Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

23 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Бондарчук З.В., із заявою про стягнення судових витрат, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" витрати на правову допомогу в розмірі 37 500,00 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що в судовому засіданні, яке відбулось 21 травня 2025 року, представником позивача було зроблено заяву про понесення позивачем витрат на правову допомогу та про намір подати відповідні докази, в межах строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача додано до заяви наступні докази: - договір про надання правової допомоги № 04/03/24 від 04 березня 2024 року; - акт № 1 надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 04 березня 2025 року; - акт № 2 надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 22 травня 2025 року; - ордер на надання правової допомоги серії АМ№1083275; - квитанцію №3537413 про доставку заяви про ухвалення додаткового рішення до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС. 12 червня 2025 року представник відповідача - адвокат Пугач С.В. подав до суду заперечення на клопотання про розподіл судових витрат. Посилається на те, що наданий позивачем договір про надання правової допомоги не є належним доказом того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, заявленої позивачем, стосується його витрат на правничу допомогу, у зв`язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді даної справи. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що на підтвердження наданих послуг до суду було подано 2 акта: один разом з позовною заявою, другий - після ухвалення рішення разом із заявою про розподіл судових витрат. Щодо надання підтвердження оплати наданих послуг зазначив, що відповідно до практики Верховного Суду, надання квитанцій про оплату таких послуг, не вимагається. У свою чергу представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема зазначав, що у договорі про надання правової допомоги не вказано в якій справі адвокатом надаються послуги, не зазначено про оплатність таких послуг, відсутній порядок оплати, а також заявником не надано квитанцій про оплату послуг. Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про стягнення судових витрат підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Сіті Кепітал", про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва та стягнення грошових коштів, - задоволено частково. Розірвано Договір № 74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29 серпня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" на користь [PERSON] загальну вартість вимірних одиниць об`єкта інвестування за Договором № 74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29 серпня 2018 року в розмірі 1 110 871 (один мільйон сто десять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн 50 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на користь [PERSON] 12 322 (дванадцять тисяч триста двадцять дві) грн 70 коп сплаченого судового збору. Питання стягнення вартості витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Як вбачається з матеріалів справи 04 березня 2024 року між адвокатом Бондарчуком З.В. та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 04/03/24. Із змісту позовної заяви вбачається, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом даної справи становлять 20 000 грн. Відповідно до акта №1 про надання правової допомоги від 04 березня 2024 року, адвокат надав позивачу наступну правову допомогу: усна консультація з вивчення документів щодо характеру спірних правовідносин, роз`яснення норм чинного законодавства, здійснення досудового аналізу обставин спірних правовідносин, вивчення судової практики, вартість- 7 000,00 грн грн; усна консультація та підготовка запиту до ТОВ ФК «Житло-Капітал» - 6 000,00 грн; складання тексту позовної заяви -вартістю - 7 000,00 грн. Відповідно до акта №2 про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року, адвокат надав позивачу наступну правову допомогу: участь адвоката у судових засіданнях 21 травня 2024, 23 липня 2024 року, 09 жовтня 2024 року,04 грудня 2024 року, 05 лютого 2025 року, 26 березня 2025 року, 21 травня 2025 року. Вартість участі адвоката в кожному із вищевказаних засідань становить 2 500,00 грн, а всього 17 500,00 грн. Підписання сторонами цього акта свідчить про оплату всієї суми гонорару. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах: від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Як вбачається з матеріалів справи, про факт понесення витрат на правничу допомогу та про орієнтовний їх розмір (20 000,00 грн) представникпозивача зазначав у позовній заяві, відповідно до вимог процесуального закону. При цьому, у поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу (37 500,00 грн) та надано відповідні докази, зокрема: копію договору про надання правової допомоги; копію акта №1 від 04 березня 2024року та копію акта №2 від 22 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги №04/03/24 від 04 березня 2024 року, копію ордера на надання правової допомоги. Суд ураховує, що адвокат Бондарчук З.В. надавав [PERSON] правничу допомогу при розгляді даної справи у суді першої інстанції, що підтверджено належними та допустимими доказами.При цьому, позовну заяву представника позивача було задоволено частково. Розмір витрат на правничу допомогу, понесених [PERSON] погоджено сторонами в указаному договорі та актах до договору про надання правової допомоги №04/03/24 від 04 березня 2024 року. Зокрема, у договорі про надання правничої допомоги визначено порядок оплати послуг з надання правничої допомоги (розділ 6). В акті №1 та акті №2 до договору про надання правової допомоги, сторонами погоджено розмір гонорару, порядок оплати відповідних послуг. Отже, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/актах до договору. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді першої інстанції. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Надаючи оцінку розміру витрат, що мають бути компенсовані позивачу за рахунок відповідача, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінюючи їх необхідність судом встановлено, що відповідно до акта №2 про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року, адвокатом надав позивачу наступну правову допомогу: участь адвоката у судових засіданнях 21 травня 2024, 23 липня 2024 року, 09 жовтня 2024 року,04 грудня 2024 року,05 лютого 2025 року, 26 березня 2025 року, 21 травня 2025 року. Вартість участі адвоката в кожному із вищевказаних засідань становить 2500 грн, а всього на суму 17 500 грн. Разом з тим, як вбачається з протоколів судових засідань та довідок складених секретарем судових засідань, засідання від 21 травня 2024 року, тривало 7 хв з 10:41 до 10:48, засідання 23 липня 2024 року тривало 39 хв. з 11:54 до 12:33, 09 жовтня 2024 року - судове засідання було відкладено, в тому числі і за клопотанням адвоката Бондарчука З.В. (а.с.36 т.2), засідання 04 грудня 2024 року не проводилось (а.с.94 т.2), засідання 05 лютого 2025 року було відкладено, засідання 26 березня 2025 року не проводилось (а.с.118 т.2), засідання 21 травня 2025 року тривало з 13:55 до 15:54. З урахуванням реальної участі адвоката в судових засіданнях, суд констатує, що вартість послуг адвоката за участь в судових засіданнях, які проводились та які не проводилися, або в якому адвокат брав участь 7 хв, при цьому їхня вартість однакова - 2 500,00 грн за одне засідання, є необґрунтованою. Також як вбачається з акта №1, адвокатом надано позивачу правничу допомогу щодо усної консультації та підготовки запиту до ТОВ «ФК «Житло-Капітал», вартістю 6 000,00 грн, однак адвокатом не уточнено, який запит та від якої дати було надіслано відповідачу, що позбавляє суд оцінити співмірність наданих адвокатом послуг з їхньою вартістю, враховуючи те, що вартість наданої послуги щодо надіслання запиту практично дорівнює вартості написання адвокатом позовної заяви. Отже, вартість цих витрат не підлягає стягненню з відповідача. Поряд з цим, суд враховує, що представник відповідача - адвокат Пугач С.В., подав до суду клопотання про зменшення витратна правничу допомогу, в якому викладено заперечення проти заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу. Просить відмовити у задоволенні заяви представникапозивача- адвоката Бондарчука З.В., про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи викладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), конкретні обставини справи, заперечення іншої сторони спору, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial