Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Поліської селищної ради Київської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання за позивачем права приватної власності на спадкове майно матері [PERSON] , а саме: права на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 375728, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.07.2000 року за № 391. Позивачка зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка проживала у селі Максимовичі, Вишгородського району, Київської області. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді майна: сертифікат на земельну частку (пай) серії РН № 375728, виданий 29 липня 2000 року на території Максимовицької сільської ради (сертифікат втрачений), що належав [PERSON] . Спадщину після смерті матері позивачка прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №\~83/2023). 03.05.2023 року позивачка зверталася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивачці було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на вказане майно. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів, видано та зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Максимовицької сільської ради, Поліського району, Київської області, на ім`я [PERSON] [INFO] , серії РН № 375728. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,23. Управлінням Держгеокадастру позивачці було відмовлено у видачі дубліката на сертифікат на право на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю бланків відповідних документів. Єдиним спадкоємцем (який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно) після смерті [PERSON] є позивачка. Інших спадкоємців немає. Позивачка вважає, що має право на спадкове майно, що належало її матері. У зв`язку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) та оскільки немає можливості отримати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачка змушена звертатись з даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 11.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.04.2025. У судовому засіданні 24.04.2025 підготовче судове засідання було відкладено на 07.05.2025. 07.05.2025 ухвалою Іванківського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 29.05.2025. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частини позовної заяви зазначила про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Зі справою ознайомлені, заперечень не мають. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), видану сектором № 1 Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області [PERSON] було видано та зареєстровано за № 391 від 29.07.2000 сертифікат серії РН №\~375728 на земельну частку (пай) розміром 4,23 га (підстава для реєстрації рішення Іванківської РДА № 169 від 30.05.2000). Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори № 333/02-31 від 03.05.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в КСП «Хлібороб» розміром 4,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі сертифікату серії РН № 375728, виданого Поліською районною державною адміністрацією в 2000 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 391, у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа (сертифікат втрачено). Зазначено, що за даними нотаріальної контори після [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , в газеті «Експрес об`ява » було розміщено оголошення, що підтверджується копією витягу з газети. Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позивачка зверталася до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори, з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі їй було відмовлено, тому остання звернулася до суду з метою захисту своїх прав. Відповідно до п.п. 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04 2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також той факт, що позивач не може оформити своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., однак у своїй позовній заяві вона зазначила, що всі судові витрати згодна нести сама. На підставі викладеного та

Outcome: approved