Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Укрінфопрес" про захист честі, гідності та ділової репутації, у якому просив: зобов`язати ТОВ "Інформаційне агентство "Укрінфопрес" (код ЄДРПОУ: 45351141) не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили видалити відеоматеріал (відеозапис), розміщений за посиланням: [INFO]. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), інформацію, поширену [INFO] ТОВ "Інформаційне агентство "Укрінфопрес" (код ЄДРПОУ: 45351141) на YouTube-каналі«[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналі «[INFO]») за посиланням: [INFO], а саме: «Пь##ий суддя апеляційного суду [PERSON] за кермом у військовий час» та зобов`язати ТОВ «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «УКРІНФОПРЕС» (код ЄДРПОУ: 45351141) не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили видалити інформацію. Стягнути з ТОВ "Інформаційне агентство "Укрінфопрес" (код ЄДРПОУ: 45351141) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) судові витрати. На обґрунтування позову позивачем зазначено, що 04 квітня 2022 року на YouTube-каналі «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналі « [INFO] »), всесвітньо відомої мережі «YouTube», був викладений відеоматеріал (посилання: [INFO] ) стосовно [PERSON] . Даний відеоматеріал тривалістю 2:36 хв. відображає, як до автомобілю, всередині якого перебував Позивач, підійшли незнайомі люди, які вели себе агресивно та провокаційно, не давали можливості вийти з автомобілю, перешкоджали його вільному пересуванню. Після чого прибули працівники поліції, не представившись, не пояснивши підстав своїх дій, застосували до Позивача засоби фізичного впливу та спеціальні засоби, після чого примусово посадили в автомобіль поліції. На спроби Позивача висловити свою незгоду із проведенням відеозапису присутніми на місці події жодним чином не відреаговано. Водночас, відеоматеріал чітко фіксує, що Позивача звинувачено у вчиненні правопорушення, надалі застосовано до нього фізичну силу для унеможливлення продовження перебування Позивача всередині свого транспортного засобу. Зі сторони осіб, які вели зйомку, звучали принизливі слова у відношенні до Позивача, застосовувалась груба сила та приниження, що призвело до серйозних порушень прав останнього. Натомість, всі заперечення Позивача щодо проведення зйомки з місця події були зухвало проігноровані. Надалі означений вище відеоматеріал було поширено низкою джерел у неофіційних Інтернет-ресурсах, в тому числі YouTube-каналом «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналі «[INFO]»). При цьому Позивача не було поставлено до відома про факт зберігання та поширення відеозапису подій, учасником яких він є. Внаслідок тривалого, абсолютно безконтрольного розповсюдження відеоматеріалу останній став доступним широкому загалу глядачів. Власником відповідного аккаунту на відеохостингу YouTube є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «УКРІНФОПРЕС». Поряд з цим, YouTube-каналом «[INFO]» не надано глядачам інформацію про особу, яка безпосередньо поширила відеозапис події за участі Позивача, а під відеоматеріалом не розміщено жодного коментаря від каналу про джерела отримання відеоматеріалу та уповноваженого працівника каналу, іншої особи, якій було надано у розпорядження такий відеоматеріал та дозволено його поширення, не доведено до відома підписників також, чи були здійснені спроби на отримання згоди особи, чиє зображення фігурує у відеозапису, на оприлюднення такого відео, та чи була надана така згода. Виходячи з викладених обставин, оприлюдненням даного відеоматеріалу порушується право Позивача на повагу до приватного життя. Поширення даного відео порушує особисті немайнові права Позивача, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У назві відеоматеріалу, розміщеного YouTube-каналом «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналом «[INFO]», фігурує така характеристика Позивача як перебування у стані алкогольного сп`яніння («п 'яний водій»): «Пь##ий суддя апеляційного суду [PERSON] за кермом у військовий час». Зазначена інформація, озвучена як факт, є такою, що не відповідає дійсності, оскільки перебування у стані алкогольного сп`яніння не мало місця. Більше того, наведене відео розміщено з метою введення в оману глядачів щодо керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння, тоді як Позивач транспортним засобам не керував, з паркувального місця не рухався. Протокол про ніби-то вчинення адміністративного правопорушення було передано до Овідіопольського районного суду Одеської області. Постановою від 13.09.2022 року у справі № 509/1298/22 (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/106204036) провадження у справі про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень ЗАКРИТО ЗА ВІДСУТНОСТІ СКЛАДУ ПРАВОПОРУШЕННЯ. Судовим рішенням встановлено, що Позивач сів в свій автомобіль на місце водія та очікував всередині іншу особу, транспортним засобам не керував, а тому фактично його зупинення та затримання не здійснювалось. Натомість до Позивача як особи, яка перебувала в транспортному засобі, було застосовано фізичну силу. В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які доводять винуватість Позивача у вчинені адміністративного правопорушення. Окрім того, судовим рішенням було встановлено, що наявні матеріали адміністративної справи, досліджені в судовому засіданні відеодокази свідчать про недотримання працівником поліції приписів Закону України «Про Національну поліцію» та відсутність законності вимог працівника поліції. Окремо судом при дослідженні доказів по справі було встановлено, що працівником поліції було застосовано заходи примусу, а саме фізичної сили та спеціальних засобів з грубим порушенням Закону України «Про Національну поліцію». Назва поширеного відеоматеріалу відображає недостовірну інформацію, має сильне негативне забарвлення, та не ґрунтуючись на жодних фактичних даних, є дискредитаційною, образливою та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Внаслідок поширення недостовірної інформації відбулось порушення особистих немайнових прав Позивача, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 року справу розподілено судді Ключнику А.С. (а.с. 63). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 65). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд (а.с. 88-89). У судове засідання 04.06.2025 року позивач та його представник не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, від представника позивача - адвоката Кисель А.С. надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, у якій згаданий представник вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, правом на подання відзиву не скористався, а тому справа вирішується за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації і може звернутися з позовом про її захист. Зокрема, у постанові від 18.06.2020 р. у справі № 522/18103/14-ц Верховним Судом було зазначено: «під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло». При цьому під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у т.ч. підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Згідно з частиною 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 278 ЦК України якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене у газеті, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які готуються до випуску у світ, суд може заборонити розповсюдження відповідної інформації. Якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене в номері (випуску) газети, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які випущені у світ, суд може заборонити (припинити) їх розповсюдження до усунення цього порушення, а якщо усунення порушення неможливе, - вилучити тираж газети, книги тощо з метою його знищення. У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Верховний Суд у постанові від 11.10.2023 року у справі № 756/10624/21 виклав висновок про те, що особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку із цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до ст. 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений гл. З цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, які спричинило це порушення. Як вбачається із матеріалів справи, 04 квітня 2022 року на YouTube-каналі « [INFO] » (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналі « [INFO] »), всесвітньо відомої мережі «YouTube», відповідачем був викладений відеоматеріал (посилання: [INFO]) стосовно [PERSON] . Означений вище відеоматеріал було поширено низкою джерел у неофіційних Інтернет-ресурсах, в тому числі YouTube-каналом «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналі «[INFO]»). При цьому Позивача не було поставлено до відома про факт зберігання та поширення відеозапису подій, учасником яких він є. Внаслідок тривалого, абсолютно безконтрольного розповсюдження відеоматеріалу останній став доступним широкому загалу глядачів. У назві відеоматеріалу, розміщеного YouTube-каналом «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналом «[INFO]», фігурує така характеристика Позивача як перебування у стані алкогольного сп`яніння («п 'яний водій»): «Пь##ий суддя апеляційного суду [PERSON] за кермом у військовий час». Зазначена інформація, озвучена як факт, є такою, що не відповідає дійсності, оскільки перебування у стані алкогольного сп`яніння не мало місця. Більше того, наведене відео розміщено з метою введення в оману глядачів щодо керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння, тоді як Позивач транспортним засобам не керував, з паркувального місця не рухався. Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.09.2022 року у справі № 509/1298/22 (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/106204036) провадження у справі про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Отже, поширена відповідачем на YouTube-каналі «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналом «[INFO]» інформація, як перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння («п 'яний водій»): «Пь##ий суддя апеляційного суду [PERSON] за кермом у військовий час», є такою, що не відповідає дійсності, оскільки перебування у стані алкогольного сп`яніння не мало місця. Конституційному праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує конституційний обов`язок не поширювати про особу інформацію, що ганьбить її честь і гідність. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Конституційні права особи мають цивілістичний вимір як абсолютні і невідчужувані цивільні права фізичної особи, які належать кожній фізичній особі від народження або за законом (частина перша статті 269 ЦК України). З огляду на зміст та характер поширеної відповідачем інформації про позивача суд погоджується з доводами позову про те, що поширена відповідачем інформація відносно позивача формує негативну громадську думку про нього, руйнує імідж та репутацію позивача, тобто є такою, що порушує право позивача на повагу до його честі, гідності і ділової репутації. Отже, сукупність установлених судом фактів і обставин, а саме: поширення в YouTube-каналі «[INFO]» (станом на момент звернення до суду з позовом - YouTube-каналі «[INFO]») серед невизначеного кола осіб негативної інформації про позивача; недоведеність відповідачем правдивості цієї інформації та надання позивачем доказів на підтвердження її недостовірності, є підставою для задоволення позову. За результатами розгляду справи суд здійснює розподіл судових витрат за правилами статті 141 ЦПК України. Ураховуючи, що рішення прийняте на користь позивача, суд покладає на відповідача, як на особу, яка порушила особисті немайнові права позивача, понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved