Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.04.2025 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовом до Полтавської міської територіальної громади в особі в Полтавської міської ради про визнання права власності. В позовній заяві вказувала на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтава від 03.12.2019 року справа № 552/5965/19 встановлено факт проживання на законних підставах та визнано право користування [PERSON] житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] з 01.10.2014 року. Інші користувачі: [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] знялася з реєстрації місця проживання та виїхала проживати за іншою адресою. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] раніше належав ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів». Рішенням Господарського суду Полтавської області ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів» по причині банкрутства 15.11.2006 року був ліквідований та припинив своє існування. Фактично з цього часу будинок за адресою [ADDRESS] є безхазяйним. Крім того, Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 03.12.2019 року також встановлено, що «Будинок місто Полтава вулиця Клінкерна 8 не перебуває на балансі м.Полтави, оскільки належав «Малобудищанському заводу будівельних матеріалів». Згідно інформаційного листа Управління майном Полтавської обласної ради від 26.10.2017 року будинок не належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області. Згідно листа Управління майном комунальної власності від 27.10.2017 року житловий будинок в комунальній власності територіальної громади міста та на балансі Комунального підприємства «ЖЕО № 2» ПМР не перебуває». Як вбачається з листа Полтавської обласної радити від 27.02.2025 року багатоквартирний житловий будинок за адресою [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності обласної ради. Отже багатоквартирний житловий будинок за адресою [ADDRESS] не перебуває на утриманні чи балансі Полтавської міської ради, Полтавської обласної ради, а рахується за ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів», який на даний час ліквідований. Маючи намір оформити право приватної власності на вказану квартиру, вона звернувся до Управління майном комунальної власності Полтавської міської ради, на що отримала відповідь, що відповідна квартира [ADDRESS] та взагалі увесь багатоквартирний житловий будинок за адресою [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності Полтавської міської територіальної громади, отже, немає можливості приватизувати житло у визначений законом спосіб. Вона добросовісно та безперервно володіє квартирою [ADDRESS] з 01.10.2014 року по день подання даного позову. В зв`язку з чим, вона просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,3 кв.м. та житловою площею 27,0 кв.м. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.04.2025 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~30.04.2025 року через систему «Електронний суд» представником Полтавської міської ради Дзюбло О.І. подано клопотання про заміну первісного відповідача на належного відповідача. \~ \~ \~ \~Цього ж дня представником позивача [PERSON] адвокатом Портянко Є.О. подано до суду заяву про заміну відповідача на належного. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 30.04.2025 року замінено неналежного відповідача Полтавську міську територіальну громаду в особі Полтавської міської ради на належного Управління майном комунальної власності міста. \~ \~ \~ \~12.05.2025 року Управлінням майном комунальної власності міста подано відзив на позовну заяву [PERSON] .. В даному відзиві просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста про визнання права власності. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Портянко Є.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста Мельніченко І.С. позовні вимоги не визнала, просила відмовити. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтава від 03.12.2019 року по справі № 552/5965/19 встановлено факт проживання на законних підставах [PERSON] із [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] у квартирі [ADDRESS] однією сім`єю, з жовтня 2014 року. А також визнано за [PERSON] право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з 01.10.2014 року. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.05.2015 року, актовий запис №714. \~ \~ \~ \~Також, як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2022 року, актовий запис №162- [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Крім того, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] знялася з реєстрації місця проживання та виїхала проживати за іншою адресою. \~ \~ \~ \~Також судом встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] раніше належав ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів». \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Полтавської області в справі № 7/261 від 19.10.2004 року ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів» по причині банкрутства 15.11.2006 р. був ліквідований та припинив своє існування. \~ \~ \~ \~Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 03.12.2019 року в справі №552/5965/19 також встановлено, що будинок [ADDRESS] не перебуває на балансі м.Полтави, оскільки належав «Малобудищанському заводу будівельних матеріалів». \~ \~ \~ \~Згідно інформаційного листа Управління майном Полтавської обласної ради від 26.10.2017 року вбачається, що будинок не належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області. Крім того, в даному листі зазначено, що житловий будинок в комунальній власності територіальної громади міста та на балансі Комунального підприємства «ЖЕО № 2» ПМР не перебуває». \~ \~ \~ \~Листом від 27.02.2025 року Полтавська обласна рада повідомила, що багатоквартирний житловий будинок за адресою [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності обласної ради. \~ \~ \~ \~ Отже, в судовому засіданні встановлено, що багатоквартирний житловий будинок за адресою [ADDRESS] не перебуває на утриманні чи балансі Полтавської міської ради, Полтавської обласної ради, а рахується за ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів», (який ліквідований). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Як передбачено ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Так як нині діючий Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України), норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Таким чином, з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, на підставі наявних доказів у справі та правовідносин сторін, які випливають із вказаних, встановлених фактів, суд дійшов висновку, що до цих правовідносин підлягають застосуванню зазначені вище в рішенні норми права, позивачем доведено обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому з метою захисту законних прав позивача на спадщину, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved