Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за договором № 1501 прокату легкового автотранспортного засобу від 31.03.2020. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.03.2020 між [PERSON] , яка на той час здійснювала діяльність в якості фізичної особи підприємця та [PERSON] було укладено договір № 1501 прокату легкового автотранспортного засобу від 31.03.2020. Згідно з договором наймодавець передав, а наймач прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Volkswagen, модель - Polo, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . 20.08.2020 між наймодавцем та наймачем було укладено додаток № 3 до договору, відповідно до п. 4 якого передбачено, що наймач зобов`язується у строк до 20.09.2020 відшкодувати наймодавцю матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі, визначеній п. 3 даного додатку, яка становить 31800,00 грн. У порушення умов договору прокату № 1501 відповідач допустив пошкодження транспортного засобу. Відповідно до п. 7.17 договору № 1501 прокату легкового автотранспортного засобу від 31.03.2020, у випадку невиконання наймачем своїх зобов`язань за цим договором, наймач зобов`язується компенсувати всі збитки, що виникли внаслідок невиконання наймачем умов цього договору, а також несе іншу відповідальність, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. Таким чином, сума заборгованості становить 31800,00 грн. згідно додатку 3 від 20.08.2020 до договору № 1501 прокату легкового автотранспортного засобу від 31.03.2020. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаними договором в розмірі 31800,00 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 1073,60 грн. Зазначає, що 11.04.2023 було направлено претензію №1-1501/2020 від 10.04.2023 відповідачу з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 31800,00 грн. у зв`язку з пошкодженням відповідачем автомобіля, однак дана вимога була проігнорована відповідачем, а тому просить суд позов задовольнити. 29.05.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Усатову І.А. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачу було надіслано ухвалу з додатками до неї. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, до суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.03.2020 між [PERSON] , яка на той час здійснювала діяльність в якості фізичної особи підприємця, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та [PERSON] було укладено договір № 1501 прокату легкового автотранспортного засобу від 31.03.2020. Згідно з договором наймодавець передав, а наймач прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Volkswagen, модель - Polo, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , додатком 1 до якого є акт прийому-передачі легкового автотранспортного засобу, та додатком 2 - акт огляду автомобіля. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути автомобіль в тому стані, в якому він був отриманий та відшкодувати всі витрати, що пов`язані з приведенням автомобіля до належного стану. Вбачається, що у порушення умов договору прокату №1501 відповідач допустив пошкодження транспортного засобу, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду. 20.08.2020 між наймодавцем та наймачем було складено та підписано додаток № 3 до договору № 1501 від 31.03.2020, відповідно до п. 4 якого передбачено, що наймач зобов`язується у строк до 21.10.2021 відшкодувати наймодавцю матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі, визначеній п. 3 даного додатку. Відповідно до п. 3 додатку № 3 договору, розмір матеріальної шкоди становить 31800,00 грн, з якою наймач згодний. Так 11.04.2023 направлено претензію №1-1501/2020 від 10.04.2023 відповідачу з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 31800,00 грн, у зв`язку з пошкодженням відповідачем автомобіля, однак дана вимога відповідачем не виконана. При цьому, пунктом 5.2.7. договору прокату легкового транспортного засобу, у випадку повернення автомобіля у технічно несправному стані, пошкодженим, втраченими або пошкодженими комплектуючими, наймодавець має право вимагати від наймача, відшкодування шкоди всіх збитків та понесених витрат внаслідок настання таких обставини, а наймач забовязується відшкодовувати наймодавцю повну вартість ремонту, вартість комплектуючих елементів автомобіля протягом 5 робочих днів з дати пред`явлення наймодавцем такої вимоги. Вбачається, що станом на час розгляду справи матеріальна шкода не відшкодована. Відповідно до ст.787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом. Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними. Договір прокату є публічним договором. У відповідності до ч. 3 статті 791 ЦК України, капітальний і поточний ремонт речі здійснює наймодавець за свій рахунок, якщо він не доведе, що пошкодження речі сталося з вини наймача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає-із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміни або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладанням, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 31.03.2020 між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №1501 прокату легкового автотранспортного засобу, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Відповідно до статті 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору №1501 прокату легкового автотранспортного засобу від 31.03.2020, перед позивачем утворилась заборгованість з несплати на його користь завданої матеріальної шкоди на загальну суму 31800,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved