Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 24.09.2004 року між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін народились діти [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачкою. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося. Своєю поведінкою її чоловік тривалий час демонструє байдуже ставлення до їхніх стосунків, він не прагне зберегти шлюб. Діаметральна протилежність їхніх поглядів, навіть на дрібниці, унеможливлює знаходження якогось компромісного рішення при вирішенні будь-яких проблем та питань у їхньому сумісному житті. Відсутність взаємності щодо зацікавленості у їхньому спільному майбутньому, в свою чергу, призвела лише до втрати, з її боку, почуття любові. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, підтримки, поваги, тобто на тому, що є моральною основою. Спільне господарство ними разом не ведеться, спору щодо місця проживання дитини та майна на даний час не має. Враховуючи наведене просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем, стягнення з відповідача на її користь судових витрат у розмірі 4 711,20 грн. Позивач у позові зазначила, що просить про розгляд справи у її відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, за змістом якої вимоги позову визнає та просить провести розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 24.09.2004 року сторони зареєстрували шлюб 24.09.2004 року у Відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1408. Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 04.07.2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 25.10.2008 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, можливість покладення судом в рішенні обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення, суперечило б інтересам іншого із подружжя, та призвело б до порушення одного із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин, зокрема принципу вільної згоди та добровільності їх існування. Судом встановлено, що сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначила, що судові витрати складаються із судового збору в розмірі 1 211,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3 500,00 грн. Згідно квитанції до платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.4337294287.1 від 28.04.2025 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Що стосується витрат на правову допомогу, то слід зазначити, що позивачем не долучено доказів понесених витрат на правову допомогу адвоката. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved