Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

28 лютого 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява органу опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради, подана в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] про звільнення піклувальника від виконання обов`язків та призначення нового піклувальника. У вказаній позовній заяві позивач просить суд постановити рішення про звільнення [PERSON] , [INFO] , від обов`язків піклувальника відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Також просить суд передати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , на виховання рідному дядьку [PERSON] , [INFO] , та призначити його піклувальником дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2025 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 28 лютого 2025 року було здійснено запит до Піщанської селищної ради для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , з метою визначення підсудності. 05 березня 2025 року до суду надійшла відповідь з Піщанської селищної ради за №431 від 04 березня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , в реєстрі територіальної громади зареєстрована в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06 березня 2025 року в даній справі було відкрите провадження та призначено підготовче засідання на 03 квітня 2025 року на 11 годину 30 хвилин. Постановлено учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України. Зобов`язано позивача відповідно до ч. 3 ст. 187 ЦПК України не пізніше двох днів з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору копії позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання. Встановлено відповідачу строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову. 24 березня 2025 року на адресу суду селищним головою О. Крижанівським подано, на виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 06 березня 2025 року, розписку про те, [PERSON] отримав копію позовної заяви з додатками за позовом органу опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради до [PERSON] про скасування піклування відносно неповнолітньої [PERSON] та призначення нового піклувальника 03 квітня 2025 року підготовче засідання за клопотанням відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю адвоката в іншому провадженні, відкладено до 13 годину 00 хвили 16 квітня 2025 року. 16 квітня 2025 року підготовче засідання відкладено до 14 години 00 хвили 06 травня 2025 року. 17 квітня 2025 року через підсистему Електронний суд, представником відповідача [PERSON] , адвокатом Конякіним М.С. подано відзив на позовну заяву про звільнення піклувальника від виконання обов`язків та призначення нового піклувальника, з додатками, в якому просив поновити строк на подачу відзиву та відмовити у задоволені позову в повному обсязі. 05 травня 2025 року на адресу суду селищним головою О. Крижанівським подано відповідь на відзив з додатками, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі в найближчі терміни в інтересах дитини. Крім того, 05 травня 2025 року, через підсистему Електронний суд селищним головою О. Крижанівським повторно подано відповідь на відзив з додатками, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі в найближчі терміни та в інтересах дитини. 06 травня 2025 року підготовче засідання за клопотанням відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням відповідача в лікарні відкладене до 12 годину 45 хвили 14 травня 2025 року. 07 травня 2025 року через підсистему Електронний суд представником відповідача [PERSON] , адвокатом Конякіним М.С. подано клопотання про доручення доказів, в якому він просив долучити до матеріалів справи № 142/116/25 у якості доказів копію рішення від 18.04.2025 №32 про проведення роботи в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . В підготовчому засіданні 14 травня 2025 представник позивача Кочерган Ю.І. підтримала позовні вимоги, просила призначити справу до судового розгляду. В підготовче засідання 14 травня 2025 року, відповідач [PERSON] не з`явилась, представник відповідача адвокат Конякін М.С. просив провести підготовче засідання у відсутності відповідача, заперечив проти задоволення позовних вимог та просив призначити справу до судового розгляду. Третя особа [PERSON] в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги, не заперечив проти призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року постановлено закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ргану опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради, в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про звільнення піклувальника від виконання обов`язків та призначення нового піклувальника.Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 13 годину 00 хвилин 30 травня 2025 року в залі судових засідань № 1 в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області за адресою: смт. Піщанка Вінницької області, вул. Вишнева, 5. 30 травня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву для виклику для з`ясування думки дитини в судовому засіданні неповнолітньої [PERSON] та призначено наступне судове засідання на 03 червня 2025 року на 15 годину. 03 червня 2025 року судовому засіданні оголошено перерву для виклику для надання особистих пояснень для роз`яснення обставин справи відповідача [PERSON] до 09 червня 2025 року до 10 год. 30 хв. 09 червня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON] перед судовими дебатами та призначено наступне судове засідання на 13 червня 2025 року на 10 годину 00 хвилин. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, вказавши, що під час розгляду справи встановлено, що між піклувальником [PERSON] та підопічною [PERSON] склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню опіки, вжитими органом опіки та піклування заходами не вдалося нормалізувати стосунки між даними особами, дитина з грудня 2024 року проживає в родині свого дядька [PERSON] , тому вважає доцільним передати неповнолітню [PERSON] на виховання саме йому та призначити [PERSON] піклувальником дитини. Третя особа на стороні позивача [PERSON] підтримав завлений органом опіки та піклування позов повністю, просив передати йому на виховання неповнолітню [PERSON] та призначити його піклувальником дитини. При цьому вказав, що у дитини склалися нормальні стосунки з його дітьми та дружиною, дівчинка категорично відмовляється повертатися до піклувальника [PERSON] , він здатен виконувати обов`язки піклувальника в повному обсязі, матеріально забезпечувати, незважаючи на те, що є військовослужбовцем ЗСУ. Неповнолітня [PERSON] просила передати її на виховання рідному дядькові [PERSON] , до якого вона прийшла жити наприкінці грудня 2024 року, оскільки не бажала більше проживати в родині піклувальника [PERSON] , яка є її рідною бабою по лінії матері. Суду пояснила, що в родині [PERSON] проживала з малечку, баба постійно до неї погано ставилася, вживала нецензурну лексику, застосовувала побиття, примушуючи виконувати різну домашню роботу, часто відмовляла в придбанні речей, одягу, тощо. За час проживання у дядька та перебування в лікарні [PERSON] намагалася з нею примиритися, привозила продукти харчування, оплатила посилку з одягом на Новій пошті, однак вона категорично відмовилася повертатися у дім баби. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що позовні вимоги є безпідставними та надуманими, а її онука підопічна [PERSON] , маючи притаманні її віку проблеми з поведінкою, самовільно залишила місце проживання, де вона зростала з народження, пішла жити до матері [PERSON] , яка є позбавленою батьківських прав, а згодом в родину її старшого сина [PERSON] . Вважає, що як опікун та піклувальник, багатодітна мати та мати [PERSON] , який загинув на війні внаслідок нападу агресора російської федерації, є людиною вимогливою, дисциплінованою, працьовитою та такою, яка намагається ті ж самі риси привити своїм дітям, в тому числі [PERSON] . [PERSON] свою любить, різниці ніколи між дітьми та онуками не мала, однак не завжи потакала забаганкам дітей, зокрема [PERSON] привчала до порядку, особистої гігієни, навикам приготування їжі, прання власної білизни, що і викликало супротив дитини. Крім того в сім`ї у них були питання щодо зникнення грошей, тому допускає, що [PERSON] , не бажаючи бути викритою у цьому, втекла з дому. Відповідач заперечила застосування фізичної сили до дитини, однак не виключала, що коли діти не слухались, могла вживати нецензурні слова та підвищувати голос. Всі, без винятку, діти, включаючи онуку [PERSON] , забезпечені усім необхідним, одягом, взуттям, телефонами, комп`ютерами, мають власні кімнати або розміщені по статі в кімнатах; в будинку завжди чисто, тепло, зроблено ремонт та мебльовано всі кімнати новими меблями, є необхідна побутова техніка, продукти харчування. [PERSON] шкодує з приводу конфлікту з [PERSON] та завжди чекає її вдома. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Конякін М.С. просив відмовити в задоволенні позову, оскільки [PERSON] належним чином виконувала свої обов`язки піклувальника дитини, підстави звільнення її від даних обов`язків є надуманими, заперечив також можливість передання дитини на виховання рідному дядькові [PERSON] , який має власну сім`ю, трьох неповнолітніхї дітей та є військовослужбовцем ЗСУ, що не даватиме йому змоги повноцінно виконувати обов`язки піклувальника. Заслухавши сторони по справі, представника відповідача, третю особу, неповнолітню [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності на предмет належності та допустимості, застосовуючи відповідний матеріальний та процесуальний закон, норми міжнародного права та практику Верховно Суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Згідно ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 59 ЦК України стверджено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Частиною 3 ст.244 СК України стверджено, що не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Зокрема, із ч.2 ст.212 СК України вбачається, що крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Статтею 250 СК України стверджено, що опіка, піклування над дитиною припиняється у випадках, встановлених Цивільним кодексом України. Із ст.251 СК України вбачається, що особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Статтею 64 ЦК України визначено, що піклувальником не може бути фізична особа поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує піклування. Частиною 2 ст.75 ЦК України стверджено, що суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. Судом встановлено, що на первинному обліку дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Пішанської селищної ради перебуває неповнолітня [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2012 року № 219/1958/12 ( а.с.36,37) матір дитини [PERSON] , 1986 року народження, було позбавлено батьківських прав відносно двох її доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Опікуном дітей призначено [PERSON] , [INFO] . 27 грудня 2024 року службі у справах дітей Піщанеької селищної ради стало відомо, що неповнолітня [PERSON] поїхала до своєї матері [PERSON] в село Чорномин та відмовляється повертатися на проживання до свого піклувальника [PERSON] . Як повідомила дитина службі у справах дітей, між нею та піклувальником [PERSON] протягом останніх трьох років склалися такі відносини, що спільне проживання стало нестерпним. Працівниками служби у справах дітей та національної поліції здійснено виїзд для з`ясування обставин, дитина категорично відмовилася повертатися в сім`ю піклувальника. Аналогічну позицію неповнолітня [PERSON] продемонструвала під час розгляду справи, заперечивши можливість проживання разом з піклувальником [PERSON] . Зважаючи на тс, що у дитини є рідний дядько [PERSON] , службою у справах дітей було прийнято рішення залишити дитину на проживання у нього. Питання «Про проведення роботи в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] " тричі розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Пїщаиської селищної ради 30 грудня 2024 року, 10 січня 2025 року та 20 січня 2025 року. [PERSON] участі у засіданнях комісії з питань захисту прав дитини не приймала. \~ \~ \~ \~ Встановленні обставини доводяться: витягом з реєстру територіальної громади на а.с.8, відповідно до якого [PERSON] зареєстрована за адресою місця проживання [ADDRESS] ; актом обстеження умов проживання від 03 січня 2025 року на а.с.10, яким встановлено належні умови проживання підопічної [PERSON] у будинку піклувальника [PERSON] ; рішенням комісії з питань захисту прав дитини Піщанської селищної ради № 51 від 30 грудня 2024 року про проведення роботи в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , на а.с.11; рішенням комісії з питань захисту прав дитини Піщанської селищної ради № 5 від 20 січня 2025 року про проведення роботи в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , на а.с.12; заявою [PERSON] на а.с.14. На час розгляду справи встановлено, що неповнолітня [PERSON] продовжує проживати у свого дядька [PERSON] по [ADDRESS] . Будинок, в якому мешкає [PERSON] разом з сім`єю йому не належить, а належить [PERSON] ( двоюрідній сестрі [PERSON] ) - а.с.32.Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.02.2025 на а.с.31 житло перебуває на стадії незавершеного ремонту. У [PERSON] є троє власних дітей 2012, 2017, 2023 років народження у шлюбі із [PERSON] 9 ( а.с.28). У положеннях Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року, зазначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, а частиною 1 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. В частині 2 статті 3 Конвенції зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такі положення знайшли своє закріплення у статтях 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків, а виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтями 69 ЦК України та 249 СК України визначені права та обов`язки піклувальника, серед яких, піклувальник зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного; зобов`язаний дбати про створення необхідних побутових умов, про виховання, навчання та розвиток підопічного. Частиною 4 ст.60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Отже за відсутності подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном у суду відсутні пістави до задоволення такої вимоги. Як слідує із наведеної судової прктики, питання опіки та піклування регулюються єдиним документом Правилами опіки та піклування, наведеними вище. Тим самим, суд вважає можливим виснувати, що процедура призначення піклувальника особі, яка потребує піклування, є аналогічною, тобто призначення піклувальника відбувається органом опіки та піклування, як правило, з числа родичів, або близьких підопічному осіб, які дали на це свою згоду. Піклувальник призначається для неповнолітніх, якщо вони позбавлені батьківського піклування, або для повнолітніх, цивільна дієздатність яких обмежена. Ключовим елементом процедури призначення піклувальника є прийняття органом опіку та піклування рішення у формі подання, як того вимагає ч.4 ст.60 ЦК України. З матеріалів справи слідує, що подання органу опіки та піклування про призначення піклувальником неповнолітньої [PERSON] її дядька [PERSON] відсутнє, як і відсутнє будь -яке іншої форми рішення позивача про призначення [PERSON] піклувальником дитини, окрім як залишити неповнолітню проживати з дядьком, що не можна вважати рішенням компетентного органу про те, хто може стати піклувальником дитини. Щодо позовної вимоги призначити [PERSON] піклувальником дитини, суд вважає за необхідне вказати наступне. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України). Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі. Відповідно до частини четвертої статті 2 СК України не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Судом також встановлено, що третя особа [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних Силах України як на момент звернення до органу опіки та піклування до суду, так і на момент розгляду справи судом ( доводиться поясненнями [PERSON] та довідкою командира військової частини на а.с. 26), що не може в силу специфіки зайнятості [PERSON] на військовій службі під час дії в країні воєнного стану слугувати запорукою належного виконання ним обов`язків піклувальника з незалежних від нього причин. Крім того, [PERSON] , як зазначалося вище, є батьком трьох неповнолітніх дітей, власного житла не має, тому покладення на нього обов`язків піклувальника ( за наявності відповідного подання, яке носить рекомендаційний характер), може бути невиправданим ризиком та тягарем з негативними наслідками як для нього самого, навіть сумлінного піклувальника, так і для неповнолітньої [PERSON] . Отже, зважаючи на вищевикладене, в задоволенні позову щодо передачі неповнолітньої [PERSON] на виховання рідному дядькові [PERSON] та призначення його піклувальником дитини слід відмовити та, відповідно до ст.65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника піклування над [PERSON] здійснювати відповідному органу опіки та піклування. Враховуючи складність даної справи, у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, беручи до уваги, складність справи, суд приходить до висновку, що складання повного рішення суду слід відкласти не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи з метою забезпечення процесуальних прав та інтересів учасників процесу, вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення в судовому засіданні 13 червня 2025 року, в якому закінчився розгляд справи. На підставі наведеного та

Outcome: partial