Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Ніколенко\~В.В. звернулася із позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.12.2023. У позові представник позивача вказує, що 12.12.2023 здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських Послуг та відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 12.12.2023 підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля, після чого із відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір № б/н від 12.12.2023 про надання строкового кредиту у розмірі 100000.00 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Зазначає, що відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що відображає у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджує випискою за рахунком. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості позивач вказує, що відповідач станом на 06.05.2025 має заборгованість 83833.32 грн, яка складається з: 74999.98 грн - заборгованість за тілом кредита, 8833.34 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», представник позивача просить суд стягнути з відповідача вказану вище заборгованість і понесені банком судові витрати у справі, у сумі сплаченого судового збору. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Такий позов сформовано 22.05.2025 та подано через систему «Електронний суд» до Садгірського районного суду м. Чернівці. Згідно із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 22.05.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 26.05.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, судове засідання призначено на 11.06.2025. Представник позивача у позові та окремо доданому до нього клопотанні підтримала позовні вимоги та просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача, а у випадку неявки відповідача не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзив на позов не подав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить таких висновків. Суд встановив, що 12.12.2023 [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 12.12.2023. Банк та Клієнт узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в тому числі, але не виключно, виконання платіжних операцій, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Тобто [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 12.12.2023 підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля, що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк». Після цього між банком та відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н від 12.12.2023 (далі Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 100000.00 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Відповідно до п.2.3 Договору Банк надає Позичальнику Паспорт споживчого Кредиту «Кредит готівкою», Договір та Графік шляхом розміщення у системі дистанційного обслуговування «Приват24» та відправки на електронну пошту Позичальника, що визначена при ідентифікації Позичальника. Позичальник підписує Договір, Графік та Паспорт споживчого Кредиту «Кредит готівкою» простим електронним підписом. Згідно з п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього Договору, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно Графіку, шляхом зарахування на рахунок [NUMBER] , відкритий у Банку. Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік платежів (обчислення загальної вартості Кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит «Кредит готівкою») у якому вказана орієнтовна вартість кредиту 154\~000,00 грн. Також суду надано Довідку, яка підтверджує факт старту карткового рахунку [PERSON] 12.12.2023 - [NUMBER] , встановлення того ж дня кредитного ліміту 100 000 грн. До матеріалів справи представником позивача долучено виписку з рахунку [PERSON] за договором № б/н за період 12.12.2023 - 08.05.2025, з даними про усі здійснені операції. Згідно із даного документу, відповідач отримав, шляхом переказу на рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 100000 грн, а також частково та періодично здійснював поповнення картки у рахунок повернення кредиту. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 12.12.2023, проведеного банком, встановлено, що відповідач станом на 06.05.2025 має заборгованість\~ 83833,32 грн, яка складається з: 74999,98 грн - заборгованість за тілом кредита, 8833,34 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Також суду надано копію документів, що підтверджують повноваження представника та про реєстрацію Банку. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/5 від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н від 12.12.2023, під час укладення якого сторонами погоджено усі істотні умови, зокрема: суму кредиту, строк кредитування, відсотки за користування кредитом, порядок надання та погашення кредиту. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач повертав частково суму кредитного ліміту та сплачував частково відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що фактично отримані позичальником [PERSON] кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а із даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.12.2023, відповідач станом на 06.05.2025 має заборгованість у розмірі 83833,32 грн. Спростування розрахунку заборгованості, який надав Банк, відповідачем не здійснено. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно із п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18. Одночасно відповідач зазначені вище обставини жодним чином не спростовував, будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитної картки, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, до суду не надав. Враховуючи викладене, суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved