Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

11 квітня 2025 року позивач -\~Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] звернулася до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». 20 квітня 2024 року, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклала з Банком кредитний договір №АВН0СТ155101713590742165, щодо надання останній кредиту в розмірі 30000 грн строком на 12 місяців (тобто до 19 квітня 2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно. [PERSON] не виконувала взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснювала щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101713590742165 від 20 квітня 2024 року у розмірі 41009 грн 41 коп., яка складається з: 26480 грн 43 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 11509 грн 17 коп. загальний залишок заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3019 грн 81 коп. загальний залишок заборгованості за пенею, та судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2025 року позовну заяву АТ\~«АКЦЕНТ-БАНК»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.75), про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 07 вересня 2023 року відповідач [PERSON] звернулася до АТ «АКЦЕНТ-БАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с.10-11). У заяві зазначено, що відповідач проставленням власноручного або цифрового власноручного підпису під цією анкетою-заявою підтвердила, що дана анкета-заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між нею та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 20 квітня 2024 року будучи клієнтом Банку, відповідач [PERSON] уклала з АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредитний договір №АВН0СТ155101713590742165, щодо надання кредиту в розмірі 30000 грн, строком на 12 місяців, тобто з 20.04.2024 року по 19.04.2025 року включно, зі сплатою процентів у розмірі 85% на рік, розмір щомісячного платежу 3816 грн 59 коп. (а.с.18-20). До кредитного договору Банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», в якому відповідач [PERSON] повідомлена про основні умови кредитування. У п.4 Паспорта споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема, зазначено, що реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 129,84, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 45799 грн 15 коп., проценти за користування кредитом становлять 15799 грн 15 коп. (а.с.16-17). З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором вбачається, що дата видачі кредиту 20.04.2024 року; кількість днів у розрахунковому періоді 364; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період становить 45799 грн 15 коп.; сума кредиту за договором 30000 грн; проценти за користування кредитом 15799 грн 15 коп. (а.с.21-22). Як встановлено при розгляді справи, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором №АВН0СТ155101713590742165 від 20 квітня 2024 року виконало в повному обсязі, що підтверджується Меморіальним ордером №TR.35878828.29880.65455 від 20 квітня 2024 року, відповідно до якого відповідачу [PERSON] на рахунок, вказаний в кредитному договорі №АВН0СТ155101713590742165 від 20 квітня 2024 року, перераховані кредитні кошти в сумі 30000 грн (а.с.25). Відповідач [PERSON] скористалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по кредиту (а.с.26-27), однак гроші не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно з наданим АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розрахунком, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №АВН0СТ155101713590742165 від 20 квітня 2024 року, станом на 11.04.2025 року, становить 41009 грн 41 коп., яка складається з: 26480 грн 43 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 11509 грн 17 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами, 3019 грн 81 коп. загальний залишок заборгованості за пенею (а.с.24). Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються\~Цивільним кодексом України. Положеннями ч.1 ст.207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Статтею 208 ЦК України\~передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1\~ст.1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того відповідно до абзацу 2 ч.2\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином судом встановлено, що укладений між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] кредитний договір №АВН0СТ155101713590742165 від 20 квітня 2024 року, відповідає формі, передбаченій ст.ст.207,\~208,\~639,\~1047,\~1055 ЦК України. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно до положень\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору. За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, ч.2\~ст.1050\~ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2\~ст.1056-1 ЦК України\~передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Отже, відповідач в порушення умов кредитного договору не виконала зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість, так відповідач порушила вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. За таких\~обставин,\~суд\~приходе\~висновку про\~те,\~що\~з\~відповідача [PERSON] слід стягнути\~на користь\~АТ «АКЦЕНТ-БАНК»\~заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101713590742165 від 20 квітня 2024 року у розмірі 41009 грн 41 коп., яка складається з: 26480 грн 43 коп. заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 11509 грн 17 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 3019 грн 81 коп. заборгованості за пенею. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 та ч.2\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна заява подана АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог\~Закону України\~«Про\~судовий\~збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору. При звернені до суду АТ «АКЦЕНТ-БАНК» було сплачено 2422 грн 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №6005315480472 від 11 квітня 2025 року (а.с.1). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved