Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

29.04.2025 позивач [PERSON] звернулась до Немишлянського (колишня назва Фрунзенський) районного суду м. Харкова шляхом подання через електронний кабінет ЄСІТС позову до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Розірвати шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 22 лютого 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що було складено відповідний актовий запис № 467. 3. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». 4. Стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 22 лютого 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис № 467. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що стосунки між сторонами погіршились через різні погляди на життя, цінності, ведення спільного господарства і побуту. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб розпався та має формальний характер. У зв`язку з вищезазначеним, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, і є таким, що суперечить інтересам сторін. Рішення про розірвання шлюбу було прийнято остаточно і змінювати його позивач не має намірів. Майновий спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 29.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 29.04.2025 позовну заяву залишено без руху. 06.05.2025 позивачем виконано вимоги ухвали суду від 29.04.2025 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 05.06.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 30.05.2025 від позивача до суду надійшла заява про проведення розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с.34) 29.05.2025 від представника відповідача - адвоката Чупріни А.О. до суду надійшла заява про проведення розгляду без сторони відповідача, відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати (а.с.30). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 22.02.2022 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №467, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.02.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №86РС-6АВО-ММС7-ХЕТВ від 28.04.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 12). Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору, що становить 605, 60 грн (1 211,20 х 50% = 605, 60). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 605, 60 грн, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved