Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Ножовнік О.І. звернувся до суду з позовом до відповідача Онлайн-медіа «Стопкор» Громадської організації «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупція» про примусове виконання обов`язку в натурі. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідачем [INFO] в мережі Інтернет створена і розповсюджена недостовірна (спотворена) інформація щодо нього. На думку позивача розповсюджена тенденційна недостовірна інформація щодо його особи, супроводжена візуальним контентом, який мав створити негативне сприйняття його особи суспільством, посягає на честь і гідність. Позивач звернувся до відповідача із заявою про спростування та реалізацію права на відповідь в порядку ст. 34 Закону України «Про медіа». Проте, відповідач вимоги заяви не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. Рух справи Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.02.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 01.04.2025 представник відповідача - адвокат Євсєєв М.В. надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначений на 01.04.2025 об 11.00 год, через необхідність ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву. 07.05.2025 за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» адвокат Євсєєв М.В. вдруге звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеного на 07.05.2025 о 11.30 год для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання, призначене на 05.06.2025 о 15.15 год. представник відповідача не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив. Окрім іншого, представник відповідача не скористався правом подати відзив на позовну заяву. З моменту відкриття провадження по справі у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщеного представника відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Встановлені судом обставини справи Судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. [INFO] о 12.19 під редакційним контролем шеф-редактора Онлайн-медіа «Стопкор» Громадської організації «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупція» [PERSON] створена і розповсюджена за електронною адресою [INFO] публікація «[INFO]». Публікація стосується позивача та містить наступні твердження: « [PERSON] , [PERSON] та інші: з початку повномасштабного вторгнення до лав так званого «батальйону Монако» долучились декілька одіозних нардепів - втікачів, які мали проблеми з правосуддям в Україні. За даними розслідувачів СтопКору, вже незабаром цей список може поповнити ще одне гучне прізвище - чернігівського депутата та колишнього нацбанкіра [PERSON] ». Вказана публікація також містить анонс відеоматеріалу тривалістю 8 хв. 22 сек [INFO] о 19.00 журналіста [PERSON] за посиланням [INFO]. Яку країну народний депутат може обрати для втечі? За що підозрюють [PERSON] ? (а.с. 15-18). Згідно довідки з відомостями про власника (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення від 23.12.2024 № 1/2024-Д Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр компетенції з формування доказів у мережі інтернет «ВЕБ - ФІКС», власником вебсайту: [INFO] є володілець облікового запису Громадська організація «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупція». На вебсайті [INFO] власником вебсайту [INFO] створено YouTube-канал з назвою « [INFO] », доступний за адресою у мережі Інтернет [INFO] , на якому міститься «сіра позначка», що вказує на те, що YouTube-канал є офіційним (а.с. 17-30). 30.12.2024 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача зі заявою про спростування та реалізацію права на відповідь в порядку ст. 43 Закону України «Про медіа», в якій просив поширити заяву про спростування/відповідь від 30.12.2024 року в онлайн-медіа «Стопкор» на публікації « Дубаї чи Мальдиви: фігурант розкрадання 3 млрд з Аграрного фонду [PERSON] може виїхати за кордон» опублікована [INFO] о 12.19 (шеф-редактор [PERSON] ) за електронною адресою [INFO], журналіста [PERSON] за посиланням [INFO] Яку країну народний депутат може обрати для втечі? За що підозрюють [PERSON] ? СтопКор, у спосіб, максимально наближений до способу поширення інформації, щодо якої надійшла заява про спростування або реалізацію права на відповідь (у тому самому обсязі, на тій самій веб-сторінці або у тому самому розділі веб-сайту тощо), або перехресним посиланням, наступного змісту«Публікація «[INFO]» опублікована [INFO] о 12.19 (шеф-редактор [PERSON]) за електронною адресою [INFO] (а.с. 2-7). Відповідач у встановлені строки заяву позивача не розмістив, обгрунтовану відмову на заяву не надав. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 30 статті 1 Закону України «Про медіа», медіа (засіб масової інформації) - засіб поширення масової інформації у будь-якій формі, який періодично чи регулярно виходить у світ під редакційним контролем та постійною назвою як індивідуалізуючою ознакою; згідно п. 36 онлайн-медіа - медіа, що регулярно поширює інформацію у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній чи іншій формі в електронному (цифровому) вигляді за допомогою мережі Інтернет на власному веб-сайті. Згідно із Законом України "Про авторське право і суміжні права", вебсайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, зокрема об`єктів авторського права та/або суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси вебсайту та/або облікового запису власника такого вебсайту, доступ до яких здійснюється через адресу в мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики та/або числовоїадреси за Інтернет-протоколом (п. 5 ч.1 ст. 1); вебсторінка - складова частина вебсайту, розташована за спеціальною адресою в мережі Інтернет (п. 6 ч. 1 ст. 1); власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого, власником вебсайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до вебсайту, та/або отримувач послуг хостингу (п. 15 ч. 1 ст. 1). Власник (володілець) веб сайту, є власником програмного забезпечення веб сайту, який є відповідно володільцем облікового запису, що використовується для розміщення вебсайту в мережі Інтернет (формалізований згідно зі стандартами мережі Інтернет запис на комп`ютерному обладнанні (комп`ютерах, серверах), підключеному до мережі Інтернет, що ідентифікує користувача (наприклад, власника вебсайту) на такому обладнанні, включає в себе дані про доступ до частини каталогів і програмного забезпечення комп`ютерного обладнання, а також визначає права такого доступу, що надають можливість володільцю облікового запису додавати, видаляти,змінювати електронну (цифрову) інформацію і дані вебсайту, надавати доступ до вебсайту або його частин, окремих даних іншим особам, припиняти функціонуваннятакого вебсайту або його частини в межах облікового запису). Власник веб сайту розпоряджається розміщенням (зміна, видалення) електронної (цифрової) інформації на вебсайті, налаштування доступу інших осіб до вебсайту або його частин черезмережу Інтернет, припинення функціонування вебсайту або його частин Тобто, володілець облікового запису встановлює порядок та умови використання вебсайту та є особою, відповідальною за зміст вебсайту. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту поширення інформації відповідачем, позивач надав копії роздруківок сторінки веб-сайту у мережі Інтернет. Згідно довідки з відомостями про власника (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення від 23.12.2024 № 1/2024-Д Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр компетенції з формування доказів у мережі інтернет «ВЕБ - ФІКС», власником вебсайту: [INFO] є володілець облікового запису - ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ"ВСЕУКРАЇНСЬКА ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ "СТОП КОРУПЦІЇ". На вебсайті [INFO] власником веб сайту [INFO] створено YouTube-канал з назвою: " [INFO] ", доступний за адресою у мережі Інтернет: [INFO] ", що вказує на те, що цей YouTube-канал є офіційним (а.с. 29-30). Судом встановлено, [INFO] о 12.19 Онлайн-медіа «Стопкор» Громадської організації «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупція»створена і розповсюджена за електронною адресою https://www. [INFO] публікація щодо позивача [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 43 Закону України «Про медіа», суб`єкт у сфері аудіовізуальних, друкованих або онлайн-медіа має право відмовити в поширенні спростування або відповіді у таких випадках:1) обсяг спростування або відповіді, який вимагає поширити заявник, перевищує обсяг поширеної інформації, а заявник відмовився скорочувати спростування або відповідь до обсягу, визначеного частиною четвертою цієї статті, або не відповів на таку пропозицію суб`єкта у сфері медіа; 2) інформація, яку вимагає поширити заявник, виходить за межі предмета, щодо якого надається спростування або відповідь, не обмежується спростуванням та/або коментуванням інформації, яку заявник вважає недостовірною, а заявник відмовився змінювати спростування або відповідь чи не відповів на таку пропозицію суб`єкта у сфері медіа;3) спростування або відповідь містить висловлювання, що розпалюють ворожнечу чи ненависть, або іншу інформацію, поширення якої заборонено відповідно до чинного законодавства України;4) поширення спростування або відповіді може призвести до порушення прав третіх осіб та/або пред`явлення правових вимог до суб`єкта у сфері аудіовізуальних, друкованих або онлайн-медіа з боку третіх осіб у судовому порядку;5) якщо мова спростування або відповіді є іншою, ніж державна мова або мова інформації, щодо якої подається спростування або відповідь; 6) спростування або відповідь містить інформацію, що ображає честь, гідність ділову репутацію медіа або його працівників; 7) порушено строки, визначені частиною другою цієї статті. Згідно ч. 8 ст. 43 Закону Закону України «Про медіа», у разі відсутності підстави для відмови спростування або відповідь поширюється:1) суб`єктом у сфері аудіовізуальних медіа - у найкоротший можливий строк, але не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дня отримання відповідної заяви; 2) суб`єктом у сфері онлайн-медіа - невідкладно, але не пізніше ніж на п`ятий день з дня отримання відповідної заяви Відповідач у встановлені строки заяву позивача [PERSON] про спростування та реалізацію права на відповідь від 30.12.2024 від не розмістив, обгрунтовану відмову на заяву не надав. Оцінюючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що частиною 11 статті 43 Закону Закону України «Про медіа» визначено, що поширення спростування або відповіді в онлайн-медіа має відбуватися у спосіб, максимально наближений до способу поширення інформації, щодо якої надійшла заява про спростування або реалізацію права на відповідь (у тому самому обсязі, на тій самій веб-сторінці або у тому самому розділі веб-сайту тощо). Якщо спростування або відповідь неможливо розмістити на одній веб-сторінці з оригінальною публікацією, суб`єкт у сфері онлайн-медіа має забезпечити перехресні посилання між відповідними публікаціями та розмістити поряд з оригінальним матеріалом повідомлення про те, що інформація з цієї публікації була спростована або стала предметом реалізації права на відповідь. Спростування або відповідь поширюється безоплатно для заявника. Якщо інформація, щодо якої надійшла заява про спростування або реалізацію права на відповідь, поширювалася на платній основі, суб`єкт у сфері аудіовізуальних, друкованих або онлайн-медіа має право вимагати відшкодування завданої йому шкоди від замовника поширення такої інформації в порядку, встановленому законом. Положенння ч. 2 ст. 16 ЦК України, передбачає такий спосіб захисту порушеного права, як примусове виконання обов`язку в натурі. Зазначений спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. В постанові від 25 вересня 2019 року, справа № 753/2187/17, провадження № 61-12899св18 Верховний Суд зазначив, що як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини Таким чином, ефективним захистом порушеного права позивача є покладення на Відповідача примусового виконання обов`язку щодо поширення відповіді позивача, відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про медіа». Відповідач у встановлені строки заяву позивача не розмістив, обгрунтовану відмову на заяву не надав. В свою чергу, суд вважає, що заява позивача відповідає вимогам ст. 43 Закону України «Про медіа» і повинна бути розміщена відповідачем у встановленому Законом порядку, тобто відповідач протиправно порушив встановлене Законом право позивача на відповідь і спростування. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, які підлягають стягненню на його користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved