Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя звернулась [PERSON] , із заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , був її братом, та він [INFO] помер у м. Маріуполь, Донецької області, на тимчасово окупованій території, де видано довідку про його смерть. Зареєструвати смерть брата у встановленому законом порядку, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, заявник не має можливості, оскільки у неї відсутні необхідні документи, у зв`язку із чим вона звернувся до суду із вказаною заявою. Також, у заяві [PERSON] просила про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою судді від 10.06.2025 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання на 10.06.2025. Учасники справи у судове засідання, призначене на 10.06.2025, не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами, за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Дослідивши заяву, та надані в її обґрунтування письмові докази, суд доходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як встановлено судом, померлий [PERSON] , [INFO] , був братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 17.12.1964 бюро ЗАГС виконкому Іллічовської райради, актовий запис №2215; копією витягу з ДРАЦС щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.11.2009; копією витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження від 08.05.2025. Вказані документи свідчать, що заявниця у справі [PERSON] є сестрою померлого [PERSON] , [INFO] , а відтак в силу ч. 1 ст. 317 ЦПК України має право на звернення із заявою про встановлення факту смерті відносно свого брата. До заяви долучено копію свідоцтва про смерть [PERSON] , яке видано органами, які здійснюють свою діяльність на тимчасово окупованій території України. Згідно наказу Міністерства з розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, місто Маріуполь, Маріупольського району, Донецької області, включено до Переліку територій, які перебувають у тимчасовій окупації. Як зазначено у заяві, заявник не може зареєструвати смерть свого брата в органах РАЦС, оскільки документи, які свідчать про його смерть не відповідають формі, визначеній діючим законодавством, у зв`язку із чим він вимушений звернутись до суду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Статтею 6\~цього ж\~Закону передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація\~смерті проводиться\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~на підставі: 1)\~документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності 07 травня 2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Враховуючи, що смерть [PERSON] , [INFO] , настала у м. Маріуополь, Донецької області, на території якого на сьогодні жодний орган державної влади України не здійснює свою діяльність, суд погоджується із тим, що зареєструвати факт смерті та отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, для заявника на даний час не є можливим, без встановлення судом факту смерті, та приймає, як доказ, свідоцтво про смерть, яке видано на окупованій території України, як таке, що містить фактичні дані, які, відповідно до ст. 76 ЦПК України, підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту смерті його бабусі слід задовольнити.

Outcome: approved