Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30 червня 2023 року між позивачем та відповідачкою за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний договір №1231-3800 про відкриття кредитної лінії. Позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор А8946 для підписання кредитного договору №1231-3800 від 30 червня 2023 року та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов кредитного договору позивач, як кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, за таких умов: сума кредиту 9000 грн. 00 коп., строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день. При цьому базовий період це проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами. Також, відповідно до додаткової угоди № 1 від 04 липня 2023 року до кредитного договору №1231-3800 від 30 червня 2023 року, позивач надав відповідачці додатково кошти у кредит у розмірі 1200 грн. 00 коп. Позивач виконав всі передбачені кредитним договором зобов`язання, але відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 05 грудня 2024 року в неї виникла заборгованість в розмірі 98191 грн. 50 коп., але позивач прийняв рішення пред`явити позов щодо стягнення заборгованості в розмірі 51000 грн. 00 коп., яка складається з 10200 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом та 40800 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за процентами. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.\~с.\~60, 108). Відповідачка в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а. с. 103). 28 березня 2025 року подала до суду відзив на позов згідно якого просила в задоволенні позову в частині стягнення простроченої заборгованості за процентами відмовити, оскільки в період дії воєнного стану вона звільняється від сплати штрафних санкцій у випадку прострочення виконання зобов`язання, щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом не заперечувала (а. с. 89-90). Суд з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до таких висновків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 червня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою укладено договір №1231-3800 про відкриття кредитної лінії (а. с. 11-17). Предметом договору сторони зазначили, що кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.1. договору базовий період сплати відсотків проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 9000 грн. 00 коп. Дата надання кредиту 30 червня 2023 року. Згідно п. 4.12. строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 24 квітня 2024 року. Пунктом 4.13. договору передбачено, що реальна процентна ставка на дату укладення договору складає двісті сімдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотків. Відповідно до п. 4.14. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 90000 грн. 00 коп. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування суми коштів, 30 червня 2023 року було перераховано за договором №1231-3800 від 30 червня 2023 року 9000 грн. 00 коп. на платіжну карту № [NUMBER] (а. с. 29-36). Крім того, 04 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №1231-3800 про відкриття кредитної лінії (а. с. 37 зворот - 38). Згідно п. 1. додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтвердили, що станом на момент укладення додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальником до кредитним договором не повернута та становить 9000 грн. 00 коп. Сума нарахованих та не сплачених процентів за користування кредитом становить 562 грн. 50 коп. Відповідно до п.п. 2.1. додаткової угоди розмір додаткових коштів у кредит становить 1200 грн. 00 коп. Згідно п. 2.2 строк видачі додаткових грошових коштів до 04 липня 2023 року. Пунктом 2.4. додаткової угоди передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого кредиту у строки та на умовах викладених у договорі з урахуванням умов цієї додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами. Крім того, позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед кредитодавцем сплатити несплачені проценти у строки та на умовах викладених в договорі. З довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», 04 липня 2023 року відповідачці було перераховано за договором №1231-3800 від 30 червня 2023 року та додатковою угодою до нього грошові кошти в розмірі 9000 грн. 00 коп. та 1200 грн. 00 коп. на платіжну карту № [NUMBER] через платіжну систему LiqPay (а. с. 40). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором станом на 05 грудня 2024 року, відповідачка за договором №1231-3800 від 30 червня 2023 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 98191 грн. 50 коп., яка складається з 10200 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом та 87991 грн. 50 коп. простроченої заборгованості за процентами (а. с. 41-44). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. З`ясувавши обставини, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, та дослідивши докази подані позивачем на їх підтвердження, суд вважає, що між позивачем та відповідачкою виникли кредитні правовідносини, за якими відповідачка отримала кошти в кредит від позивача і їх не повернула, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми простроченої заборгованості за договором та додатковою угодою в розмірі 51000 грн. 00 коп. в межах пред`явлених позовних вимог, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідачки, що вона звільнена від сплати простроченої заборгованості за процентами суд не приймає з таких підстав. 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений строк воєнного стану неодноразово продовжувався, діяв на момент укладання сторонами кредитного договору та дія по теперішній час. Пунктом 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до\~п.\~6\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» - у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Таким чином зазначений пункт 6 передбачає списання всіх штрафних санкцій передбачених договором про споживче кредитування і не передбачає будь-якого списання процентів, які є платою за користування чужими коштами. І тому доводи відповідачки щодо звільнення її від сплати прострочених процентів є безпідставними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно до задоволених вимог (а. с. 8, 65). На підставі викладеного, Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 526-530, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved