Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

24 березня 2025 року представник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №4368745. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4368745. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4368745 від 17.12.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 71\~200,00 грн, з яких: - 20\~000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 48\~200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 0,00 грн заборгованість за пенею та/або штрафами; - 3000,00 грн заборгованість за комісіями; - 0,00 грн інфляційні збитки; - 0,00 грн нараховані 3% річних. Після передачі права вимоги за кредитними договорами, відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 71\~200,00 грн, для стягнення якої позивачем прийнято рішення звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку відповідно до п.\~2 ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 81-84). Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 09.06.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року відповідачем [PERSON] підписано та подано анкету-заяву на кредит №4368745. 17 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №4368745 (а.с. 6-10). Відповідно до п.\~1.3, 1.5.2 строк кредиту 30 днів та процентною ставкою 1,7% в день. Строк повернення кредиту 16.01.2022. Відповідачу на підставі Кредитного договору ТОВ «Мілоан», як кредитодавець, надав суму кредиту в розмірі 20\~000,00 грн. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та паспорті споживчого кредиту (а.с. 6-11). ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти в розмірі 20\~000,00 грн на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції «Liqpay» від 17.12.2021 (а.с. 17). Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, згідно яких сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.03.2025, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 71\~200,00 грн, з яких: 20\~000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 48\~200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 0,00 грн заборгованість за пенею та/або штрафами; 3000,00 грн заборгованість за комісіями; 0,00 грн інфляційні збитки; 0,00 грн нараховані 3% річних (а.с. 15). 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу та копією платіжної інструкції №448090005 від 26.07.2024 (а.с. 23-34). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 71\~200,00 грн, з яких: 20\~000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 48\~200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 3000,00 грн заборгованість за комісіями (а.с. 35-37). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.\~509,\~526,\~530,\~527,\~610,\~611,\~1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.\~526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.\~530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст.\~527 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «Факторинг Партнерс» замінює ТОВ «Мілоан» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача [PERSON] , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків нею за Кредитним договором №4368745 від 17 грудня 2021 року. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором №4368745 від 17 грудня 2021 року новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів та комісії. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за Кредитним договором №4368745 від 17.12.2021 року у розмірі 300,00 грн суд зазначає наступне. Згідно з ч.\~2 ст.\~8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до ч.\~1 ст.\~11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.\~5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В договорі від 17.12.2021 року відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості, проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №4368745 від 17 грудня 2021 року, укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» (ТОВ «Факторинг Партнерс»), в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 68\~200,00 грн, з яких: 20\~000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 48\~200,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 18.03.2025 на суму 2422,40 грн (а.с. 65). За приписами ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 95,8%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 2320,66 грн. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 16\~000 грн. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст.\~137 ЦПК України. У відповідності до ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір №0207/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист з переліком опису робіт (наданих послуг) та вартістю послуг, заявку про надання юридичної допомоги №603 від 01.02.2025 з описом наданих послуг, витягом з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 (а.с. 41-48). Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.\~77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Факториг Партнерс» витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.\~3 ст.\~137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: partial