Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Заступник керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки площею 9,8275 га. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що за результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (спадкова справа №25/2019). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі 30.09.2021 року за № 1451 [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 9,8275 га, кадастровий номер 1422782800:12:000:0524, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лісівської сільської ради Покровського району, Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.09.2021 року за № 44242493 (реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 1611569914227). Спірна земельна ділянка сформована та зареєстрована як об`єкт цивільних прав 03.11.2009 року органом, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Красноармійський районний відділ Донецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельну ділянку кадастровий номер 1422782800:12:000:0524 передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроленд С» на підставі договору оренди від 11.07.2018 року, укладену [PERSON] строком на 10 років. З інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] станом на дату набуття права власності на вказану земельну ділянку була громадянкою російської федерації. Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області від 03.05.2023 року встановлено, що за наявними обліковими даними та бази даних ЄІАС УМП ДМС України, громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні, набуття громадянства не зверталась. Позивач посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку здійснити відчуження земельної ділянки протягом року з дня набуття права власності, що має наслідком застосування положень ст. 145 ЗК України, просить припинити право власності [PERSON] , [INFO] на земельну ділянку, кадастровий номер 1422782800:12:000:0524 площею\~9,8275 га\~із цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.09.2021 року за № 44242493, шляхом її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області; стягнути з [PERSON] на користь Донецької обласної прокуратури судові витрати на сплату судового збору в загальному розмірі 4260,67 грн. Прокурор у судове засіданні не з`явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позивач Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи засобами електронного зв`язку (ч. 6 ст. 128 ЦПК України), подав на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності представника позивача та задоволення позовних вимог в межах законодавства. Відповідач [PERSON] , зважаючи на її громадянство російської федерації та місце проживання в [ADDRESS] повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, що підтверджується відповідною публікацією, але своїм правом на участь не скористалася, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ТОВ «Агроленд С» в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, що підтверджується відповідною публікацією, та засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою про доставку судових документів на офіційну адресу електронної пошти, про причини неприбуття до суду не повідомив, пояснень на позов не надав. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явилася в судове засідання, не повідомила про причини своєї неявки, не надала відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи [PERSON] є власником\~земельної ділянки площею 9,8275 га, кадастровий номер 1422782800:12:000:0524, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лісівської сільської ради Покровського району, Донецької області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2021 року за №1451 після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] (а. с. 45, 46). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.02.2023 вбачається, що датою державної реєстрації за [PERSON] права власності на зазначену вище земельну ділянку є 30.09.2021 року (а. с. 28). \~ \~ \~ \~Згідно договору оренди землі від 11.07.2018 року [PERSON] укладено договір оренди з ТОВ «Агроленд С» строком на 10 років (а.с. 40 44). Звертаючись із позовом, прокурор вказав, що [PERSON] , всупереч чинному законодавству, не відчужила земельну ділянку протягом року з часу набуття права власності. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено\~Земельним Кодексом України. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Відповідно до\~пункту а) частини другої ст. 22 Земельного кодексу України\~до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля,\~багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Багаторічне сільськогосподарське насадження - це сільськогосподарське угіддя, що використовується під штучно створені древесні, кущові або трав`янисті багаторічні насадження, призначені для отримання врожаю плодово-ягідної, технічної та лікарської продукції, а також для декоративного оформлення\~територій. Отже, земельні ділянки для садівництва\~відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог\~статті 130\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЗК України набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України;\~б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади;\~в) територіальні громади;\~г) держава. Право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення може також набуватися банками лише в порядку звернення стягнення на них як на предмет застави. Такі земельні ділянки мають бути відчужені банками на земельних торгах протягом двох років з дня набуття права власності. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до\~ст. 80 ЗК України\~визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм\~ЗК України\~суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно ч. 3\~ст. 81 ЗК України\~іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом ч. 4\~ст. 81 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог підпункту «е» частини 1\~статті 140 ЗК України\~підставами припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно частиною 1, 2, 4 зі\~статтею 145 ЗК України\~якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Отже, за змістом вказаної норми права, передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом, а тому, в даному випадку, наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваних земельних ділянок, оскільки останній мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак до цього часу земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Вказане узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №513/444/15-ц від 23 січня 2018 року. Пунктом 10 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 1\~статті 348 ЦК України\~встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Звертаючись до суду з позовом про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, прокурор просив припинити право власності відповідача на частку спірної земельної ділянки шляхом її примусового відчуження у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області. Отже, за таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , як іноземець, набувши у власність в порядку спадкування та зареєструвавши своє право власності на земельну ділянку площею 9,8275 га, кадастровий номер 1422782800:12:000:0524, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лісівської сільської ради Покровського району, Донецької області, не відчужила її протягом строку, встановленого статтею 81 ЗК України, а тому спірна земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду на підставі ст. 145 ЗК України. Докази, які б спростували вищевикладені обставини з боку відповідача суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4260,67 гривень (платіжна інструкція №1855 від 18.09.2023 року та за № 1854 від 18.09.2023 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved