Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний\~Банк» звернувся з позовом до суду до [PERSON] \~про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний\~Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 25.12.2020 - кредитний договір №20117775882, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 12007 грн.; 24.11.2021 - кредитний договір №1010311055, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 67300 грн. Відповідач\~не виконує\~свої кредитні\~зобов`язання належним\~чином довготривалий\~сток.\~Заборгованість відповідача\~перед позивачем\~станом на\~01.12.2024\~склала:\~1)\~По кредитному\~договору від\~25.12.2020\~№ 20117775882\~ 20819,08\~ грн.,\~з яких:\~11526,45\~грн \~заборгованість за\~кредитом;\~9292,63\~грн \~заборгованість за\~процентами;\~0\~грн \~заборгованість за\~комісією;\~2)\~По кредитному\~договору від\~24.11.2021\~№ 1010311055-\~95177,49\~грн,\~з яких:\~54929,85\~грн \~заборгованість за\~кредитом;\~13,11\~грн \~заборгованість за\~процентами;\~40234,53\~грн.\~ заборгованість\~за комісією.\~Тобто загальна\~сума заборгованості\~по вищевказаним\~кредитним договорам\~станом на\~01.12.2024\~склала 115996,57\~гривень. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 31.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує з матеріалів справи, 25.12.2020 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний\~Банк» та [PERSON] шляхом підписання заяви № 20117775882 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000 грн (а.с.20-21), який пізніше було збільшено до 12007,00 грн, стандартна процентна ставка відсотків річних - 47,88%, (а.с.48). У паспорті споживчого кредиту, який містить підпис відповідача, визначені сума кредиту, розмір відсоткової ставки, строк дії договору та порядок погашення заборгованості (а.с.21). Також 24.11.2021\~між Акціонерним\~товариством «Перший\~Український Міжнародний\~Банк»\~та [PERSON] шляхом підписання заяви № 1010311055 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладений кредитний договір, за умовами якого\~\~відповідач отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 67300\~грн, встановлено розмір комісії за обслуговування кредиту 2,99 %, реальна річна процентна ставка 0,01%, строк кредитування 24 місяців, (а.с.18-19). \~ \~ \~ \~У паспорті споживчого кредиту, який містить підпис відповідача, визначені сума кредиту, розмір відсоткової ставки, строк дії договору та порядок погашення заборгованості (а.с.20). Факт виконання\~обов`язків\~позивача по\~кредитному договору\~№ 1010311055 щодо переказу коштів підтверджується платіжною інструкцією від 24.11.2021 за №TR53973227.95834.25578, де [PERSON] перераховано 67300,00 грн, призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 1010311055 від 24.11.2021 (а.с.48- зворотна сторона). Згідно з наданими АТ «ПУМБ» розрахунками заборгованості, станом на станом на 01.12.2024 його заборгованість по кредитному договору від 25.12.2020 № 20117775882 становить 20819,08 грн., з яких: 11526,45 грн заборгованість за кредитом; 9292,63 грн заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 24.11.2021 № 1010311055- склала 95177,49 грн, з яких: 54929,85 грн заборгованість за кредитом; 13,11 грн заборгованість за процентами; 40234,53 грн. заборгованість за комісією. Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Як визначено ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що позичальник, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен належно їх виконувати, а у разі порушення зобов`язання нести передбачену договором та/або законом відповідальність. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між АТ «ПУМП» та відповідачем кредитних договорів №20117775882 від 25.12.2020, №1010311055 від 24.11.2021, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цими договорами. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості та виписок за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведені вище розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ПУМП» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають до задоволення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по відсотках, в частині стягнення комісії задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором №1010311055 від 24.11.2021,\~ в загальному розмірі 40234,53\~грн суд зазначає наступне. Вищевказаним кредитним договором визначена комісія за надання кредиту. Відповідач погодився зі встановленим розміром комісії, про що засвідчив особистим підписом на вказаному договорі. При цьому, за положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Згідно з абзацами 2, 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на зміст приписів частин 1 та 2 статті 228 ЦК України умова кредитного договору про додаткову сплату позичальником на користь кредитора під час надання кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. Вказаний платіж є платою за послугу банку, вимагати придбання якої забороняла частина 3статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Тому така умова договору порушує публічний порядок. За змістом заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, наданим розрахунком і банківською випискою, вбачається, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення комісії як щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, яке узгоджено з відповідачем згідно із встановленими тарифами. Тобто АТ «ПУМБ» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши, за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальника, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальника. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16, та висновками Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року, зроблених під час розгляду справи 666/4957/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року при розгляді справи №363/1834/17, де визначено, що комісія, яка нараховується банком є послугою з обслуговування кредиту, а тому не підлягає стягненню на користь кредитора при наданні позичальнику коштів на придбання споживчої продукції. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором№1010311055 від 24.11.2021 в загальному розмірі 40234,53\~грн не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1582грн 07 коп (75762,04 х 100 : 115996,57 = 65,31%; 2 422,40 х 65,31% = 1582,07грн).

Outcome: approved