Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Япошка» про захист прав споживачів, в якому він просив стягнути з ТОВ «Япошка» на його користь моральну шкоду у розмірі 100\~000 грн. та витрати, пов`язані з отриманням правової допомоги у розмірі 13\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 19.05.2024 о 20:07 год. через застосунок «Glovo» здійснив онлайн-замовлення у ресторані «Япошка» в м. Харків на суму 988 грн. Замовлення складалося з: доставки 49 грн., сік «Сандора» 1 л. 95 грн., «Пепсі» 1 л. 59,00 грн., сет «Філадельфія фреш Нью» - 785 грн. Після того, як [PERSON] скуштував декілька позицій з ролів «Філадельфія фреш Нью» відчув погіршення стану здоров`я, а саме слабкість, різкий біль у животі, відчуття нудоти, блювоти, діареї. З зв`язку з цим [PERSON] був змушений звернутися до медичної установи, позивача було доставлено до військово-медичного клінічного центру Північного регіону та перебував на стаціонарному лікуванні з 20.05.2024 по 25.05.2024. [PERSON] був поставлений діагноз при госпіталізації діарея і гастроентерит імовірно інфекційного походження, що підтверджується медичною картою стаціонарного хворого №542. У військово-медичному клінічному центрі Північного регіону за наслідками лабораторних досліджень [PERSON] був встановлений повний діагноз А09 діарея і гастроентероколіт (викликаний Enterobacter) середньо-тяжкого перебігу. Внаслідок отруєнння змінився звичайний спосіб життя позивача, оскільки він не мав можливості займатися своїми справами та повноцінно пройти курс «Зовнішній пілот (оператор) ударних БПЛА мультироторного типу із системою FPV». Позивач вважає, що доставлена йому їжа 19.05.2024 була неналежної якості, у зв`язку з чим він опинився в лікарні та вимушений був проходити лікування. Повноцінне проходження позивачем курсу «Зовнішній пілот (оператор) ударних БЛПА мультироторного типу із системою FPV» у школі пілотів бойових дронів «РАРОГ» було для нього особливо важливим етапом в житті для отримання критично важливих для нього обсягу знань для подальшого захисту щодо збереження цілісності та суверенітету України проти російської федерації. Навчання проводять кваліфіковані інструктори з бойовим досвідом. Сам курс включає в себе навчання 146 годин. У зв?язку з проходженням стаціонарного лікування, погіршення здоров?я, викликаного отруєнням через неякісну їжу з ресторану «Япошка», при проходженні вищевказаного курсу позивач не отримав той рівень знань, який би йому був надзвичайно важливим для подальшого захисту України проти наступу російської федерації. Внаслідок отруєння позивач зазнав фізичних та моральних страждань, в його житті стались вимушені зміни, що спричинило великий стрес, йому було спричинено моральну шкоду рестораном «Япошка», яку він оцінює в розмірі 100 000 грн. Позивач вважає відповідача відповідальним за завдану внаслідок недоліків продукції моральну шкоду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 цивільну справу передано за підсудністю до Основ`янського (кол. Червонозаводського) районного суду міста Харкова. Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає ТОВ «Япошка» неналежним відповідачем, оскільки ТОВ «Япошка» взагалі не здійснює діяльності із приготуванням страв чи виробництва продукції, а отже, не може нести відповідальність за якість або реалізацію таких товарів. Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що спірний товар був проданий саме цим товариством. Зокрема, доданий до матеріалів справи чек не містить жодних реквізитів або інших відомостей, які б підтверджували, що продавцем є ТОВ «Япошка». Відсутність відповідних доказів унеможливлює встановлення правової підстави для покладення відповідальності на відповідача, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Отже, ТОВ «ЯПОШКА» не має жодного відношення до виготовлення продажу харчових продуктів, а позивачем не було підтверджено жодним чином, що саме ТОВ «ЯПОШКА» є продавцем харчової продукції неналежної якості. Оскільки не підтверджено факту реалізації товару цією компанією ТОВ «Япошка» не може бути відповідальною у даній справі, та, як наслідок, належним відповідачем у даній справі. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року в задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «Япошка» про заміну неналежного відповідача відмовлено. У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у позовній заяві у повному обсязі та просила їх задовольнити. Доводи відповідача, що ТОВ «Япошка» є неналежним відповідачем у справі вважає необґрунтованими, оскільки сам ТОВ «Япошка» реалізувала товар неналежної якості. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву та вважає, що ТОВ «Япошка» не є належним відповідачем у справі, тому позовні вимоги до неналежного відповідача не можуть бути задоволені. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зазначає наступне. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що 19.05.2024 позивач замовив через застосунок Glovo доставку продуктів харчування з ресторану «Япошка», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Короленка, 4, на адресу: м. Харків, пл. Павлівська, 10, замовлення складалося з: сік «Сандора» 1 л. 95 грн., «Пепсі» 1 л. 59,00 грн., сет «Філадельфія фреш Нью» - 785 грн, доставка становила 49 грн., що підтверджується скріншотом з застосунку Glovo. 20.05.2024 [PERSON] було госпіталізано до військово-медичного клінічного центру Північного регіону, де попередньо було поставлено діагноз «Харчове отруєння», що підтверджується первинною медичною карткою, складеною о 09 год. 10 хв. 20.05.2024. У військово-медичному клінічному центрі Північного регіону [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 20.05.2024 по 25.05.2024, де позивачу було поставлено діагноз А09 діарея і гастроентероколіт (викликаний Enterobacter) середньо-тяжкого перебігу, що підтверджується медичною карту стаціонарного хворого №5492 від 20.05.2024 та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5492. [PERSON] 28.05.2024 направив листом з описом вкладення претензію ТОВ «Япошка», в якому просив відшкодувати спричинені йому збитки та моральну шкоду, яка відповідно до даних з веб-сайту «Укрпошта» за трекінгномером «6100259605756» була вручена особисто 05.06.2024. Претензія залишилася без реагування з боку ТОВ «Япошка». Крім цього, за захистом прав споживача [PERSON] звернувся до Головного управління Держспоживслужби в Харківській області, де в результаті розгляду його звернення [PERSON] була надана відповідь 27.06.2024, згідно з якою було зазначено, що провести позаплановий захід не вдалося, оскільки за адресою: [ADDRESS] діяльності з приготування страв та ресторанної діяльності не здійснює. Проводити будь-які заходи стосовно оператора ринку, відмінного від того, що вказаний у заяві [PERSON] , чим виходити за межі інформації, наданої заявником Головне управління Держспоживслужби в Харківській області не уповноважене. [PERSON] вважає, що харчове отруєння спричинене неякісною харчовою продукцією ТОВ «Япошка», яку він замовив 19.05.2024, що призвело до розладу його здоров`я, а також спричинило значну моральну шкоду позивачу, зокрема те, що він не зміг у повній мірі засвоїти курс «Зовнішній пілот (оператор) ударних БПЛА мультироторного типу із системою FPV». Згідно зі ст. 48 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації, підприємці та громадяни, які порушили санітарне законодавство, що призвело до виникнення захворювань, отруєнь, радіаційних уражень, тривалої або тимчасової втрати працездатності, інвалідності чи смерті людей, зобов`язані відшкодувати збитки громадянам, підприємствам, установам і організаціям, а також компенсувати додаткові витрати органів санітарно-епідеміологічної служби на проведення санітарних та протиепідемічних заходів і витрати лікувально-профілактичних закладів на подання медичної допомоги потерпілим. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції, відповідає виробник. За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх потреб мають право на: 1) захист своїх прав державною; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» під безпекою продукції розуміється, відсутність будь-якого ризику для життя, здоров`я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров`я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Також, згідно з п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 5 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» відшкодування заподіяної шкоди (завданих збитків) здійснюється в порядку, встановленому ЦК України, ГК України, Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», іншими законодавчими актами. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, відповідальність особи за настання матеріальної та моральної шкоди настає у разі сукупності таких елементів: наявність шкоди (за обставин цієї справи ушкодження здоров`я (хвороба) у позивачів, що потягло витрати на лікування та наявність моральних страждань), протиправне діяння особи, яка її завдала (що встановлено відповідними актами перевірки дотримання вимог законодавства, складеними повноважними державними органами щодо відповідачів у справі), причинний зв`язок між ними. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У даному випадку за змістом ч. 2 ст. 78 ЦПК України позивачем не надано суду допустимих доказів (передбачених законодавством) придбання у відповідача товару (суші-сету), споживання якого призвело до його хвороби та завдання моральної шкоди. Зокрема, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт придбання ним 19.05.2024 суші-сету у відповідача ТОВ «Япошка» за адресою: м. Харків, вул. Короленка, 4, а саме не надано квитанції про купівлю товару за готівку, або виписки по банківському рахунку позивачем про купівлю товару у безготівковій формі з використанням банківської платіжної картки, оскільки саме такі докази за вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 698 ЦК України, п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» можуть підтвердити укладення між сторонами справи договору роздрібної купівлі-продажу, в рамках якого має здійснюватися відшкодування шкоди. З долученого до позовної заяви знімку екрану не можна однозначно зробити висновок, що саме позивач робив замовлення у ТОВ «Япошка» 19.05.2024 та сплатив за дане замовлення. Водночас, з наведених позивачем доводів не вбачається безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і понесеною позивачем шкодою, що в контексті п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», виключає обов`язок відповідача відшкодувати шкоду позивачу. Крім цього, матеріали справи не містять і учасниками справи не надано суду належних, достатніх достовірних доказів на підтвердження факту вчинення відповідачем порушень Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та притягнення відповідача до відповідальності за порушення вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», допущені відповідачем та (або) виявлені Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області. Щодо доводів представника відповідача, що ТОВ «Япошка» не є належним відповідачем у справі, оскільки ТОВ «Япошка» взагалі не здійснює діяльності із приготуванням страв чи виробництва продукції, а отже, не може нести відповідальність за якість або реалізацію товарів, суд зазначає наступне. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи ТОВ «Япошка», код юридичної особи 39176922, вбачається що ТОВ «Япошка» здійснює, зокрема, такі види економічної діяльності: виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; виробництво інших харчових продуктів; роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; постачання інших готових страв. Отже, доводи, викладені у відзиві представником відповідача не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Враховуючи вищевикладене, оцінивши в сукупності всі наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Разом з тим, оскільки позивач, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», звільнений від сплати судового збору та у зв`язку з відмовою в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору в справі підлягають компенсації за рахунок держави. Водночас, понесені позивачем судові витрати на правову допомогу слід покласти на позивача відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed