Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.01.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0685346357, відповідно до якого крадитодавець надав відповідачу фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту для власних потреб, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM». Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 0685346357 від 03.01.2020, що акцептована відповідачем 03.01.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Пропозиція (оферта) на отримання 4 траншу згідно Заявки-анкети № 2628597500 від 03.03.2020 в рамках Договору про надання позики № 0685346357 від 03.01.2020 підписано [PERSON] , електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем (ТОВ «ІНФІНАНС») було перераховано грошові кошти в розмірі 8 600,00 грн. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, в тому числі за Договором позики №0685346357 від 03.01.2020, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем. Станом на 11.11.2021 заборгованість відповідачем не погашена і становить 102 161,89 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в сумі 8 600,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 75 098,50 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту в сумі 18 463,39 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0685346357 від 03.01.2020 року в сумі 102 161,89 грн, а також понесені судові витрати. Згідно протоколу про автоматичний розподіл справи між суддями від 24.11.2021 року справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою судді\~ Нероди Л.М. від 05.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання по суті вимог. На підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бєлової А.С. від 25.09.2024 року, №691-р, у зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON] відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.09.2024 року №2679/2/15-24 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 року справа розподілена судді Подоляк Я.М. Ухвалою судді Подоляк Я.М. від 12.12.2024 року справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 26.05.2025 року до участі у справі залучено правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС». Представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03.01.2020 року ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] підписали Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0685346357. Відповідно до п.1.1 Договору Товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами. Згідно з п. 1.2. Договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Відповідно до п.1.3 Договору мета отримання кредиту для власних потреб. Згідно з п. 1.5. Договору, загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20 000,00 гривень. Відповідно до п.1.6 Договору максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. Згідно п.1.7 Договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Відповідно до пп.1.10.1 п.10.1Договору максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому виражені становить 735грн. Згідно пп.1.10.2 п.10.1 Договору максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%. Відповідно до п. 3.5 договору сторони погодили, що у випадку користування позичальником кредитом (траншем) понад строк, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом (траншем), при цьому до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (траншем), а саме 1,75% за кожен день користування кредитом (траншем). Кредитний договір укладено в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, у тому числі відповідачем: з використанням одноразового ідентифікатора 2j6u2n. 03.03.2020 року відповідач електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 5z4w51) підписав заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно якої просив надати йому кредит у розмірі 8 600,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на банківську платіжну карту № [NUMBER] . 03 березня 2020 року ТОВ «ІНФІНАНС» направило відповідачу пропозицію надання 4 траншу кредиту згідно Заяви анкети № 2628597500 від 03 березня 2020 р. в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0685346357 від 03 січня 2020 р. 03.03.2020 року відповідач електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 5z4w51) підписав акцепт оферти від 03.03.2020 року на отримання 4 траншу кредиту згідно заявки-анкети №2628597500 від 03.03.2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0685346357 від 03.01.2020 року, згідно якого основними умовами кредиту (траншу) є: тіло кредиту (траншу) 8 600,00 грн; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 4 515,00 грн; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. Як вбачається з довідки про ідентифікацію, [PERSON] , [INFO] , з яким укладено договір №0685346357 від 03.03.2020, ідентифікований ТОВ «ІНФІНАНС». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 5z4w51; час відправки ідентифікатора позичальнику: 03.03.2020; номер телефону/електронна пошта, на яку було направлено ідентифікатор 380685346357. TOB «ІНФІНАНС» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором надання позики виконало та надало кредит в сумі 8\~600,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №1-1308 від 03.03.2020, згідно якого 03.03.2020 року о 18:34 на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 50110217, було зараховано кошти в сумі 8 600,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ІНФІНАНС», станом на 14.07.2021 [PERSON] за договором №0685346357 від 03.01.2020 має заборгованість в сумі 83 698,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 8 600,00грн, заборгованість за відсотками в сумі 75 098,50 грн. 14 липня 2021 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Фактор) та ТОВ «ІНФІНАНС» (Клієнт) укладено договір факторингу за №14-07/21. Відповідно до положень п. п. 2.1., 2.3, 2.4 договору факторингу, за цим договором Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 221 939 136,68 грн, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і боржниками. Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. Фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Згідно умов п. п. 6.1.3, 7.1, 7.2 договору факторингу, реєстр боржників (Додаток №3) передається Фактору за актом приймання-передавання реєстру боржників (Додаток №4) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь Клієнта відповідно до розділу 7. Сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 1 561 454,09 грн. Фактор здійснює фінансування на користь Клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору. Як слідує з платіжного доручення АБ «Південний» за № М1 від 14 липня 2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «ІНФІНАНС» грошові кошти в розмірі 1 561 454,09 грн в якості оплати за договором відступлення прав вимоги №14-07/2021 від 14.07.2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №14/07 від 14 липня 2021 року, від ТОВ «ІНФІНАНС» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №0685346357 від 03.01.2020 в загальному розмірі 83 698,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 600,00 грн, заборгованість по процентам 75 098,50 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», [PERSON] за договором №0685346357 від 03.01.2020 має заборгованість в сумі 102\~161,89грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 8\~600,00грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 75\~098,50грн; нараховані відсотки згідно кредитного договору (638,75%) станом на 11.11.2021 18\~463,39 грн Згідно Договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» право грошової вимоги до Боржника(-ів). Відповідно до витягу з Додатку №3 (Реєстр боржників) до Договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» право вимоги за договором №0685346357 в розмірі 164\~667,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8\~600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 156\~067,50грн. 11.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та 27.06.2023 вказаними сторонами підписано Додаткову угоди №1 до Договору 11-05/23 від 11.05.2023, відповідно до яких ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 Договору. Відповідно до витягу з Додатку №3 (Реєстр боржників) до Договору №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023 року, ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС» право вимоги за договором №0685346357 в розмірі 164\~667,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8\~600,00грн, заборгованість за нарахованими процентами 156\~067,50грн. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18) зазначено, що «положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №0685346357 від 03.01.2020 року підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», оскільки він акцептував пропозицію позивача та уклав договір шляхом введення одноразового ідентифікатора. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ДЕБТ ФОРС» є належним Кредитором за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0685346357 від 03.01.2020, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , і саме йому належить право вимоги до відповідача. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем, у зв`язку з чим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника заборгованості за Договором позики. Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за тілом кредиту в сумі 8\~600,00грн ні позивачу, ні первісному кредитору ТОВ «ІНФІНАНС». У відповідності до ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в сумі 8\~600,00 грн, тому вказана сума заборгованості, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який набув права вимоги до останнього за договором №0685346357 від 03.01.2020 на підставі Договору №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами. Згідно заявки-анкети на отримання кредиту від 03.03.2020, пропозиції надання траншу кредиту згідно заявки-анкети від 03.03.2020 в рамках Договору, акцепту оферти від 03.03.2020 на отримання 4 траншу кредиту згідно заяви-анкети від 03.03.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0685346357 від 03.01.2020, відповідач [PERSON] просив йому надати кредит (транш) на суму 8\~600,00 грн, зі строком користування кредитом (траншем) - 30 днів, строк дії договору - 3 роки,\~з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75%. Відповідно до п. 3.5 договору сторони погодили, що у випадку користування позичальником кредитом (траншем) понад строк, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом (траншем), при цьому до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (траншем), а саме 1,75% за кожен день користування кредитом (траншем). Відповідно до п. 1.9 договору дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарні місяці, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії договору. Дія цього договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 0685346357від 03.01.2020, зробленого ТОВ «ІНФІНАНС», вбачається, що заборгованість відповідача за попередніми траншами відсутня. Так, відповідачем: 03.01.2020 отримано кредит в сумі 1400,00 грн, 13.01.2020 - заборгованість погашена; 17.01.2020 отримано кредит в сумі 2\~800,00 грн, 29.01.2020 заборгованість погашена; 03.02.2020 року отримано кредит в сумі 4\~300,00грн, 03.03.2020 заборгованість погашена. Після цього 03.03.2020 року відповідачем отримано новий транш у розмірі 8 600 грн на які ТОВ «ІНФІНАНС» було нараховано відсотки за користування кредитними коштами в сумі 75\~098,50 грн за період з 03.03.2020 року і до 14.07.2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», [PERSON] має заборгованість за Договором в сумі 102\~161,89 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 8\~600,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 75\~098,50 грн; нараховані відсотки згідно кредитного договору (638,75%) станом на 11.11.2021 18\~463,39 грн Відповідно до витягу з Додатку №3 (Реєстр боржників) до Договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» право вимоги за договором №0685346357 від 03.01.2020 в розмірі 164\~667,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8\~600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 156\~067,50 грн. Згідно з витягом з Додатку №3 (Реєстр боржників) до Договору №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023 року, ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС» право вимоги за договором №0685346357 від 03.01.2020 в розмірі 164\~667,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8\~600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 156\~067,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК України,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій\~статті 627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи\~частини четвертої статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial