Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У січні 2025 року позивач [PERSON] , через адвоката Мельниченко Є.О. (свідоцтво, ордер а.с.42, 43) звернувся з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (далі - ТДВ «СГ «ОБЕРІГ») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП). У редакції позовної заяви від 18 лютого 2025 року (а.с. 52-60) просить суд стягнути з ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» страхове відшкодування в сумі ліміту виплати за полісом № 216993724 у розмірі 41 301,97 грн, а також 5% від виплати страхового відшкодування у якості стягнення відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 749,66 грн; стягнути з [PERSON] на відшкодування моральної шкоди - 47 250,34 грн; стягнути пропорційно з ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» та [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу, точна сума яких буде визначена при завершенні розгляду справи у суді, орієнтовна сума становить 30 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначається, що постановою Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/6938 від 28 червня 2024 року [PERSON] було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 28 травня 2024 року о 21:50 в м. Києві по вул. Тульчинській, буд. 3, внаслідок чого транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак (далі - д.н.з.) [NUMBER] , яким керував позивач, було пошкоджено. Позивач вказує, що цим же судовим рішення відносно нього провадження було закрито за недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Раssаt», д.н.з. [NUMBER] , становить 54 993,16 грн, що підтверджується рахунком на технічне обслуговування № 12305489 від 25 липня 2024 року. Однак відповідач ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» сплатив страхове відшкодування лише у розмірі 13 691,19 грн. Крім того, позивач зазначає, що відповідачами було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у загальному розмірі 50 000,00 грн, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав, доводячи свою невинність у ДТП в суді; позивач тривалий час залишився без автомобіля, у зв`язку із чим було порушено його нормальні життєві зв`язки; моральну шкоду також було завдано позивачу у зв`язку з недоплатою страховиком у повному обсязі страхового відшкодування. В обґрунтування відшкодування моральної шкоди з відповідача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» позивач посилається на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказуючи, що розмір моральної шкоди становить 5% від загальної суми, яку оцінено у розмірі 2 749,66 грн як 5% від суми матеріальної шкоди - 50 000,00 грн. З відповідача [PERSON] на відшкодування моральної шкоди позивач просить стягнути 47 250,34 грн, при цьому вказує, що відповідач [PERSON] уникав та уникає відповідальності за вчинену ДТП. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 48-50). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 61, 62). 03 березня 2025 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у вимогах позивача до нього щодо стягнення моральної шкоди. [PERSON] вказує, що позивач не наводить доказів на підтвердження завдання моральної шкоди. Не вказує яким по тривалості часом позивач не користувався автомобілем; витрачання часу у судових засіданнях, як заявляє позивач, не було обов`язковим, оскільки його інтереси представляв адвокат в судових у засіданнях. На думку відповідача [PERSON] , незрозумілим та абсурдним є твердження позивача, що відповідач [PERSON] уникав та уникає відповідальності, оскільки факт надання відповідачем пояснень, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, не може вважатися уникненням відповідальності (а.с. 67-79). 28 березня 2025 року в системі «Електронний суд» представник відповідача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» адвокат Алєксєєв В.В. (свідоцтво, довіреність, а.с.99, 99 зворот) подав відзив на позовну заяву, вказуючи, що ухвалу про викриття провадження було отримано 14 березня 2025 року, відтак відзив подано з дотриманням процесуальних строків. Суд зазначає, що відповідно до рекомендованого повідомлення, поштове відправлення відповідачу ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» вручено 14 березня 2025 року (а.с. 103), отже відзив подано з дотриманням процесуального строку. Не погодившись з доводами позивача, представник відповідача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» вказує, що відповідно до заяви позивача на виплату страхового відшкодування від 27 вересня 2024 року між позивачем та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування у розмірі 13 741,19 грн. Також у вказаній заяві було погоджено здійснення страховиком виплати страхового відшкодування згідно заяви в зазначеному в ній розмірі, що є повним виконанням страховиком своїх зобов`язань перед заявником, який не матиме жодних претензій до страховика стосовно розміру страхового відшкодування. Також було погоджено, що страховик і заявник досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи. Вважає безпідставною вимогу щодо стягнення із страховика моральної шкоди, оскільки ТДВ «СГ ОБЕРІГ» у даних правовідносинах виступає саме у якості страховика та здійснює свою діяльність в частині відшкодування збитків відповідно до спеціалізованого закону, нормами якого встановлені права та обов`язки усіх суб`єктів можливих правовідносин. Згідно із положенням ст.26-1 Закону № 1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Посилання представника позивача на норми ЦК України, на думку відповідача, являються абсолютно помилковими та такими, що не узгоджуються із положеннями спеціалізованого законодавства. Крім того, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» не є заподіювачем шкоди, а є страховиком, котрий здійснює виплати страхового відшкодування лише на підставі договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та у відповідно до положень Закону № 1961-IV. В свою чергу, загальні норми цивільного законодавства щодо стягнення моральної шкоди визначають суб`єкта відшкодування такої шкоди - заподіювача шкоди, тобто винуватця ДТП. У зв`язку із викладеним просить у задоволенні позову відломити, стягнути з позивача на користь відповідача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» витрати на професійну допомогу у розмірі 7 300,00 грн (а.с.87-102 і зв). На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За матеріалами справи, відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року (справа № 758/6938/24) судом було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 травня 2024, 28 травня 2024 року о 21:50 в м. Києві по вул. Тульчинській, буд. 3, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснив різке гальмування, не пов`язане із запобіганням ДТП, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , чим порушив п.п. 2.3 б, 12.9 г Правил дорожнього руху України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 853237 від 28 травня 2024 року, о 20:35 водій [PERSON] в м. Києві по вул. Тульчинській, буд. 3, керуючи транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , чим порушив п.п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Суд зазначав, що матеріали справи не містять належних доказів, які вказували на порушення водієм [PERSON] п.п.2.3 б, 12.9 г Правил дорожнього руху України. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1. ч. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Судом водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.11-14). У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки останній має право на отримання страхового відшкодування, як потерпіла особа, та наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , на дату ДТП була забезпечена ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» відповідно до полісу № 216993724, який діяв з 25 вересня 2023 року по 24 вересня 2024 року (а.с.85). Відносно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , 2011 року випуску, є [PERSON] , дата реєстрації - 24 грудня 2020 року (а.с.26). 06 вересня 2024 року [PERSON] звернувся з повідомленням про ДТП до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», вказавши обставини ДТП та зобов`язався надати для огляду пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] (а.с.22). 14 вересня 2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» в особі Антошина В.А. склало за участю позивача [PERSON] акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , акт підписано позивачем без зауважень (а.с.41). У позові [PERSON] зазначає, що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило страхове відшкодування у розмірі 13 691,19 грн (т.1 а.с.3). Дану обставину також підтверджено і у відзиві ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», яке повідомило, що 11 жовтня 2024 року позивачу було сплачено 13 691,19 грн страхового відшкодування. Разом з тим, за матеріалами справи, відповідно до платіжної інструкції від 11 жовтня 2024 року № 10673 ТВД «СГ «ОБЕРІГ» перерахувало [PERSON] 13 741,19 грн із призначенням платежу «Страхове відшкодування згідно страхового акту 50173/1 від 27.09.2024 (Volkswagen СС [NUMBER] ). Без ПДВ.» (а.с.100 зв.). Не погоджуючись із розміром сплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до ТОВ «Автосоюз», яке згідно з рахунком технічного обслуговування № 123054898 від 25 липня 2024 року визначило вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 54 993,15 грн, разом із ПДВ (а.с. 40). Отже, загальна сума страхового відшкодування, яку повинен виплатити відповідач ТВД «СГ «ОБЕРІГ» за судовим рішенням, на думку позивача, повинна становити 41 301,97 грн (54 993,15 - 13 691,19 грн). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон№1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. За вимогами статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону№1961-IVстраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial