Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] , подана у її інтересах представником адвокатом Єлісєєвим Дмитром Олексійовичем до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 20 грудня 2013 року, зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20 грудня 2013 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Основною причиною розпаду сім`ї позивач зазначає те, що у неї та відповідача зовсім різні характери, відсутнє взаєморозуміння, довіра, мають місце постійні конфлікти та недомовленість. Також, позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 24 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. не з`явились. Разом із позовною заявою позивач також подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її особистої присутності, а також без участі її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання. 14 травня 2025 року на адресу суду направив заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 грудня 2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільно стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №766 від 20.12.2013 року (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 30.04.2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №470 (а.с. 11). Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, на теперішній час спільне господарство не ведуть, кожен живе окремим життям. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимог щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем заявлено не було, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved