Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

У грудні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] в електронній формі був укладений кредитний договір №2113079814220, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надав відповідачу кредит у розмірі 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатку та правил. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня у розмірі 2% за кожен день користування кредитом протягом орієнтованого строку повернення кредиту, з наступного дня такого строку процентна ставка збільшується на 1,64%, з 15-го дня збільшується на 1,38%, з 30-го дня збільшується на 2,65%. 11.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] в електронній формі укладений кредитний договір №2113081320131, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надав відповідачу кредит у розмірі 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатку та правил. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня у розмірі 2% за кожен день користування кредитом протягом орієнтованого строку повернення кредиту, з наступного дня такого строку процентна ставка збільшується на 1,64%, з 15-го дня збільшується на 1,38%, з 30-го дня збільшується на 2,65%. 10.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] в електронній формі був укладений кредитний договір №2113071968508 від 10.05.2021, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та платити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня у розмірі 2% за кожен день користування кредитом протягом орієнтованого строку повернення кредиту, з наступного дня такого строку процентна ставка збільшується на 1,64%, з 15-го дня збільшується на 1,38%, з 30-го дня збільшується на 2,65%. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитними договорами №21113079814220, №2113081320131, №2113071968508, де боржником є [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника [PERSON] за вказаними кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023. Відповідач не здійснює платежів, суму кредиту та проценти за користування кредитом не погашає, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитними договорами. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з відповідача за кредитними договорами становить: - за договором №2113079814220 від 11.05.2021 у розмірі 19318,70 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18318,70 грн.; - за договором №2113081320131 від 11.05.2021 у розмірі 19318,70 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18318,70 грн.; - за договором №2113071968508 від 10.05.2021 у розмірі 38524 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 36524 грн. Загальний розмір заборгованості становить 77161,40 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язаннями (за тілом кредиту) 4000 грн., заборгованість за нарахованими процентами 73161,40 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами №2113079814220 від 11.05.2021, №2113081320131 від 11.05.2021, №2113071968508 від 10.05.2021 у загальному розмірі 77161,40 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн. 17.01.2025 представник відповідача, адвокат Гасанова М.Ю., надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що заборгованість за відсотками нарахована кредиторами після спливу строку кредитування, який за умовами кредитних договорів становить 15 днів. З наданих суду доказів неможливо встановити особу позичальника, адже ідентифікація особи не проводилася, що ставить під сумнів факт укладання даних договорів саме відповідачем. Паспорт споживчого кредиту не може розцінюватися судом як належний доказ укладеного правочину та домовленості сторін щодо саме тих умов кредитного договору, на які посилається позивач при розрахунку заборгованості. Позивачем не надано відповідних доказів виконання Договорів факторингу, укладених між ним та іншим кредитором, а саме - сплати ціни продажу права грошової вимоги, що ставить під сумнів набуття права вимоги до відповідача за кредитними договорами. Також позивачем не надано суду жодного доказу, який підтверджував надання відповідачу коштів у позику, що б покладало на відповідача в силу ст.1046 ЦК України, обов`язку повернення таких коштів. Посилається також на пропущення позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з позовом, оскільки кінцевою датою повернення кредиту за кредитними договорами №2113079814220 від 11.05.2021 та №2113081320131 від 11.05.2021 є 25 травня 2021 року, за кредитним договором №2113071968508 від 10.05.2021 26 травня 2021 року, а позов пред`явлений до суду 02.12.2024, тобто з пропуском позовної давності. Окремо представником відповідача подана заява про застосування строку позовної давності з аналогічними доводами. 20.01.2025 представником позивача подана заява про витребування доказів. 20.01.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відмовити відповідачу у задоволенні вимог про стягнення з позивача судових витрат або суттєво зменшити їх розмір, відмовити відповідачу у задоволенні заяви про застосування строків позовної давності. Ухвалою від 31.12.2024 відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Ухвалою від 04.02.2025 за клопотанням позивача витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» документи, які становлять банківську таємницю. Ухвалою від 03.04.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Воронков О.М. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Гасанова М.Ю. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено\~ст.ст.12,\~13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо кредитного договору №2113071968508. Судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] 10.05.2021 укладено договір про надання фінансових послуг №2113071968508 «Стандартний» (а.с.27-30). Умовами даного договору визначено, що товариство надає позичальникові кредит без конкретної споживчої мети у розмірі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1 договору). Указаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що передбачено п.4.3 договору. Кредитний договір відповідач [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором, чим погодився із запропонованими умовами кредитного договору. Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер та дату видачу паспорта, адресу проживання, електронну адресу, номер карткового рахунку та номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні гроші в сумі 2000 грн на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 23.10.2024, який діяв на підставі укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказу грошових коштів (а.с.54). Пунктом 2.1.1.7 кредитного договору №2113071968508 від 10.05.2021 передбачено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 укладено договір факторингу № 1-12, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрі боржників (а.с.67-69). Відповідно до реєстру боржників та витягів з реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2113071968508 від 10.05.2021 в загальному розмірі 13980 грн, з яких 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11980 грн - заборгованість за процентами. На момент відступлення прав вимоги, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2113071968508 від 10.05.2021 складала 13980 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за кредитом, 11980 грн заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (а.с.54 зворот а.с.55). Пунктом 2.3 договору факторингу від 01.12.2021 №1-12 передбачено, що з дати відступлення права вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2113071968508 від 10.05.2021 станом на 10.01.2023, складених ТОВ «Вердикт Капітал», окрім заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 2000 грн. та заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 11980 грн, відповідачеві нарахована заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором у розмірі 24544 грн, а загальна сума боргу становить 38524 грн (а.с.60). У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1, №3 до договору, про що складений акт прийому передачі реєстру боржників (а.с.75-78). Відповідно до реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2113071968508 від 10.05.2021 в загальному розмірі 38524 грн., з яких 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36524 грн заборгованість за процентами (а.с.11, 79-80). Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», станом на 13.11.2024 заборгованість за кредитним договором №2113071968508 від 10.05.2021 відповідачем не погашена та складає 38524 грн., з яких 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36524 грн заборгованість за процентами (а.с.64). Щодо кредитного договору №2113081320131. Судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] 11.05.2021 укладено договір про надання фінансових послуг №2113081320131 «Стандартний» (а.с.35-41). Умовами даного договору визначено, що товариство надає позичальникові кредит без конкретної споживчої мети у розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1 договору). Указаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що передбачено п.4.3 договору. Кредитний договір відповідач [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором, чим погодився із запропонованими умовами кредитного договору. Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер та дату видачу паспорта, адресу проживання, електронну адресу, номер карткового рахунку та номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні гроші в сумі 1000 грн на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 23.10.2024, який діяв на підставі укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказу грошових коштів (а.с.56). Пунктом 2.1.1.7 договору №2113081320131 від 11.05.2021 передбачено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 укладено договір факторингу № 1-12, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрі боржників (а.с.67-69). Відповідно до реєстру боржників та витягів з реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2113081320131 від 11.05.2021 в загальному розмірі 6970 грн, з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5970 грн - заборгованість за процентами (а.с.73). На момент відступлення прав вимоги, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2113081320131 від 11.05.2021 складала 6970 грн, з яких: 1000,00 грн заборгованість за кредитом, 5970 грн заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (а.с.56 зворот а.с.57). Пунктом 2.3 договору факторингу від 01.12.2021 №1-12 передбачено, що з дати відступлення права вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2113081320131 від 11.05.2021 станом на 10.01.2023, складених ТОВ «Вердикт Капітал», окрім заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 1000 грн. та заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 5970 грн, відповідачеві нарахована заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором у розмірі 12348,70 грн, а загальна сума боргу становить 19318,70 грн (а.с.61). У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1, №3 до договору, про що складений акт прийому передачі реєстру боржників (а.с.75-78). Відповідно до реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2113081320131 від 11.05.2021 в загальному розмірі 19318,70 грн., з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18318,70 грн заборгованість за процентами (а.с.12, 79-80). Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», станом на 13.11.2024 заборгованість за кредитним договором №2113081320131 від 11.05.2021 відповідачем не погашена та складає 19318,70 грн., з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18318,70 грн заборгованість за процентами (а.с.65). Щодо кредитного договору №2113079814220. Судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] 11.05.2021 укладено договір про надання фінансових послуг №2113079814220 «Стандартний» (а.с.43-50). Умовами даного договору визначено, що товариство надає позичальникові кредит без конкретної споживчої мети у розмірі 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1 договору). Указаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що передбачено п.4.3 договору. Кредитний договір та додатки до кредитного договору (анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту) відповідач [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором, чим погодився із запропонованими умовами кредитного договору. Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер та дату видачу паспорта, адресу проживання, електронну адресу, номер карткового рахунку та номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні гроші в сумі 1000 грн на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 23.10.2024, який діяв на підставі укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказу грошових коштів (а.с.58). Пунктом 2.1.1.7 договору №2113079814220 від 11.05.2021 передбачено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 укладено договір факторингу № 1-12, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрі боржників (а.с.67-69). Відповідно до реєстру боржників та витягів з реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2113079814220 від 11.05.2021 в загальному розмірі 6970 грн, з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5970 грн - заборгованість за процентами (а.с.70-71, 74). На момент відступлення прав вимоги, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2113079814220 від 11.05.2021 складала 6970 грн, з яких: 1000,00 грн заборгованість за кредитом, 5970 грн заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (а.с.58 зворот а.с.59). Пунктом 2.3 договору факторингу від 01.12.2021 №1-12 передбачено, що з дати відступлення права вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2113079814220 від 11.05.2021 станом на 10.01.2023, складених ТОВ «Вердикт Капітал», окрім заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 1000 грн. та заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 5970 грн, відповідачеві нарахована заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором у розмірі 12348,70 грн, а загальна сума боргу становить 19318,70 грн (а.с.63). У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1, №3 до договору, про що складений акт прийому передачі реєстру боржників (а.с.75-78). Відповідно до реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2113079814220 від 11.05.2021 в загальному розмірі 19318,70 грн., з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18318,70 грн заборгованість за процентами (а.с.13, 79-80). Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», станом на 13.11.2024 заборгованість за кредитним договором №2113079814220 від 11.05.2021 відповідачем не погашена та складає 19318,70 грн., з яких 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18318,70 грн заборгованість за процентами (а.с.66). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал» та згодом до позивача ТОВ «Коллект Центр» за договорами про надання фінансових послуг №\~2113071968508 від 10.05.2021, № 2113081320131 від 11.05.2021 та № 2113079814220 від 11.05.2021, укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. (ч. 3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що\~10.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг №2113071968508 в електронній формі, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н3».\~ Також 11.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] були укладені два договори про надання фінансових послуг № 2113081320131 та 2113079814220 з аналогічними умовами, які відповідачем були підписані електронним підписом одноразовими ідентифікаторами «Q8» та «V9» відповідно. Вказані договори містять докладну інформацію щодо особи позичальника\~ [PERSON] , зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер та дату видачу паспорта, адресу проживання, електронну адресу, номер карткового рахунку та номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання вказаних кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за договором виконало, відповідач отримав на картковий рахунок кредитні гроші, обумовлені кредитними договорами: 10.05.2025 у сумі 2000 грн. (за договором №2113071968508 від 10.05.2021); 11.05.2025 у сумі 1000 грн. (за договором №2113081320131 від 11.05.2021);11.05.2025 у сумі 1000 грн. (за договором №2113079814220 від 10.05.2021), що підтверджується повідомленнями ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 23.10.2024, який діяв на підставі укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказу грошових коштів (а.с.54,56,58). Доводи представника відповідача, що наданими доказами не підтверджується отримання відповідачем від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитних коштів, спростовані інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по рахунку відповідача, згідно з якою, на кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я відповідача\~ [PERSON] 10 травня 2021 року зараховані кошти у розмірі 2000 грн., 11 травня 2021 року зараховані кошти у розмірі 1000 грн., 11 травня 2021 року зараховані кошти у розмірі 1000 грн. (а.с.189-190). Натомість відповідач, заперечуючи отримання кредиту та укладення кредитних договорів, доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, зазначений у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, суду не надав. ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за вказаними кредитними договорами. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 77161,40 грн., у тому числі: - за договором №2113079814220 від 11.05.2021 у розмірі 19318,70 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 18318,70 грн.; - за договором №2113081320131 від 11.05.2021 у розмірі 19318,70 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 18318,70 грн.; - за договором №2113071968508 від 10.05.2021 у розмірі 38524 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 36524 грн. Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем до стягнення розміру заборгованості в частині нарахованих відсотків, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та\~ [PERSON] договору про надання фінансових послуг №2113071968508 від 10.05.2021, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 договору). Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до пункту 1.9 кредитного договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем не було здійснено жодного платежу за вказаними договорами. Таким чином після закінчення орієнтовного 16 денного строку кредиту відповідач станом на 25 травня 2021 року не повернув суми (тіла) кредиту у розмірі 2000 грн., тому відповідно до п.п. 1.4.2, 1.9 Договору відсотки за користування кредитними коштами були нараховані кредиторами за фактичний строк користування кредитом, у розмірі та в межах строку дії договору, який становить 1 рік, тобто до 10 травня 2022 року. За умовами укладених між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та\~ [PERSON] договорів про надання фінансових послуг №22113081320131 від 11.05.2021 та №2113079814220 від 11.05.2021, які є ідентичними, орієнтовний строк повернення кредиту становить 15 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 15 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 договору). Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 15 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 15 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до пункту 1.9 кредитного договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем не було здійснено жодного платежу за вказаними договорами. Таким чином після закінчення орієнтовного 15 денного строку кредиту відповідач станом на 25 травня 2021 року не повернув суми (тіла) кредиту 1000 грн., тому відповідно до п.п. 1.4.2, 1.9 Договору відсотки за користування кредитними коштами були нараховані кредиторами за фактичний строк користування кредитом, у передбаченому договором розмірі та в межах строку дії договору, який становить 1 рік, тобто до 11 травня 2022 року. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача за кредитними договорами, а також доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано. Суд також відхиляє доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні до суду, оскільки як заначено вище, строки дії кредитних договорів закінчилися 10.05.2022 та 11.05.2022, а з позовом до суду позивач звернувся 02.12.2024, тобто в межах встановленого ст.257 ЦК України строку позовної давності. Крім того, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257, 259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних позивачем обставин на час розгляду справи відповідачем суду не надано, позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~Щодо стягнення з відповідача витрат на праву допомогу у розмірі 16\~000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України\~ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, за змістом ст.137 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, яка надається адвокатом. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~ адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із\~Законом України\~"Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ТОВ «Коллект Центр» надано: копія договору про надання правової допомоги від 02.09.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] з додатками; тарифи на послуги ФОП [PERSON] , платіжна інструкція №0476040002 від 19.11.2024 на перерахування грошових коштів у суммі 128000 грн., заявка про надання юридичної допомоги №9 від 12.10.2024, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024 року, підписаний ФО Суборою Н.С. та ТОВ «Коллект Центр» на суму 12000 грн. (а.с.18-26). Однак, доказів того, що ФОП Субора Н.С. має право на зайняття адвокатською діяльністю, суду не надано. Враховуючи викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16000 грн.

Outcome: approved