Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування 1/3 частки житлового будинку від 16 листопада 2024 року, на праві спільної часткової власності, їй належить домоволодіння [ADDRESS] . В належній їй (позивачці) частині вказаного домоволодіння зареєстрована відповідачка. З моменту укладення договору дарування відповідачка в даному будинку не проживає, особисті її речі і меблі відсутні. Оскільки відповідачка не проживає у належній їй частині будинку, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування 1/3 часткою житлового будинку [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Додатково вказала, що відповідачка не є членом її сім`ї. У зв`язку із неналежним оформленням правовстановлюючих документів іншим співвласником житлового будинку [ADDRESS] , сторонами було прийнято рішення укласти договір дарування, належної на той час відповідачу 1/3 частки вказаного житлового будинку. Відповідачка запевнила її (позивача) про те, що вона знялася з реєстрації, на підтвердження чого навіть показала їй відмітку про зняття з реєстрації у будинковій книзі. Проте, у подальшому з`ясувалося, що відповідачка з реєстрації місця проживання не знялась. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Пісківська селищна рада Бучанського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному\~ЦПК України, від неї не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, вказане дає підстави вирішити справу з огляду на наявні у ній дані (постановити заочне рішення) у відповідності до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, проти чого й не заперечує позивач. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 16 листопада 2024 року, укладеного між [PERSON] та позивачем, посвідченим приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Королем Р.А. за реєстраційним номером 3981 (а.с. 4-5, 6, 13). З довідки виконавчого комітету Пісківської селищної ради Бучанського району Київської області № 112 від 03 лютого 2025 року та акту обстеження від 14 лютого 2025 року, складеного депутатом Пісківської селищної ради Зеленською Т.В. у присутності свідків [PERSON] і [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з 08 жовтня 2021 року зареєстрована в [ADDRESS] , але в зазначеному будинку не проживає (а.с. 7, 14). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що є сусідкою позивачки, відповідачка відчужила свою частину житлового будинку позивачці, після чого жодного дня у цьому житловому будинку відповідачка не проживала, особисті речі відповідачки у будинку відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 346 ЦК України визначено підстави припинення права власності, зокрема п. 1 ч. 1 вказаної статті передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно до роз`яснень, які містяться в п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Як встановлено зібраними у справі доказами, з 16 листопада 2024 року власником 1/3 частки будинку [ADDRESS] , є позивач, відповідач у добровільному порядку з реєстрації не знімається, членом сім`ї позивача не є, договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні між ними не укладалися, то, відповідно, відповідач є сторонньою для позивача особою, яка залишаючись зареєстрованою у належній позивачу на праві власності 1/3 частці будинку перешкоджає їй належним чином володіти і користуватися вказаним житловим приміщенням, чим порушує її права, як власника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування 1/3 часткою вказаного житлового будинку.

Outcome: approved