Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

09 січня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про виділення нерухомого майна в натурі; припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно; визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, позивачеві встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 21 січня 2025 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Лещенко С.В., звернулись до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Слов`янської міської військової адміністрації про виділення нерухомого майна в натурі, припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, визнання права приватної власності на нерухоме майно, визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності належать відповідні частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Оскільки сторони не дійшли згоди щодо розподілу вказаного майна, позивачі просять суд виділити в натурі відповідні частки нерухомого майна; припинити право спільної часткової власності на виділене в натурі нерухоме майно; визнати право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна квартиру [ADDRESS] зазначеного будинку за позивачем [PERSON] ; визнати право спільної сумісної власності на самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що складається з квартири [ADDRESS] за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15 травня 2025 року підготовче провадження у справі закінчено, розгляд справи призначено на 12.06.2025. Позивачі -\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~адвокат Лещенко\~Сергій Вікторович в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяви про здійснення розгляду справи без їх участі, з позовними вимогами згодні, не заперечують проти їх задоволення. Слов`янська міська військова адміністрація надала заяву про здійснення розгляду справи без участі її представника за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі частини другої статті 247 ЦПК. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 квітня 1994 року приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці, квартира [ADDRESS] , що складає 5/20 частки домоволодіння, загальною площею 63,7 кв. м, на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі свідоцтва про шлюб від 17 вересня 2024 року серії [NUMBER] (повторно) вбачається, що між [PERSON] був укладений шлюб з [PERSON] , про що є актовий запис від 14.04.2017 за №2 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 травня 2020 року, 7/20 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 56,9 кв. м, житловою площею 41,9 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, виданого 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, Донецької області, на праві приватної (спільної часткової власності) належить [PERSON] . Довідкою Слов`янської міської військової адміністрації від 30 липня 2024 року встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 1 січня 2013 року зареєстроване: 4/20 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13 січня 2005 року виконавчим комітетом Слов`янської міської ради Донецької області (квартира 2); 7/40 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28 січня 2008 року Першою слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області (1/2 частка квартири 4); 7/40 за [PERSON] на підставі свідоцтву про право власності на житло, виданому 27 квітня 1998 року приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці (1/2 частка квартири 4); 5/20 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - в рівних частках за кожним (по 5/80 часток) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 квітня 1994 року приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці, зареєстрованого в КП БТІ 18 серпня 1994 р. (квартира [ADDRESS] ). За договором купівлі-продажу, нотаріально посвідченим, частки житлового будинку від 28 травня 2020 року [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] , належні їм 7/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, що відносяться до нього під номером [ADDRESS] , що складають квартиру [ADDRESS] , загальною площею 56,9 кв. м, житловою площею 41,9 кв. м. Таким чином, [PERSON] належить право власності на 7/20 частки житлового будинку, а також 5/20 частки на праві спільної часткової власності зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть\~домовитися про\~порядок володіння\~та користування\~майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивачі як співвласники спільного майна досягли згоди, гідно якій [PERSON] виділяється квартира [ADDRESS] загальною площею 64,3 кв. м, житловою площею 40,1 кв. м з відповідними господарськими будівлями і спорудами: ганок площею 2,8 кв. м, прибудова літ.- «а-1-1» площею 7,6 кв. м , сараю - літ « З» площею 8,3 кв. м, сараю - літ. «К» площею 6,3 кв. м, сараю- літ. «Є» площею 15 кв. м, гаражу - літ. «Д» площею 20,9 кв. м, сараю - літ. «Г» площею 11,5 кв. м, літньої кухні - літ. «В» площею 34,1 кв. м, душу - літ «Б» площею 1,3 кв. м. До того ж, позивачі також дійшли згоди, згідно якій співвласникам спільного майна [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із спільного майна виділяються квартира [ADDRESS] літ «А-2», загальною площею 65,8 кв. м, житловою площею 40,5 кв. м, з відповідними господарськими будівлями і спорудами: ганок площею 2,4 кв. м, прибудова а1-1 площею 7,6 кв. м, гараж літ «Л» площею 25 кв. м, сараю літ «З» площею 8,3 кв. м. Вирішуючи позовні вимоги суд приймає до уваги наступне. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За положеннями статей 319, 321 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. При цьому, частинами 1, 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Нормами ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Правовий механізм щодо технічної можливості виділу частки в натурі об`єкту нерухомого майна встановлений нормами Порядку проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі Інструкція №55). Пунктами 1.2, 2.4 Інструкції №55 передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який готує суб`єкт господарювання. Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції №55 передбачено, що у разі невідповідності розмірів часток, указаних у право встановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних право встановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Пунктом 3.4. Інструкції №55 встановлено, що при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127. З системного аналізу положень статей 356, 358, 364, 379, 380 ЦК України можна дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідна правова позиція щодо правозастосовної практики інституту поділу та виділу в натурі частки об`єктів нерухомого майна висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі №357/3145/20. Так, у п. 7.7.\~ зазначеної постанови Верховний суд, зокрема, виснував, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що в разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається; за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві; за наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому за бажанням можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку. З висновку про можливість поділу від 25 жовтня 2024 року №614 вбачається, що є технічна можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] . Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та приймаючи до уваги, що позивач не може зареєструвати права власності на виділену частину житлового приміщення після складання технічної документації щодо виділу, суд вважає за можливе виділити в натурі із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який становить 7/20 частки цього житлового будинку, квартиру [ADDRESS] загальною площею 64,3 кв. м, житловою площею 40,1 кв. м, з відповідними господарськими будівлями і спорудами у самостійний об`єкт нерухомого майна; припинити право спільної часткової власності на 7/20 частки вказаного житлового будинку та господарських будівель та визнати за [PERSON] право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що складається з кв. [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Крім того, суд вважає за необхідне виділити в натурі із вказаного житлового будинку 5/20 частки, що складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 65,8 кв. м, житловою площею 40,5 кв. м, з відповідними господарськими будівлями і спорудами у самостійний об`єкт нерухомого майна; припинити право спільної часткової власності на 5/20 частки вказаного житлового будинку та господарських будівель та визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , право спільної сумісної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] що складається з кв. [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 2888,96 грн. судового збору, однак ними не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачами. З огляду на викладене та

Outcome: approved