Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 07.10.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2655609, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 12000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2655609 від 07.10.2020. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала та заборгованість [PERSON] становить 13460,12 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4219 грн., заборгованість за відсотками 8401,12 грн. та заборгованість за комісійними винагородами 840 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 05.06.2025 відповідач повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ф119, 0610249212035 вбачається, що [PERSON] була повідомлена належним чином, конверт був повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 29.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2655609, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 12000 грн. (п.1.2 договору). Відповідно до п. 1.3, п.1.4 кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів з 07.10.2020. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 06.11.2020. Пунктом 1.5.1. кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту 840 грн., яка нараховується за ставкою 7 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2. договору, проценти за користування кредитом: 3168 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього договору (п. 1.6 кредитного договору). ТОВ «Мілоан» повністю виконав умови кредитного договору № 2655609 від 07.10.2020 надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 12000 грн., що підтверджується платіжним доручення 29969932 про перерахування коштів (код банку: Mastercard) на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Кредитний договір був укладений в електронній формі. Згідно зі ст. 3\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Тобто, [PERSON] укладаючи кредитний договір № 2655609 від 07.10.2020, була ознайомлена з умовами надання позики, строком кредитування, відсотками, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором. 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно витягу з Додатку до Договору факторингу № 06Т від 10.08.2021, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2655609 від 07.10.2020. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Тобто, позивачем доведено, що після укладення договору відступлення прав вимоги № 06Т, до фактора, яким є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України). Відповідно до\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положення ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2655609\~від 07.10.2020 становить 13460,12\~грн.\~яка складається\~з заборгованості\~за тілом\~кредиту в\~сумі 4219\~грн.,\~заборгованості за\~відсотками в\~сумі 8401,12\~грн.\~та заборгованості\~за комісійними\~винагородами в\~сумі 840\~грн. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростувала, доказів повернення кредитних коштів суду не надала. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] уклавши кредитний договір, була ознайомлена з строком кредитування, процентами за користування кредитними коштами. Тобто, уклавши кредитний договір в електронній формі, відповідач з такими умовами кредитування погодилась. Позивачем надано розрахунки заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунки відповідач суду не надала. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Таким чином, за відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог, а тому позов підставний та підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч.1, 2\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2\~ст.15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. договором № 01/11 від 12.02.2025 про надання правової допомоги, який укладено між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», додатковою угодою № 2655609 до Договору № 01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025 від 19.02.2025, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» про сплату коштів за надані послуги у сумі 4000 грн. У Постанові від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22 ВС вказав, що за відсутність ініціативи суду, щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, без відповідних дій з боку зацікавленої сторони Оскільки позивачем доведено понесені ним витрати на правничу допомогу, а тому в силу положень ст.137\~ЦПК України такі витрати в сумі 4000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved