Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

У квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі\~ТОВ «Діджи Фінанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі\~відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.04.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, [PERSON] було подано Заявку на отримання кредиту № 10003594829. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб - сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС». Оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Електронний підпис накладено [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору електронним підписом. Оскільки Відповідачем було обрано один із вищеперерахованих варіантів підписання Договору, тим самим підтверджено прийняття умов Договору про надання споживчого кредиту № 10003594829 від 17.04.2021. Таким чином, 17.04.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10003594829, за яким ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» надало відповідачці кредит у сумі 7\~300,00 грн. зі сплатою відсотків 2,71% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір укладено строком на 30 днів. 10.05.2024 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 10052024/1, за якими первісний кредитор передав ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 38\~942,13 грн., з яких: 7\~300,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 31\~642,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. Однак, усупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснивши погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 09.05.2025 року було відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. Ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви, з доданими документами була направлена на адресу відповідачки та повернута з позначкою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується рекомендованим відправленням про вручення поштового відправлення. Представник позивача повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим відправленням про вручення поштового відправлення. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. Відповідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2021 року, на підставі поданої відповідачем пропозиції укласти електронний договір (оферта), між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10003594829, за яким ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» надало відповідачці кредит у сумі 7 300,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків 2,71% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, з орієнтованою реальною річною процентною ставкою 624,15%, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 30-42). Однак, відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку із чим, за нею виникла заборгованість згідно розрахунку за кредитним договором №10003594829 від 17.04.2021 року у сумі 38\~942,13 грн., з яких: 7\~300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 31\~642,13 грн. заборгованість за відсотками (а.с.25-27). Відповідно до положень\~ст.\~509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. Згідно до положень п.1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів. Згідно ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.\~514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 10.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 10052024/1, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 39-42). Згідно з Договором факторингу та додатками до нього, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту від 17.04.2021 року № 10003594829 на суму 38\~942,13 грн., з яких: 7\~300,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 31\~642,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до вимог ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість згідно розрахунку за кредитним договором №10003594829 від 17.04.2021 року в розмірі 38\~942,13 грн., з яких: 7\~300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 31\~642,13 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 9 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору. Статтями 15\~та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.12,13,78,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме, стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованості за кредитним договором №10003594829 від 17.04.2021 року у розмірі 38\~942,13 грн., з яких: 7\~300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 31\~642,13 грн. заборгованість за відсотками, а також, витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. У відповідності до вимогст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору, які підтверджені платіжною інструкцією №С3154 від 01.04.2025 року у розмірі 2422,40 грн. (а.с.60). На підставі вище викладеного та

Outcome: approved