Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного 15.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем договору про надання фінансового кредиту №14015-09/2022, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн, строком на 25 днів, з базовою відсотковою ставкою 2,5% в день. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2025 складає 58500 грн. 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №25042023, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Відповідачу 30.04.2025 направлялись позовні матеріали, які повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 11.06.2025 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. З матеріалів справи убачається, що 15.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем договору про надання фінансового кредиту №14015-09/2022, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит на власні потреби у розмірі 15000 грн, строком на 25 днів, з фіксованою базовою відсотковою ставкою 2,5% в день (912,5% річних). Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1.8 договорів, невід`ємною частиною договору є правила надання коштів у позику, в тому і на умовах фінансового кредиту. Згідно п.3.4.2 договорів, клієнт зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у порядку встановленому договором. Відповідно до п.4.3 договорів у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк визначений договором, проценти передбачені договором продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому не більше 180 календарних днів починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Однак, [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитними договорами зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №14015-09/2022 від 15.09.2022 у розмірі 58500 грн, що складається із: 15000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 43500 грн - заборгованість за відсотками. 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №28072023, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунки заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, тому приходить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 58500 грн, що складається із заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №14015-09/2022 від 15.09.2022 у розмірі 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) грн, що складається із: 15000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 43500 грн - заборгованість за відсотками. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved