Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 30.04.2011 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням суду від 13.01.2022. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з лютого 2019 року, позивач разом з дітьми проживає за місцем реєстрації окремо від відповідача [PERSON] 13.12.2022 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. З моменту окремого проживання відповідач бачила дітей декілька разів. З 2023 року мати перестала приїжджати на дні народження дітей. Аліменти з моменту отримання рішення суду, не платить. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей, відповідач не надає. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, як мати, не цікавиться їхнім життям, навчанням та здоров`ям, не відвідує їх дома. З останньої телефонної розмови погодилась, що не виконує і не має на меті виконувати свої батьківські обов`язки, таким чином [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Ураховуючи викладене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2024 суддею Яценко Н.О. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, призначено підготовче засідання. З огляду на те, що суддю Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., у провадженні якої перебувала дана справа, відповідно до рішення ВРП від 10.12.2024 звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку, згідно із рішення зборів суддів Оболонського районного суду міста Києва від 17.12.2024, призначено повторний автоматизований розподіл справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, розподілено судді Ткач М.М. 06.05.2025 до суду від Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування №102-1848 від 24.04.2025. Протокольною ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.05.2025 серед іншого, підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. При цьому, 28.05.2025 до суду від позивача надійшла заява, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. При цьому, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.01.2022. Від шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.2013 та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2015. Відповідно до судового наказу виданого Деснянським районним судом м. Києва 13.12.2022 у справі №754/11361/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вбачається з витягів з Реєстру територіальної громади, діти сторін [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 16.03.2023 виданого УСЗН Деснянської РДА в місті Києві [PERSON] , [INFO] , як дитині з інвалідністю, її законним представником є [PERSON] . Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією надано висновок №102-1848 від 24.04.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому, серед іншого зазначається, що батько, [PERSON] і діти зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними також проживає дружина батька, [PERSON] та їх спільна донька 2024 року народження. За адресою місця проживання дітей та батька спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб, було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання, та з`ясовано, що в квартирі чисто, охайно, є всі необхідні меблі та побутова техніка. В дітей є окрема кімната, окремі спальні місця, іграшки, одяг та взуття відповідно до віку дітей. Діти забезпечені робочим місцем, комп`ютером та мобільним телефоном. [PERSON] офіційно працює та має самостійний дохід. За місцем роботи характеризується позитивно. Згідно інформації, наданої спеціальною школою № 26 Дніпровського району міста Києва, [PERSON] навчалась в період з 2022-2023 за програмою для дітей з інтелектуальним порушенням. Батько приводив та забирав дитину вчасно. Після закінчення уроків він цікавився її успіхами та поведінкою. Також батько постійно підтримував зв`язок з класним керівником. За весь період навчання мати дитини, [PERSON] не приходила до школи та жодного разу не цікавилась навчанням дитини. Дівчинка характеризувалась позитивно та була забезпечена всім необхідним. Відповідно до інформації, наданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва [PERSON] та [PERSON] навчаються в даній школі в 3 та 5 класі. Навчанням та успіхами дітей цікавиться їх батько [PERSON] . Діти виглядають чисто, охайно та забезпечені всі необхідним для навчання. Молодша [PERSON] відвідує спортивні секції та гуртки. Відповідно до інформації, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва діти обслуговуються в даному медичному закладі. На прийом з дітьми приходить батько, який виконує всі медичні зобов`язання по відношенню до них. Мати дітей, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Матері дітей направлялося запрошення за місцем реєстрації, проте лист повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Працівник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово зв`язувалась з матір`ю дітей по телефону та просила надати свої пояснення по суті спору. Під час розмови [PERSON] повідомила що вона заперечує проти позбавлення її батьківських прав і зазначила, що направить свої пояснення по суті спору. Також вона повідомила, що наразі вона проживає в місті Одеса, але точної адреси місця проживання вона не зазначила. Незважаючи на всі повідомлення та запрошення мати дітей до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явилась, по суті позовних вимог пояснення не надавала. Малолітня [PERSON] надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення, відповідно до яких зазначила, що вона спілкується зі своєю мамою раз на півроку по телефону. Особисто з мамою вона не зустрічалась вже давно. Малолітня [PERSON] надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення, відповідно до яких зазначила, що маму звати [PERSON] . Бачила вона її давно. Відповідно до інформації наданої Оболонським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на січень 2025 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 184988,84 грн. Малолітні [PERSON] та [PERSON] на засіданні комісії повідомили, що вони проживають разом з татом. З мамою спілкуються рідко. Мати дітей, [PERSON] була належним чином повідомлена про час та дату засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте на засідання комісії не з`явилась та про причини своєї неявки не повідомила. Ураховуючи викладене, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до статей 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Надаючи оцінку висновку Деснянської РДА в міста Києві, наданому в порядку ст. 19 СК України, суд виходить з того, що згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком Деснянської РДА в міста Києві як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, виховання дітей, їхньої долі, що свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач із заявами про вчинення їй перешкод у спілкуванні та вихованні дітей до служби не зверталася. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved