Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі Відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що з 21.10.2014\~житловий будинок\~із господарськими\~та побутовими\~спорудами,\~розташований по\~ [ADDRESS] відповідно\~до розписки\~фактично перебуває\~у її\~користуванні та\~власності.\~Позивач сплачує\~за будинок\~комунальні послуги,\~ утримує\~його в\~належному стані,\~проводить капітальні\~і поточні\~ремонти, у 2022 році побудувала на прибудинковій земельній ділянці господарську споруду. До жовтня 2014 року в цьому будинку проживала [PERSON] , проте документів на право власності на вказане нерухоме майно в неї оформлено не було. Спірне нерухоме майно станом на 15.04.1991 відносилося до категорії колгоспних дворів, в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] 1922 року народження та [PERSON] , 1925 року народження, які померли. Спадкоємців у зазначених осіб немає. З жовтня 2014 року по теперішній час позивач відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном з господарськими будівлями та спорудами. Позивач зверталася до органів влади для оформлення права власності, однак питання не можливо вирішити внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та фактичних власників будинку. За таких обставин, позивач просить визнати право власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що восени 2014 року придбала у жінки в [ADDRESS] , який перебував у занедбаному стані. Документи не оформляли, лише продавець написала розписку, яку засвідчили в сільській раді. Продавець є родичкою власників будинку (діда й баби), які померли. Місцезнаходження продавця на даний час не знає, можливо вона виїхала за кордон. Влітку вона ( [PERSON] ) з чоловіком проживає в будинку в с. Лебедівка постійно, а в інший період можуть на день-два виїжджати за місцем реєстрації в сел. Гончарівське, щоб придбати продукти, тощо. Доглядає за будинком, сплачує комунальні платежі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Судовим розглядом цивільної справи встановлено таке. Відповідно до довідки Максимівського старостинського округу Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.12.2024 № 199 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1994 відносився до категорії колгоспних дворів. У ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] 1922 року народження та [PERSON] , 1925 року народження, які померли. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть від 19.03.2025 № 00050135597 [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] , помер [INFO] . Відповідно до інформації Козелецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.03.2025 № 206/106-10-25-33.19/33.19, в архіві Відділу наявний актовий запис про смерть № 12 від 27.02.1996, складений виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , померлу [INFO] . Як убачається з листа Козелецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.04.2025 № 261/246-10-25-33.19/33.19, у відділі наявний актовий запис про шлюб № 11, складений 15.06.1964 виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відмітка про розірвання цього шлюбу відсутня. Спадкові справи щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] відсутні (Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру № 80596909 від 26.03.2025 та № 80596924 від 26.03.2025). Згідно з розпискою від 21.10.2014, посвідченою секретарем Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] продала [PERSON] ділянку з будинком по [ADDRESS] . Будинок передала в повне розпорядження на весь час, на нього претендувати не буде. Відповідно до довідки Максимівського старостинського округу Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.10.2024 № 166, [PERSON] у 2014 році заселилася в житловий будинок по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів, який придбала у [PERSON] без оформлення відповідних документів. На дату видачі довідки у [PERSON] є розписка від [PERSON] щодо будинку, відкритий особовий рахунок за спожиту електричну енергію по договору № 202 від 22.06.2015 з ПАТ «Чернігівобленерго», регулярно здійснюються комунальні платежі. Жителі с. Лебедівка [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що дійсно [PERSON] проживає за вищевказаною адресою з 2014 року, а в зимовий період вибуває за місцем реєстрації, обробляє присадибну ділянку, тримає птицю в літній період. 22.06.2015 [PERSON] з ПАТ «Чернігівобленерго» укладено договір про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що у 2014 році [PERSON] купила будинок в [ADDRESS] . У кого саме, не знає. Будинок був у поганому стані. Влітку [PERSON] живе в будинку постійно, приїжджає також і взимку, обробляє город, тримає птицю. Він (свідок) проживає на відстані приблизно 1 км від [PERSON] , яку зустрічає в основному в четвер на базарі. Щоб хтось інший проживав у будинку, не бачив. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 552/1354/18. Оскільки позивач з жовтня 2014 року добросовісно, відкрито та безперервно користується спірним нерухомим майном, підтримує його в належному стані, власник у цього майна відсутній, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. [PERSON] звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи. На підставі викладеного,

Outcome: approved