Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла вище зазначена позовна заява. З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у шлюбі та мають спільного сина [PERSON] , якому вже виповнилося 18 років. Позивач зазначає, що повнолітній син є студентом денної форми навчання 1 курсу Навчально-наукового інституту кібербезпеки та захисту інформації, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальності 125 «Кібербезпека та захист інформації». До виповнення сину повноліття [INFO] відповідач сплачував на його користь аліменти на підставі рішення суду. На даний час син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Зазначає, що син ніде не працює, навчання платне. Позивач не працює, доглядає за меншою дитиною, а тому вона з сином потребує фінансової допомоги відповідача . З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 20.03.2025 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.21). Копія позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження отримані відповідачем 01.04.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610242198428 (а.с.27). 08.04.2025 представником відповідача адвокатом Белінською Н.О. поданий відзив на позов через систему «Електронний суд», який суд повертає без розгляду за клопотанням останньої (а.с.43-146). Представником відповідача адвокатом Белінською Н.О. 08.04.2025 поштою надісланий відзив на позов, який надійшов на адресу суду 14.04.2025 (а.с.147-220). Згідно з поданим відзивом просила відмовити у задоволенні позову. Так стороною позивача, у позові зазначено, що спільний син сторін на даний час є повнолітній, навчається у Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій, у зв`язку з чим на позивача покладаються значні матеріальні витрати на проїзд, проживання, харчування, одяг, гігієнічні засоби. В свою чергу є необхідність придбання підручників та приладдя для навчання. Син відповідача проживає у гуртожитку, що знаходиться поряд з університетом, а отже, витрат на проїзд бути не може. Позивач не надала жодних доказів про необхідність придбання підручників для навчання. Позивач зазначає, що доглядає за меншою дитиною, проте свідоцтва про народження дитини не додано. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на утриманні відповідача. Позивачем при визначенні розміру аліментів не враховано, що відповідач має трьох малолітній дітей. Також сторона позивача у позові зазначила, що відповідач є фізично здоровий, що не відповідає дійсності. Так, з 01.12.2025 відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, йому було проведено операцію, він проходив лікування і на даний час потребує лікування, на що витрачаються значні кошти. Коштів у відповідача вистачає лише на базові потреби та утримання сім`ї, оскільки основну суму для лікування позичив у свого тестя [PERSON] , які необхідно повертати. У відповідача існують протипоказання фізичного, динамічного та статичного навантаження, з 01.05.2025 його переведено на пів ставки за місцем роботи. Дружина відповідача [PERSON] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач та його дружина отримують соціальні пільги в середньому 3820,00 щомісяця. Середньомісячний дохід сім`ї відповідача становить 15607,31 грн. Також у дитини відповідача [PERSON] , [INFO] , наявні порушення мови та порушення зору, що потребують лікування та витрат. Відповідач та його дружина не мають на праві власності майна. Крім цього, у позивача відсутнє право на подачу даного позову, оскільки повнолітній син проживає окремо. Третя особа, будучи повідомленим про розгляд справи, свою позицію щодо суті позову не висловив. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 14.02.2007, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 27.03.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с.18). З витягів з реєстру територіальної громади від 29.09.2023 убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 9). [PERSON] досягнув повноліття [INFO] , з 01.09.2024 є студентом денної форми навчання 1 курсу Навчально-наукового інституту кібербезпеки та захисту інформації, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальності 125 «Кібербезпека та захист інформації». Строк навчання до 30.06.2028 (а.с.11). Відповідно до договору №24/УІКБ-1к/д167 від 02.09.2024 про навчання в Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій, укладеного між указаним університетом та [PERSON] , предметом договору є навчання [PERSON] в університеті (а.с.15). Згідно з договором № 24/УІКБ-1к/д167 к про надання платної освітньої послуги, укладеним між Державним університетом інформаційно-комунікаційних технологій та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання для здобувача вищої освіти [PERSON] становить 132600,00 грн (а.с.13). [PERSON] проживає у гуртожитку Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2024 по даний час, оплата за проживання становить 1920,00 грн в місяць (а.с.12). [PERSON] здійснено оплату за навчання [PERSON] у розмірі 33150,00 грн, що підтверджується квитанціями (а.с.14, 16). 27.08.2024 проведено оплату за проживання у гуртожитку [PERSON] (а.с.17). Стороною відповідача разом із відзивом суду надані такі докази. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.02.2025, винесеної головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у межах виконавчого провадження [NUMBER], убачається, що на виконанні перебував судовий наказ Корсунь-Шевченківського районного суду від 07.08.2018 у справі №699/619/18, згідно якого стягнуто з боржника [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з часу подачі заявником заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 18.06.2018 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття (а.с.160). На виконання судового наказу Корсунь-Шевченківського районного суду від 07.08.2018 у справі №699/619/18, боржником [PERSON] сплачено на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 126719,81 грн, що підтверджується довідкою від 02.04.2025 ТОВ «АЙПАЛ» та у розмірі 2249,94 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «БОГАЧ ПЛЮС» від 03.04.2025 (а.с.161). Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] убачається, що 21.04.2016 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.156). Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.157-159). З довідки про склад сім`ї, виданої [PERSON] 02.04.2025 убачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять 13 осіб, у тому числі діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також за цією адресою проживає, але не зареєстрований чоловік [PERSON] (а.с.162). [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, що підтверджується посвідченням [NUMBER] , виданим 11.10.2023 Управлінням соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації, строк дії до 18.08.2034 (а.с.163-164). [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.12.2025. Указане підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААД №179716, виданою 28.11.2024 (а.с.167-168). Відповідно до інформації з Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 2113/2472 від 28.11.2024 клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10: С71 Онкологічні захворювання. Внутрішньомозкова пухлина лівої скроневої частки (гліома) (а.с.165-166). Операція була здійснена 06.06.2023 у TOB «Клініка сучасної хірургії та ортопедії», на підтвердження чого надано Договір № 794 про надання медичних послуг від 06.06.2023, Акт наданих послуг від 06.06.2023, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 794 від 06.06.2023. Ціна зазначеної операції склала 109400, 00 грн. Відповідач потребує відновну терапію, профілактичні заходи, медичне спостереження (а.с.168-175, 186). У подальшому відповідач пройшов курс лікування, а саме в Універсальній клініці «Оберіг» (TOB «Капітал») про що свідчить Акт наданих послуг від 06.07.2023 до 31.08.2023 року, а також чеки про сплату послуг клініки. Сума лікування склала 139932,00 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.04.2025 дружина відповідача [PERSON] отримує дохід - соціальні виплати. Середньомісячний дохід становить 3533,33 грн (а.с.194-195). Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.04.2025 та Довідки про розмір визначеної та фактично отриманої пенсії №1698 від 02.04.2025 відповідач [PERSON] отримує дохід, середньомісячний розмір якого становить - 12073,98 грн (а.с.196-198). Відтак, середньомісячний дохід сім`ї відповідача становить 15607,31 грн. Також у дитини відповідача [PERSON] наявні мовленеві порушення та порушення зору, що потребують лікування. На підтвердження надано консультативне заключення лікаря офтальмолога від 12.06.2024, діагноз: гіперметропія середнього ступеню. Анізометропія. Рекомендовано: окуляри максимально постійно. Ціна таких окулярів склала 6905, 00 грн, їх необхідність підтверджує рецепт на окуляри від 02.01.2025. Наступний огляд у липні 2025 (а.с.199-201). Відповідно до Інформації з Консультації дитячого лікаря невролога від 06.03.2025 року діагноз: розлад експресивного мовлення. Спостереження по РДУГ. Дитині необхідна робота з дефектологом, про що свідчать квитанції про сплату послуг логопеда (а.с.202). Відповідач та його дружина не мають на праві власності нерухомого майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.203-205). При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Тому не приймаються до уваги доводи сторони відповідача щодо неналежного позивача у справі, так як відсутність спільного проживання у зв`язку з навчанням дитини в іншому місці не позбавляє матір, на утриманні якої перебуває повнолітній син, права вимагати аліменти на дитину, яка потребує матеріальної допомоги. Місце проживання дитини не є вирішальним фактором для встановлення обов`язку одного з батьків щодо утримання дитини, якщо вона потребує матеріальної допомоги. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Відтак, право на звернення з цим позовом до суду мають мати або повнолітній син. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім і продовжує навчання. Стороною позивача на підтвердження того, що повнолітній син, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, надано лише квитанції про оплату за навчання та проживання у гуртожитку (а.с.14, 16, 17). При цьому, одна із квитанцій про оплату за навчання датована 14.08.2024, а штамп банку містить дату 07.03.2025, що викликає сумнів у її дійсності. У платіжній інструкції за проживання [PERSON] у гуртожитку платником є [PERSON] , яка не є учасником справи і не зрозуміло яке відношення остання має до позивача та третьої особи. Інших доказів стороною позивача суду не надано, зокрема щодо складу її сім`ї, матеріального становища. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд виснує, що позивач не довела потребування повнолітнім [PERSON] допомоги у зв`язку з продовженням навчання і спроможності відповідача її надавати в зазначеному в позові обсязі. Відповідач надав належні та допустимі докази щодо неспроможності надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу з урахуванням стану його здоров`я, матеріального становища, наявності на його утриманні трьох малолітніх дітей від іншого шлюбу, відсутності зареєстрованого за ним на праві власності нерухомого майна. Щодо розміру стягнутих аліментів у межах виконавчого провадження, відкритого відносно відповідача на підставі судового наказу Корсунь-Шевченківського районного суду від 07.08.2018 у справі №699/619/18 суд не бере до увагу, оскільки такі аліменти були стягнуті до повноліття [PERSON] , а у цій справі предметом позову є стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Суд критично оцінює, що відповідачем були позичені кошти у тестя [PERSON] , оскільки докази цього відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Тому судові витрати зі слати судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що передбачено ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed