Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 28.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26499-01/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефона відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 31.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 620,00 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16620 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №26499-01/2022 в розмірі 26 620,00 грн. З огляду на те, що відповідач отримані кошти за договорами у строк обумовлений сторонами не повернув, що призвело до утворення заборгованості, позивач звернувся до суду з цим позовом. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2024 позовні вимоги ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором у загальному розмірі 26 620,00 грн (двадцять шість тисяч шістсот двадцять грн 00 коп.), яка складається з основного боргу 10 000,00 грн, 16 620,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 15.01.2025 до суду надійшла заява представника відповідача\~\~адвоката Ведмедовської Г. О. про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2024 у вказаній цивільній справі з посиланням на те, що відповідач має статус ВПО, на час розгляду справи проживала у м. Вільнянськ Запорізької області. Відповідач не знала, що судом розглядається справа, в якій вона виступає в якості відповідача та не змогла реалізувати своє право на захист шляхом подання заперечень та відзиву на позов, крім того заперечує по суті позовних вимог. Ухвалою суду від 04.03.2025 заяву представника відповідача [PERSON] \~адвоката Ведмедовської Г. О. про перегляд заочного рішення суду від 10 грудня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, скасовано заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не з`явився. В позовній заяві просив\~розглядати справу у відсутності представника позивача. Представник відповідача брала участь в судових засіданнях шляхом відеоконференції. Проти задоволення позовних вимог заперечила. Вказала, що між позивачем та відповідачем не виникло жодних правовідносин, позивачем не надано доказів передачі коштів відповідачці, не надав жодних первинних документів на підтвердження кредитні взаємовідносин. Також вказала, що відносно первісного кредитора ТОВ «ФК «Інвеструм» Національним банком України застосовано захід впливу у вигляді письмового застереження, а в подальшому анулювання ліцензії на надання фінансових послуг за системні порушення у діяльності. Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку письмовим доказам, судом встановлено таке. 28 січня 2022 року [PERSON] уклала з ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" Договір про надання фінансового кредиту № 26499-01/2022, який за твердженням позивача, було підписано електронним підписом за допомогою смс. 31 січня 2023 року ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №31012023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 31.01.2023 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 620,00 грн. Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Відповідно до положень ч.2\~ст.9 Закону України\~"Про\~бухгалтерський облік\~та фінансову\~звітність в\~Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом з тим, позивачем ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно кредитного договору на рахунок відповідача. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до положень ч.ч.3,4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просило розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18, провадження № 61-17205ск19. Додані до позовної заяви копії Договору про надання фінансового кредиту № 26499-01/2022, договору факторингу, роздруківки розрахунку заборгованості за договором не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, розрахунок заборгованості за зазначеним договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, відомості про рух коштів та нарахування процентів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Відповідно до положень ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку із не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищезазначених кредитних договорів, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає. Оскільки вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволенню не підлягають, то судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed