурованокуриловецької ради від 16.09.1996 року №219 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в КСП «Зоря», розміром 2,36 кадастрових гектарів (а.с.14). Відповідно до Довідки №15/147 від 17.10.2024 року Мурованокуриловецької селищної ради [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і до дня смерті остання постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: права на земельну частку (пай) розміром 2,36 га умовних кадастрових гектарів з земель ксгп «Зоря» с.Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцями за законом [PERSON] є : син [PERSON] та син [PERSON] . Спадщину прийняв син [PERSON] , який фактично вступив в управління і володіння спадковим майном (а.с.11). З Листа №72/01-16 від 16.05.2025 року Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори вбчається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. З Листа Державного архіву Вінницької області №07-4124/7 від 27.11.2017 року вбачається, що з частково збережених книгах актових записів про народження громадян по с.Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області за 1934 рік актовий запис про народження [PERSON] не виявлено. Разом з тим, з виписки із погосподарських книг вбачається, що за господарством [ADDRESS] проживала сім`я [PERSON] . При цьому, проживали у ньому [PERSON] мати та [PERSON] син, та інші члени сім`ї (а.с.17-23). Постановою №228/02-31 від 09.10.2024 року державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевич О.І. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] , який народився [INFO] , та помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved