Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому зазначила, що вона є матір`ю неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 135 СК України. Кровним батьком її сина є [PERSON] , з яким вона була знайома з самого дитинства і згодом між ними виникли близькі відносини. В кінці листопада 2008 року вона зрозуміла, що вагітна, про що розповіла [PERSON] . Після цього в травні 2009 року вони повінчалися, та відсвяткували весілля, однак шлюб не укладали. Після вінчання вони проживали спільно однією сім`єю, вели спільне господарство, після народження сина спільно займалися його вихованням. На хрещенні сина були їхні родичі та знайомі. В подальшому у зв`язку із тим, що [PERSON] зловживав спиртними напоями та у стані сп`яніння влаштовував сварки, поводився агресивно, нищив майно, відносини між ними погіршилися і вони припинили спільне проживання. Незважаючи на це він продовжував визнавати себе батьком її сина [PERSON] , спілкувався з ним, дарував подарунки на день народження. Відповідачка [PERSON] також називала його своїм онуком та визнавала його. 31 травня 2022 року [PERSON] захищаючи Україну в складі Збройних сил України під час ведення активних бойових дій на околицях міста Сєвєродонецьк Луганської області зник безвісти. В травні 2024 року його тіло ідентифіковано та встановлено дату смерті [INFO] . Після смерті батька її син отримав право на призначення пенсії по втраті годувальника. Однак для оформлення вказаної допомоги необхідно подати документи, що підтверджують родинні відносини між сином та загиблим батьком. Відповідачка після смерті сина перестала визнавати онука, та відмовилася надавати будь-які документи, що підтверджують загибель [PERSON] , до того як отримає всю суму грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина. Тому позивачка просить встановити факт батьківства [PERSON] , який загинув [INFO] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Волошанськ О.І. подала письмову заяву в якій позовні вимоги з вказаних підстав підтримала, розгляд справи просить проводити в її та позивачки відсутності. Відповідачка в судове засіданні повторно не з`явилася, про розгляд спарви належно повідомлена судовими повістками, відзиву на позовну заяву не подала. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. Представник третьої особи Управління ПФУ в Івано-Франківській області в судове засідання також не з`явилася, подала письмові пояснення в яки щодо задоволення заяви не заперечила, розгляд справи просить проводити у відсутності представника. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.10\~ст.7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (ч.2\~ст.18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до\~статті 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 122 СК України\~права та обов`язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленими статтями 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та статті 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього\~Кодексу. Відповідно до частини другої\~статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою\~статті 126 СК України\~передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.130\~СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 135 СК України\~визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою\~статті 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно абз.2 п.15\~Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказано, що\~суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. У той же час процедура визнання батьківства встановлена\~ст.128 СК України\~та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку. Згідно зі\~ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України.\~Позов\~про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.\~Позов\~про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.\~Позов\~про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої ст. 135 СК України (а.с. 11). В судовому засіданні позивачка стверджує, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , з яким вони проживали спільно без реєстрації шлюбу. Вказане підтверджується сімейними фотографіями з вінчання позивачки з [PERSON] , святкування весілля, та копією свідоцтва про вінчання (а.с. 12, 14-16). Після народження сина сім`я проживала спільно, [PERSON] визнавав сина та займався його вихованням. Спільне сімейне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося та вони припинили відносини, однак останній продовжував спілкуватися з сином та визнавав його. Згідно витягу з наказу начальника [INFO] (по стройовій \~ \~ \~ \~ частині) № 62 від 04 квітня 2022 року молодший сержант [PERSON] направлений у розпорядження командира військової частини [NUMBER] [ADDRESS] (а.с. 46). Згідно копії витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії протокол № 2363 від 04 вересня 2024 року молодший сержант [PERSON] , [INFO] загинув [INFO] під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] , лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER] виданим 17 січня 2024 року Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 травня 2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), смерть пов`язана із захистом батьківщини (а.с. 52, 48-51). Так як [PERSON] встановлює факт батьківства [PERSON] по відношенні до сина [PERSON] , з метою отримання пільг та призначення пенсії по втраті годувальника, а саме відповідачка відмовляється надавати документи, що підтверджують загибель [PERSON] , та не визнає родинних відносин між покійним сином та [PERSON] тож між сторонами є спір. Підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Тлумачення норм\~ст. 130 СК України\~свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог\~ЦПК України\~(ст. 128 СК України). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Рішення про встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина\~містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.\~\~\~Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved