Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

03.03.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до її актового запису про народження вказавши в графі "відомості про батька", що він є батьком [PERSON] , змінивши її прізвище на [PERSON] . Позов мотивований такими обставинами. З 2007 року позивач та [PERSON] стали проживати у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство та [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . При реєстрації народження дочки відомості про батька були записані відповідно до положень ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері як [PERSON] . [PERSON] з часу народження дочки приймав участь у її вихованні, надав матеріальне утримання. Позивач та [PERSON] звертались один до одного відповідно дочка та батько. 08.02.2025 [PERSON] (матір [PERSON] ) померла, після чого орган опіки та піклування - виконавчий комітет Полонської міської ради прийняв рішення про тимчасове влаштування [PERSON] до її баби [PERSON] , призначив останню піклувальником. За позицією [PERSON] визнання батьківства необхідне задля збереження зв`язку між ним, як батьком, та дитиною, сприятиме захисту прав та інтересів [PERSON] , так як позивач є військовослужбовцем, а тому дитина зможе в повній мірі користуватися визначеними законодавством України соціальними пільгами. Ухвалою судді від 10.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. В ході судового розгляду [PERSON] позов підтримав, пояснив, що він та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та у них народилась дитина [PERSON] , котру він визнавав своєю дочкою, приймав участь у її вихованні, надавав матеріальне утримання. При реєстрації народження дитини, за пропозицією [PERSON] , із мотивів отримання останньою статусу одинокої матері та відповідної соціальної допомоги, позивач не був записаний батьком дочки [PERSON] . Представник органу опіки та піклування [PERSON] позов визнала, пояснила що після смерті [INFO] [PERSON] стало відомо про залишення без батьківського піклування неповнолітньої [PERSON] , а тому в лютому 2025 року були прийняті рішення про надання дитині статусу сироти та її влаштування на виховання у сім`ю баби [PERSON] , яку також було призначено піклувальником над [PERSON] . При цьому [PERSON] висловила думку про доцільність задоволення позову, оскільки визнання позивача батьком дитини буде відповідати її інтересам. Відповідач [PERSON] також позов визнала, пояснила, що вона являється матір`ю покійної дочки [PERSON] . Для неї достовірно відомо, що остання проживала з 2007 року у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та у них в 2009 році народилась [PERSON] , однак з метою набуття статусу одинокою матері та отримання у зв`язку з цим соціальної допомоги [PERSON] при реєстрації народження дочки, не забажала, щоб батьком [PERSON] був записаний позивач, який визнавав своє батьківство, піклувався про дочку, займався її вихованням, матеріально забезпечував, називав її дочкою, а вона його батьком. Представник третьої особи військової частини [NUMBER] [PERSON] позов заперечила, пояснила що [PERSON] являється військовослужбовцем, а тому визнання його батьком [PERSON] буде підставою для звільнення з військової служби. Зазначила, що належним та достовірним доказом у даній справі має бути висновок судової генетичної експертизи, щодо підтвердження кровного споріднення між позивачем та неповнолітньою [PERSON] . Представник третьої особи Полонського ВДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (М.Київ) на розгляд справи не прибув, в поданому 22.04.2025 листі просив розгляд справи проводити у відсутності представника відділу. Допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що покійна [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах, та у 2009 році у них народилась дочка [PERSON] , яку вони обоє спільно виховували. Позивач визнавав себе батьком дитини, піклувався про неї, називав її дочкою, а вона його батьком. При заслуховуванні думки неповнолітньої [PERSON] , остання повідомила суду, що вона з дитинства вважала позивача своїм батьком, так як вони з часу народження спільно проживали однією сім`єю, [PERSON] займався її вихованням, надав матеріальне утримання, вона називала його батьком, а він її дочкою. В даний час бажає, щоб суд визнав батьківство позивача, та змінив її прізвище на [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що з 2007 року позивач та [PERSON] стали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у [ADDRESS] . [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , при реєстрації народження якої відомості про батька були записані відповідно до положень ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, про що свідчать дані свідоцтва про народження та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 12-13). [PERSON] з часу народження [PERSON] визнавав, що він є її батьком у зв`язку з чим приймав участь у вихованні дочки, надав для неї матеріальне утримання, піклувався про її фізичний і духовний розвиток, забезпечував лікування. Позивач та [PERSON] звертались один до одного відповідно дочка та батько. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, відповідачки [PERSON] , неповнолітньої [PERSON] , показаннями вище зазначених свідків. З 08.11.2023 по даний час [PERSON] проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині [NUMBER] (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] , матір неповнолітньої [PERSON] (а.с.19). Відповідно до наказу № 15-ОД від 11.02.2025 виданого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради [PERSON] тимчасово влаштовано на виховання у сім`ю її бабусі [PERSON] , а рішеннями виконавчого комітету названої ради від 12.02.2025 № 42 та від 27.02.2025 № 52 неповнолітній [PERSON] надано статус дитини-сироти, а також над нею встановлено піклування, призначено [PERSON] піклувальником [PERSON] (а.с.24-26). Вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог суд виходить із такого. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина\~перша\~статті\~16 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті\~51 Конституції України\~сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина\~десята\~статті\~7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина\~друга\~статті\~18 СК України). Статтею\~121 СК України\~встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини\~другої\~статті\~125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною\~першою\~статті\~126 СК України\~передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною\~першою\~статті\~135 СК України\~передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з\~частинами першої,\~другої статті\~128\~СК України\~за\~відсутності заяви,\~право на\~подання якої\~встановлено статтею\~126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина 3 ст. 128 СК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що: "відповідно до частин першої, другої статті\~76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності". Наведені вище докази, на думку суду, достовірно свідчить, що [PERSON] з дня народження [PERSON] і по даний час визнавав та визнає себе її батьком. Матеріали справи не містять жодного доказу на спростування такого висновку. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. [PERSON] погодилась змінити їй прізвище на [PERSON] , що відповідає інтересам дитини, а тому суд вважає за необхідне здійснити таку зміну. На підставі наведеного та

Outcome: approved