Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулося Комунальне некомерційне підприємство Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» із заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , до психіатричного закладу в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що до КНП «Психіатрія» у місті Києві 07 червня 2025 року о 04 годині 55 хвилин за направленням спеціалізованої психіатричної бригади № [NUMBER] , госпіталізовано [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Підстава для госпіталізації: погіршення психічного стану, що обумовлено гострим поліморфним психотичним розладом з симптомами шизофренії, без зазначення асоційованого гострого стресу. З даних архівної медичної документації: пацієнтка протягом останнього року захопилась ізотерикою, писала щоденник. Перебуваючи закордоном, в телефонній розмові з матір`ю повідомляла про те, що зустрічається з хлопцем, але у неї таке відчуття , що він вкладає думки в її голову, щоб контролювати її, однак вона вважає , що сильніша ніж він і для того, щоб не чути цих думок, щоб їх перервати, запалювала свічки, малювала руни. Повернувшись у Київ, намагалась працевлаштуватись, писала та відправляла свої резюме, ходила на співбесіди, але марно. На початку лютого 2025 року простудилась, був кашель, нежить. Одного разу поскаржилась на погане самопочуття та запаморочення. 06.02.2025 поведінка різко змінилась: почала вигукувати окремі беззмістовні речення, слова ( «я блогер», «хочу подивитись на пару, вогонь», «я маг»). Намагалась вибігти з квартири, батькам говорила , що пише роман і їй потрібно провести дослідження і що вона це робить в інтернеті. Ще більше психічний стан змінився 07.02.2025 року, коли на запитання батьків відповідала стисло, коротко: «так», «ні», «мабуть», уникала відповідей. Протягом 1,5 години просиділа в одноманітній позі, не рухаючись, не реагувала на батьків та їх звернення. Ввечері того ж дня у такій вимушеній позі з чашкою в руках «завмерла» на ліжку , ніби заснула, потім глибоко заснула. Вранці 08.02.2025 батьки не змогли її розбудити, у зв`язку з чим викликали швидку допомогу, пацієнтка була госпіталізована у клініку «Мануфактура», де знаходилась до 12.02.2025 року. Під час лікування, 10.02.2025 року у відділенні реанімації спостерігалась дивакувата поведінка: прокинувшись висмикнула з рук крапельниці, піднялась з ліжка напів оголена, наполягала на зустрічі з лікарем, спілкувалась тільки з чоловіками. З батьками розмовляла неохоче, згодом почала їсти, спати після прийому заспокійливих. Була обстежена, наявність нейроінфекції була виключена. Консультована психіатром, про що встановлено діагноз : F23.0 Гострий поліморфний психотичнй розлад. Рекомендовано спостереження у психіатра. Однак, після виписки вдома психічний стан погіршився: почала закриватись у своїй кімнаті, виходила тільки поїсти та помитись, на звернення батьків відповідала коротко ( « я відпочиваю», «все добре»), вночі не спала, шукала свої документи, була тривожною. 13.02.2025 закрилась у своїй кімнаті і довго не відчиняла двері. Коли батьки відкрили двері кімнати, то побачили доньку в «застиглій» позі у ліжку, на запитання не відповідала, не реагувала на інші зовнішні подразники. Батьки викликали психіатричну бригаду Відділенням Е (ш) МД №14, виклик № 2840 доставлена в КНП «Психіатрія», госпіталізована за ургентними медичними показами з діагнозом: Галюцинаторно - параноїдний синдром з кататонічними явищами. У зв`язку з відмовою пацієнтки від стаціонарного лікування було подано заяву в Подільський районний суд м. Києва про призначення примусової госпіталізації до КНП «Психіатрія» . Заява була розглянута на закритому судовому засіданні 19.02.2025 о 15:00. У задоволенні заяви КНП «Психіатрія» про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку відмовлено. Пацієнтка була виписана 19.02.2025 з діагнозом: F23.0 Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. Параноїдний синдром з явищами кататонії. Після виписки лікування не приймала, до психіатра не зверталась. Зберігалась дивна поведінка: зачинялась у своїй кімнаті , розривала папірці , виходила тільки у ванну кімнату, туалет, за їжею, яку їла у своїй кімнаті, з батьками майже не розмовляла, останні 5 днів не виходила з квартири, на звернення батьків не реагувала, говорила, що вона здорова і згоди на лікування не надасть. 04.03.2025 року доставлена в КНП «Психіатрія», госпіталізована за ургентними медичними показами, у зв`язку з наявністю галюциногаторно- параноїчної симптоматики з кататоноподібними включеннями, відмовою від їжі. 05.03.2025 року о 09:30 стан пацієнтки різко погіршився: колаптоїдний стан з АТ 80/50 мм рт. ст. о 09:44 діагнозтовано зупинку кровообігу, проведені реанімаційні заходи (серцево-легенева реанімація) згідно Протоколу надання реанімаційних заходів - з позитивним ефектом, дихання та кровообіг відновлені. Не дивлячись на проведені заходи, стан пацієнтки залишався вкрай тяжким, викликана швидка медична допомога, пацієнтку переведено в кардіореанімаційне відділення КНП «Свято- Михайлівська клінічна лікарня м. Києва». З 05.03.2025 по 11.05.205 знаходилась на лікуванні у відділенні гострих коронарних станів КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва». Виписана з діагнозом: тромбоемболія сегментарних та субсегментарних гілок легеневої артерії (по даним СКТ органи грудної клітини з в/в контрастуванням від 05.03.2025) високого ризику (клас IV по шкалі PESI 107 балів) Пароксизм тріпотіння передсердь від 05.03.2025. Відновлений синусів ритм 05.03.2025), легенева гіпертензія ІІ ст. Відносна недостатність тристулкового клапана ІІ ступеня. Інфаркт - пневмонія зліва ( по даним СКТ органів грудної клітини з в/в контрастуванням від 10.03.2025) Постпунктційний правобічний гемоторакс 06.03.2025. Ревізія правої підключичної вени та ушивання дефекту ( 06.03.2025). Діагностична таракотомія ( 07.03.2025). Видалення згорнутого гемотораксу ( 07.03.2025). Ателектаз правої легені . Правобічна субтотальна пневмонія , клінічна група 4, важкого ступеню тяжкості. ЛН ІІІ ст. Інвазивна ШВЛ від 06.03.2025 Гостра постгеморагічна пневмонія важкого ступеня тяжкості з 04.03.2025 . Гемострансфузія 7 доз еритроцитарної маси ( 06.03.2025) 2-х доз еритроцитарної маси (07.03.2025). ДВС - синдром. Тромбоцитопенія (06.03.2025) Переливання 2-х доз тромбоконцентрату (06.03.2025). Гостре ураження печінки від 05.03.2025 - 10.03.2025. Гострий поліморфний психотичний розлад. Параноїдний синдром з явищами кататонії. ЦВХ: Інфаркт головного мозку у ВББ ( по даним СКТ від 10.03.2025 Гостра постгіпоксична та ендогеннотоксична енцефалопатія. Після виписки пацієнтка приймала рекомендоване лікарями лікування нерегулярно. Психічний стан пацієнтки з 02.06.2025 погіршився: перестала спілкуватись з батьками, була тривожною та напруженою , перевіряла чи замкнені вхідні двері у квартиру. 04.06.2025 року нерухомо просиділа півдня на дивані, дивлячись в одну точку. Потім проявляла агресію до матері: наполягала , щоб та віддала їй сумку , відштовхувала від дверей, викидала свої речі в загальний коридор. 05.06.2025 зранку пацієнтка взяла песика, вийшла з квартири та не повернулась додому. На телефонні дзвінки батьків не відповідала. 07.06.2025 близько 02:50 була затримана поліцією на території комплекс «Київ- Пасажирський , у зв`язку з неадекватною поведінкою викликана СПБ. Пацієнтка доставлена в КНП «Психіатрія» відділенням Е (ш) МД №14, виклик № 0963, госпіталізована 07.06.2025 о 04:55 за ургентними медичними показами з діагнозом: F23.10 Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, без зазначення асоційованого гострого стресу. Оглянута черговим лікарем-психіатром на ношах машини Е (ш) МД. На питання не відповідає. Лежить, щільно заплющивши очі. На звернену мову не реагує, інструкції не виконує. Добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування підписати відмовились. 09.06.2025 року о 10:10 була оглянута комісійно у складі заступника директора з стаціонарної допомоги Дмитра Лебедєва, завідувача ЦППЕСМЛ Юлії Блажевич, лікаря-психіатра Таїси Сиченко, з метою вирішення питання необхідності недобровільної госпіталізації пацієнтки до закладу із надання необхідності недобровільної госпіталізації пацієнтки до закладу із надання психіатричної допомоги. Згідно висновку консиліуму лікарів, у зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує госпіталізації до КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» в примусовому порядку. Пацієнт в силу психічного стану вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, внаслідок психічного розладу, що відповідно до статті 14 закону України «Про психіатричну допомогу», є підставою для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із наявністю психічного розладу, категоричною відмовою пацієнтки від добровільного стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров`я, потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар, а тому, в силу вимог ст. 14 3акону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд надати дозвіл на примусову госпіталізацію останньої до медичного закладу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено Войтенко Т.В. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду у порядку окремого провадження у складі судді та двох присяжних у закритому судовому засіданні. В судовому засіданні, лікар-психіатр [PERSON] підтримала у повному обсязі викладені в заяві вимоги, в обґрунтування яких зазначила, що [PERSON] має погіршення психічного стану: на зв`язок не іде, на запитання не відповідає, відмовляється від харчування, вночі погано спить, має прояви агресії, відмовляється без нагляду приймати ліки, впадає в ступороподібний стан з явищами кататонії, у зв`язку з чим, потребує нагляду лікарів. Прокурор в судовому засіданні подану заяву просила задовольнити. Повідомила суду, що була присутня в засіданні 19.02.2025 року під час розгляду заяви про примусову госпіталізацію Дарії, в якій було відмовлено. Вказала, що з лютого 2025 року стан особи значно погіршився, вже мав випадок зупинки кровообігу, Дарію ледь врятували лікарі. Невжиття примусового лікування може призвести до смерті пацієнтки, яка в стані кататонії (завмирання) не вживає їжу, воду. Відтак вважає, що за наявними матеріалами, долученими до заяви, підтверджується необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, що відповідає вимогам Закону України «Про психіатричну допомогу». Особа, щодо якої розглядається питання про примусову госпіталізацію, [PERSON] на запитання суду не реагувала, лише зазначила, що відмовляється від примусової госпіталізації. Адвокат особи, відносно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] - [PERSON] щодо примусової госпіталізації поклався на розсуд суду та просив врахувати позицію Дарії. Заінтересована особа [PERSON] , батько [PERSON] , заяву підтримав. Пояснив суду, що психічний стан доньки погіршився, поведінка [PERSON] почала загрожувати її життю та здоров`ю. Так, 05.06.2025 [PERSON] пішла гуляти та не повернулась, на дзвінки не відповідала. Через два дні її знайшла поліція на вокзалі, вона впала в ступор, що могло мати жахливі наслідки, якби її вчасно не знайшли. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України, надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: -вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або -неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність одночасно таких умов: -тяжкий психічний розлад; -небезпека для самої особи чи оточуючих. Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Судом встановлено, що 09 червня 2025 року о 10 годині 00 хвилин [PERSON] оглянута комісією лікарів - психіатрів у складі заступника директора з стаціонарної допомоги Дмитра Лебедєва, завідувача відділення ЦППЕСМЛ Блажевич Юлії, лікаря-психіатра [PERSON] , у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. Згідно заключення консиліуму комісія встановила, що пацієнт [PERSON] , [INFO] , страждає на психічний розлад у виді: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Параноїдний синдром з явищами кататонії». Висновком консиліуму лікарів-психіатрів від 09 червня 2025 року встановлено, що у зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров`я, остання потребує госпіталізації до КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» в примусовому порядку. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016, судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи, що у [PERSON] виявлений тяжкий психічний розлад та вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров`я, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки вбачаються підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди.

Outcome: approved