Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 03 квітня 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 28 березня 1971 року у Корналовицькій сільській раді Самбірського району Львівської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, життя. Відповідачка постійно влаштовує сварки та скандали, ображає її честь і гідність. За таких обставин позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. На адресу відділу та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області, згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 28 квітня 2025 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] (а.с. 9). Відповідна інформація надійшла до Самбірського міськрайонного суду Львівської області 06 травня 2025 року (а.с. 11). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 13). Позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згідний (а.с. 15). Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає повністю та просила розгляд справи провести у її відсутності, враховуючи її стан здоров`я (а.с. 16). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 березня 1971 року у Корналовицькій сільській раді Самбірського району Львівській області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28 березня 1971 року, серії [NUMBER] (а.с. 3). Як зазначено у позові, від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей, які на даний час є повнолітніми. Сторони прийшли до висновку, що спільне проживання як подружжя є неможливим. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно, згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні, на примирення не згідна. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При подачі позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (а.с.2), який просить стягнути з відповідачки на його користь. Приписами п. 9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідачка є інвалідом ІІ-ї групи, безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 000716 від 24.12.2024 року (а.с. 17). Беручи до уваги той факт, що відповідачка є інвалідом ІІ групи, а відтак звільнена від сплати судового збору, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved