Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду, заінтересована особа Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, в якій просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2000 (бланк АВК № 764974), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим номером 1-1420 на земельну ділянку розміром 1270 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, він є власником земельної ділянки, згідно договору купівлі-продажу від 03.07.2000 (серія АВК № 764974), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим номером 1-1420, [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 1270 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] . При зверненні до органу реєстрації з питання внесення до реєстру інформції про нього, як власника цієї земельної ділянки з кадастровим номером 6322010100:01:000:1742, він отримав відмову, у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, його прізвище вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказує, що при оформленні вказаного договору купівлі-продажу він не звернув уваги на правильність написання його прізвища, проте наявність цієї помилки у правовстановлюючому документі перешкоджає йому скористатися правом на державну реєстрацію права власності на належну йому земельну ділянку. Будь-яким іншим шляхом виправити зазначену помилку та усунути розбіжності у написанні його прізвища у договорі купівлі-продажу на теперішній час неможливо, у зв`язку з чим просить суд встановити факт належності йому договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2000 (бланк АВК № 764974), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим номером 1-1420 на земельну ділянку розміром 1270 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] . Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду заява, в якій остання просила справу розглядати за відсутності сторони заявника, заяву просила задовольнити у повному обсязі. Представник Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала до суду заяву, в якій просили справу розглянути без представника Дергачівської міської ради. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 14.10.2004 року заявник є [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2000 (серія АВК № 764974), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим номером 1-1420, [PERSON] купив, а [PERSON] продав земельну ділянку, яка була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель, що розташована у м. Дергачі Харківської області, розміром 1270 кв.м., що розташована у [ADDRESS] (а.с. 7-8). Земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності, виданого виконавчим комітетом Дергачівської міської Ради народних депутатів від 05.02.1998 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 773 (а.с. 7). З відповідді від 01.04.2025 наданої Відділом № 7 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, було повідомлено [PERSON] , щодо надання інформації про земельну ділянку з кадастровим номером 6322010100:01:000:1742, що відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у відділі, записи в яких здійснюються до 01.01.2013 року, за № 773 від 05.02.1998 року на ім`я [PERSON] зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-10-00-077312, виданий на підставі рішення Дергачівської міської ради народних депутатів від 09.12.1997 року № 204/10. Право власності посвідчене вказаним державним актом, оформлене на земельну ділянку площею 0,127 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою; [ADDRESS] на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області. До Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6322010100:01:000:1742 площю 0,127 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в [ADDRESS] . Зазначена земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за [PERSON] . Підставою для розроблення технічної документації вказано договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] на території Дергачівського району Харківської області, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , 03.07.2000, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-1420 та державний акт на право власності на землю серії ХР-10-00-077312. З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5600291182025 від 25.02.2025 вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки, площею 0,1270 кадастровим номером 6322010100:01:000:1742 площю 0,127 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в [ADDRESS] , внесена на ім`я [PERSON] 24.02.2025 ТОВ «Проєктувальник» відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Рівненській області 25.02.2025 (а.с. 10-11). Відповідно до\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ХР-10-00-077312,\~земельна ділянка,\~що розташована\~на території\~Дергачівської міської\~ради в\~ [ADDRESS] , площею 0,127 га, належить, [PERSON] , на підставі рішення Дергачівської міської Ради народних депутатів від 09.12.1997 №204/10 (а.с. 13-14). Тобто, при зверненні до органу реєстрації з питання внесення даних до Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно своїх майнових прав, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2000, у [PERSON] , як власника вищевказаної земельної ділянки виникли труднощі, щодо його законного оформлення, у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, його прізвище вказане неправльно як « [PERSON] » замість правильного - « [PERSON] ». Наявність цієї помилки у правовстановлюючому документі перешкоджає йому скористатися правом на державну реєстрацію права власності на належну йому земельну ділянку. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частинами 1, 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У роз`ясненнях, що викладені в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так,\~метою встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документа\~ [PERSON] ,\~а саме\~договору купівлі-продажу\~земельної ділянки, що розташована на території Дергачівської міської ради в [ADDRESS] , площею 0,127 га, від 03.07.2000 (серія АВК № 764974), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим номером 1-1420, є підтвердження його права власності на цю цемельну ділянку. Однак розбіжність у написанні прізвища унеможливлює здійснення заявником своїх майнових прав на реєстрації цього права власності у Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Факт, який просить встановити заявник, підтверджується наступними письмовими доказами: - договору купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована на території Дергачівської міської ради в [ADDRESS] , площею 0,127 га, від 03.07.2000 (серія АВК № 764974), посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим номером 1-1420, в якому прізвище заявника вказане неправльно як « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] »; - паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 14.10.2004 року та картка платника податків, видана Харківською ДПІ ГУ ДПС у Харківській області від 22.01.2025, відповідно до якого заявник є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ). На переконання суду, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську (відрізняється лише одна буква «і»/»е»), у зв`язку з чим суд погоджується із слушністю доводів поданої у порядку окремого провадження заяви. Щодо розподілу судових витрат. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved