Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову вказано, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 22.09.1999 року. Фактично шлюбні відносини між сторонами на даний час припинені, шлюб існує лише формально. Почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між сторонами зіпсувались. Позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя. Подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Час на примирення позивач просить не надавати, оскільки це суперечить їхнім з відповідачем інтересам. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В позовній заяві міститься заява від адвоката Крушинської А.А. про розгляд справи за її відсутності та відсутності Позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на те, що відповідач відзив на позовну заяву не подала, у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у ч. 1\~статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з ч. 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 22.09.1999 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб у м. Торонто, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, яка наявна в матеріалах справи. Як вказує позивач, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, позивач не має наміру відновлювати сім`ю та бажає розірвати шлюб, оскільки них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, кожен з них проживає окремо. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved