Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2023 року відновлено втрачене судове провадження у справі №2/932/11 за позовом ПП «Творча майстерня «Престиж» до [PERSON] про розірвання договору оренди, яке складається, крім іншого з рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2011 року за яким задоволено позов ПП «Творча майстерня «Престиж» до [PERSON] про розірвання договору оренди та ухвалено визнати за ПП «Творча майстерня «Престиж» право власності на нежитлове приміщення №1 (прим. з №1 по 77); №2 (прим. з №1 по 53); №3 (прим. з №1 по 61); №4 (прим. з №1 по 80) - за технічним паспортом БТІ, з функціональним призначенням - «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею -5156,50 кв.м. У червні 2023 року ТОВ «Атлант Тріумф» звернулося до Дніпровського апеляційного суду з заявою про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача мотивуючи свою заяву тим, що ТОВ «Атлант Тріумф» придбало у ПП «Творча майстерня «Престиж» об`єкти нерухомого майна право власності на яке за останніми було підтверджено рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2011 року. А тому, у разі скасування апеляційним судом вказаного рішення, виникнуть сумніви щодо наявності права власності у відчужувача, що в свою чергу ставить під сумнів можливість продажу об`єкта нерухомого майна і право ТОВ «Атлант Тріумф» звернутись із вимогою про повернення грошових коштів сплачених за договором купівлі-продажу та компенсації понесених збитків. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.06.2023 року апеляційну скаргу ПАТ «Трест Київміськбуд-1» задоволено частково, у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31. 05.2011 року скасовано, а справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. При цьому, постановою Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф» залишено без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2023 року про відновлення втраченого судового провадження для розгляду апеляційної скарги ПАТ «Трест Київміськбуд-1» на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31. 05.2011 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.12.2023 року задоволено частково касаційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф», з підстав допущених процесуальних порушень щодо нездійсненої перевірки прав, інтересів та обов`язків ПАТ «Трест Київміськбуд-1», скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.06.2023 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При новому розгляді Дніпровським апеляційним судом постановою від 27.02.20204 року підтверджено порушення прав ПАТ «Трест Київміськбуд-1», його апеляційну скаргу задоволено, рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2011 року скасовано, а справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. При цьому, постановою Верховного Суду від 15.05.2024 року касаційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф» залишено без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 27.02.20204 року залишено без змін. В судовому засіданні 24.09.2024 року за клопотанням ПАТ «Трест Київміськбуд-1» останніх залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог. За відсутності в матеріалах відновленої судової справи позовної заяви ПП «Творча майстерня «Престиж» до [PERSON] про розірвання договору оренди, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2024 року позивачу надано термін для усунення недоліків та рекомендовано подати до суду позовну заяву з додатками для сторін у справі. Згідно тексту відредагованої позовної заяви від 21.11.2024 року ТОВ «Творча майстерня «Престиж» у справі про розірвання договору оренди з [PERSON] просить визнати за ТОВ «Творча майстерня «Престиж» право власності на нежитлове приміщення №1 (прим. з №1 по 77); №2 (прим. з №1 по 53); №3 (прим. з №1 по 61); №4 (прим. з №1 по 80) з функціональним призначенням - «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 5156,50 кв.м. В обґрунтування відредагованої позовної заяви ТОВ «Творча майстерня «Престиж» вказує, що між ПП «Творча майстерня «Престиж»» та [PERSON] укладено договір оренди нежитлових приміщень від 01.04.2010 року строком на 11 місяців предметом якого були нежитлові приміщення №1 (прим. з №1 по 77); №2 (прим. з №1 по 53); №3 (прим. з №1 по 61); №4 (прим. з №1 по 80) з функціональним призначенням - «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 5156,50 кв.м. За твердженням позивача 20.04.2011 року від [PERSON] на адресу ПП «Творча майстерня «Престиж» надійшов лист з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника на підставі того, що нею здійснено переобладнання та прибудови предмета оренди за свої грошові кошти і будівельні матеріали, внаслідок чого створено нове приміщення. Оскільки зазначені переобладнання приміщень відповідачкою проведені без згоди на то орендодавця, тому позивач просить у порядку ст. 319 ЦК України визнати за ним право власності на ці нежитлові приміщення. Позивач вказує, що [PERSON] у цій справі має власний майновий інтерес щодо майна ТОВ «Творча майстерня «Престиж», не визнає право власності останніх на приміщення у цілому, а тому за відсутності іншого, крім судового шляху для відновлення порушеного права, просили про задоволення позовних вимог. Крім того, звертали увагу суду, що провадження у цій справі було відкрито ще у 2011 році, а тому строк зберігання певних документів закінчився. При цьому зазначають, що є велика ймовірність знищення документів та того, що серед знищених документів був також договір оренди між ПП «ТМ «Творча майстерня «Престиж» та [PERSON] і лист останньої від 20.04.2011 року. Таким чином, через давність наведених документів вимога їх надання у 2024 році є надмірним тягарем доказування для позивача і це має бути враховано під час розгляду даної справи. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що на даний час, ПП «Творча майстерня «Престиж» не є власниками нежитлових приміщень №1 (прим. з №1 по 77); №2 (прим. з №1 по 53); №3 (прим. з №1 по 61); №4 (прим. з №1 по 80) - за технічним паспортом БТІ, з функціональним призначенням - «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею -5156,50 кв.м., оскільки вказані приміщення перейшли у власність ТОВ «Атлант Тріумф» на підставі Договору купівлі-продажу від 02.02.2018 року. При цьому, вказуючи на відсутність оригіналів договору оренди між ТОВ «ТМ «Творча майстерня «Престиж» та [PERSON] і листа останньої від 20.04.2011 року категорично наполягав на задоволенні позовних вимог про визнання за ПП «Творча майстерня «Престиж» права власності на нежитлові приміщення саме із характеристиками вказаним у позовній заяві. [PERSON] в судове засідання після відновлення судового провадження у справі жодного разу не з`явилась, неодноразово викликалась за відомою суду адресою місця проживання, причин неявки не повідомила. При цьому, згідно змісту рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2011 року вбачається, що відповідач [PERSON] подавала заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вона не визнавала позовних вимог. Представник ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» в судовому засіданні категорично заперечив проти позовних вимог вказуючи на їх безпідставності з огляду на відсутність порушеного права або інтересу. При цьому, звертав увагу суду на тому, що ТОВ «Творча майстерня «Престиж» не являється володіючим власником об`єкта нерухомості та ним не надано жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] коли-небудь не визнавала, заперечувала або оспорювала їх право власності. Представник ТОВ «Атлант Тріумф» залишив вирішення вимог позову на розсуд суду, при цьому акцентував увагу на тому, що після набуття 02.02.2018 року ними права власності на об`єкт нерухомості розташованого за адресою: [ADDRESS] цей об`єкт був повністю поділений на 3 (три) окремих новоутворених об`єкта нерухомого майна з іншими номерами та характеристиками. За таких обставин, переймалися можливими сумнівами щодо підтвердження наявності права власності у відчужувача, що в свою чергу ставить під сумнів можливість продажу об`єкта нерухомого майна і правомірність набуття ТОВ «Атлант Тріумф» права власності. В судовому засіданні обговорено питання можливості розгляду даної справи за відсутності [PERSON] . При цьому, враховуючи її чергову неявку до суду та раніше виказану позицію з приводу позову, суд вважає можливим проведення судового засідання та ухвалення рішення за відсутності останньої. Суд, вивчивши позовну заяву, вислухавши представників сторін та перевіривши матеріали справи і надані докази, встановив наступне. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2023 року відновлено втрачене судове провадження у справі №2/932/11 за позовом ПП «Творча майстерня «Престиж» до [PERSON] про розірвання договору оренди, яке складається, крім іншого з рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2011 року за яким задоволено позов ПП «Творча майстерня «Престиж» до [PERSON] про розірвання договору оренди та ухвалено визнати за ПП «Творча майстерня «Престиж» право власності на нежитлове приміщення №1 (прим. з №1 по 77); №2 (прим. з №1 по 53); №3 (прим. з №1 по 61); №4 (прим. з №1 по 80) - за технічним паспортом БТІ, з функціональним призначенням - «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею -5156,50 кв.м. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.06.2023 року апеляційну скаргу ПАТ «Трест Київміськбуд-1» задоволено частково, у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31. 05.2011 року скасовано, а справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. При цьому, постановою Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф» залишено без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2023 року про відновлення втраченого судового провадження для розгляду апеляційної скарги ПАТ «Трест Київміськбуд-1» на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31. 05.2011 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.12.2023 року задоволено частково касаційну скаргу ТОВ «Атлант Тріумф», з підстав допущених процесуальних порушень щодо нездійсненої перевірки прав, інтересів та обов`язків ПАТ «Трест Київміськбуд-1», скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.06.2023 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При новому розгляді Дніпровським апеляційним судом постановою від 27.02.20204 року підтверджено порушення прав ПАТ «Трест Київміськбуд-1», його апеляційну скаргу задоволено, рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2011 року скасовано, а справу направлено на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. У відповідності до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень чинного ЦПК України закріплено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, позовна заява, що подана ПП «Творча майстерня «Престиж» до суду в 2011 році із вимогами до [PERSON] про розірвання договору оренди та заява про збільшення позовних вимог від 2011 року у межах цього позову в якій йдеться про визнання за ПП «Творча майстерня «Престиж» права власності підлягають розгляду за правилами чинної редакції ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування вказаних обставин і, на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Позивач, обґрунтовує позов тим, що 01.04.2010 року між ним та [PERSON] укладено договір оренди нежитлових приміщень строком на 11 місяців, предметом якого були нежитлові приміщення №1 (приміщ. з №1 по №77), №2 (приміщ. з №1 по №53), №3 (приміщ. з №1 по №61) та №4 (приміш. з №1 по №80) (в літ. «А») з функціональним призначення «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5156, 50 кв. м. Від [PERSON] 20.04.2011 року на адресу ТОВ ТМ «Престиж» надійшов лист з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника на підставі того, що нею здійснено переобладнання та прибудова предмета оренди за свої кошти та будівельні матеріали, внаслідок чого створено нове приміщення. Однак, дані переобладнання приміщень відповідачем проведені без згоди на це орендодавця (позивача). У зв`язку з чим, останні просять суд визнати за ними право власності на ці нежитлові приміщення. Позивач зазначає, що він є належним та законним власником останніх. При цьому, позивачем не долучено до матеріалів справи ні Договору оренди від 01.04.2010 року, його копії, ні листа вимоги [PERSON] від 20.04.2011року. У відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин суд не бере до уваги посилання представника позивача про надмірний тягар доказування та неможливість надати вказані документи оскільки вони, начебто, є знищеними зважаючи на давність наведених документів з огляду на те, що тягар доказування обставин про які вказує у позовній заяві позивач покладаються саме на нього, оскільки за їх відсутності у матеріалах справи не можливо встановити чи взагалі орендувала [PERSON] у ПП ТМ «Престиж» нежитлові приміщення, чи дійсно було здійснено переобладнання та прибудову, чи зверталась відповідач до позивача з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на орендоване приміщення для реєстрації її як співвласника. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наявні матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження існування орендних правовідносин між ПП ТМ «Престиж» та [PERSON] з приводу нежитлових приміщень №1 (приміщ. з №1 по №77), №2 (приміщ. з №1 по №53), №3 (приміщ. з №1 по №61) та №4 (приміщ. з №1 по №80) (в літ. «А») з функціональним призначення «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5156, 50 кв. м., існування будь-яких претензій з приводу виконання договору оренди, а відтак наявності між останніми спору як такого. Стаття 392 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу для задоволення своїх вимог системно входить до Глави 29 ЦК України «Захист права власності» і дає право власнику майна пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності на індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову і набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. В судовому засіданні з`ясовано, що з 02.02.2018 року нежитлові приміщення №1 (приміщ. з №1 по №77), №2 (приміщ. з №1 по №53), №3 (приміщ. з №1 по №61) та №4 (приміщ. з №1 по №80) (в літ. «А») з функціональним призначення «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5156, 50 кв. м. відчужені ТОВ «Атлант Тріумф» шляхом укладання договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. зареєстрованого в реєстрі за №170. При цьому, після набуття ТОВ «Атлант Тріумф» права власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] , цей об`єкт був поділений на 3 (три) окремих новоутворених об?єкта нерухомого майна, а саме на: - закінчений будівництвом об?єкт - групу нежитлових приміщень №1, що складається з приміщень загальною площею 2429,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2753429480000 ; - закінчений будівництвом об?єкт - групу нежитлових приміщень №2, що складається з приміщень загальною площею 1406,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2753450280000 ; - закінчсний будівництвом об?єкт - групу нежитлових приміщень №3, що складається з приміщень загальною плещею 1320,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2753471280000. Державна реєстрація вказаних новоутворених об?єктів нерухомості підтверджується: Витягом з Державного реєстру речових прав від 22.06.2023 №336553078 на об?єкт - група нежитлових приміщень №1; Витягом з Державного реєстру речових прав від 22.06.2023 №336557261 на об?єкт - група нежитлових приміщень №2; витягом з Державного реєстру речових прав від 22.06.2023 N?336562231 на об?єкт - група нежитлових приміщень №3. За таких обставин, на час розгляду позову ТОВ «Творча майстерня «Престиж» не є володіючим власником нежитлових приміщень №1 (приміщ. з №1 по №77), №2 (приміщ. з №1 по №53), №3 (приміщ. з №1 по №61) та №4 (приміщ. з №1 по №80) (в літ. «А») з функціональним призначення «[INFO]», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5156, 50 кв. м., більше того, вказаних приміщень у такому вигляді не існує, оскільки вони перетворені на 3 (три) окремих новоутворених об?єкта нерухомого майна з іншими номерами та характеристиками. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на положення ст. 13 ЦПК України, зміст і обґрунтування позовних вимог, наявні докази у справі, а також те, що ПП «Творча майстерня «Престиж» не є володіючим власником нежитлових приміщень з вимогою про які звертається, більше того вказаних приміщень не існує у первісному вигляді на час розгляду справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову. За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі вищевикладеного та ст. 392 ЦК України,

Outcome: dismissed