Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

представник Шабатин Н.А. в інтересах ТОВ «Споживчий центр», 02.05.2025 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 36\~400 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором №\~20.03.2024-100002349 від 20.03.2024. Позов обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачкою 20.03.2024 укладено кредитний договір №\~20.03.2024-100002349, згідно умов якого позивач строком на 140 днів надав відповідачці 13\~000 грн. 00 коп. кредиту, шляхом перерахування коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на день на залишок заборгованості. У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 06.08.2024 склала 36\~400 грн. 00 коп. з яких: 13\~000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 18\~200 грн. 00 коп. проценти, 1 950 грн. 00 коп. комісія та 3\~250 грн. неустойка. Просила стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 06.05.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Представник ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. у заяві від 02.05.2025 просила про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи, не заперечила (а.с. 5). [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзиву не подала, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 02.05.2025 представник позивача (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1-2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Абзацом другим частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Із змісту заяви від 02.05.2025, із доданих до неї копій документів, зокрема копії заявки від 20.03.2024, пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), додатку до кредитного договору, довідки-розрахунку заборгованості, квитанції про перерахунок коштів від 20.03.2024, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що 20.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~20.03.2024-100002349, шляхом підписання\~Заявки,\~що є\~невід`ємною\~частиною кредитного\~договору. За умовами договору відповідачка строком на 140 днів отримала від позивача кредит у сумі 13\~000 грн. 00 коп., шляхом перерахування коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на день на залишок заборгованості. Також, умовами договору передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту\~ 15 % від суми кредиту та дорівнює 1 950 грн. 00 коп. Таким чином, підписавши спірний договір, відповідачка добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 13 000 грн. 00 коп. відповідачці (позичальнику) підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 20.03.2024. [PERSON] , не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за означеним кредитним договором, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка за період з 20.03.2024 по 06.08.2024, тобто протягом 140 днів (в межах\~строку кредитування), склала 36\~400 грн. 00 коп. з яких: 13\~000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 18\~200 грн. 00 коп. проценти, 1 950 грн. 00 коп. комісія та 3\~250 грн. неустойка. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 20.03.2024 між сторонами договору №\~20.03.2024-100002349 допустила заборгованість перед Товариством, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 000 грн., за процентами у розмірі 18\~200 грн. та за комісією у розмірі 1\~950 грн., а всього 33\~150 грн. Підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки за кредитним договором №\~20.03.2024-100002349 від 20.03.2024 в розмірі 3\~250 грн., суд не убачає, з огляду на наступне. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551\~ЦК України). Відповідно до п. 13 Заявки кредитного договору №\~20.03.2024-100002349\~від 20.03.2024 (кредитної лінії) сторони погодили неустойку: 130 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Разом з тим, відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 суд виснував щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2\~статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, ураховуючи перехідні положення ЦК України, вимога Товариства в частині стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки за кредитним договором №\~20.03.2024-100002349 від 20.03.2024, задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача 2\~206 грн. 11 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial