Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся 11.02.2025 до\~ Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2025 року цивільну справу за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу визначено для розгляду судді Атаманюку Б.М. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2037236141, відповідно до умов, якого АТ «ОТП БАНК»\~ надав позичальнику кредит у сумі 26600 грн., на споживчі потреби з відсотковою ставкою 40.00 % річних. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становить 40 273.81 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 20 844.70 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 19 429.11 грн. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав та вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2037236141 від 19.08.2021. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 40 273.81 грн, а також судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 9200 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України,\~ ухвалив провести заочний розгляд справи.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 19.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2037236141, відповідно до умов, якого АТ «ОТП БАНК»\~ надав позичальнику кредит у сумі 26600 грн., на споживчі потреби з відсотковою ставкою 40.00 % річних. Строк кредитування 36 місяців. Згідно паспорта споживчого кредиту сторонами погоджено, що орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом складає 46 091.90 грн.\~ (а.с.5-12). 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав та вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2037236141 від 19.08.2021 (а.с.13-24). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» отримало право вимоги до та [PERSON] згідно зазначеного укладеного договору факторингу, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] згідно укладено кредитного договору №2037236141 становить\~ - 40 273.81 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 20 844.70 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 19 429.11 грн. (а.с.28). \~ Відповідно до частини 1 статті 627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі статті 640ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Таким чином, судом встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, ідентифікатора умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків та комісії, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог по суті спору відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №2037236141 у розмірі - 40 273.81 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 20 844.70 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 19 429.11 грн.. \~ Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., відповідно до Закону України «Про судовий збір"» (а.с.4). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3028 грн. 00 коп. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4,ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання правничої допомоги від 03.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І., копію акт №1 приймання-передачі виконаних робіт від 15.07.2024 щодо передачі-прийняття юридичних послуг на суму 9200 грн., а також копія платіжної інструкції від 01.10.2024 про перерахування ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь адвоката Литвиненко О.І. 9200 грн., як оплату по договору про надання юридичних послуг (а.с.29-34). Відповідно до зроблено висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. З урахуванням зазначеного, дослідивши надані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру, суд дійшов висновку, про задоволення заявлених витрат, а тому з відповідача у користь позивача підлягають до стягнення витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 грн.. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved