Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дітей та встановлення факту їх одноособового виховання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проживав разом з відповідачкою [PERSON] . За період спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що він проживає разом із дітьми за адресою: [ADDRESS] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, живуть окремо. Точне місце її проживання, адреса та постійне місце роботи йому невідомі. Протягом останнього часу мати не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Просить суд: -визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , [INFO] ; -встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт одноосібного виховання [PERSON] , [INFO] малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та його представник адвокат Рудик В.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради О.Деркач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 09.06.2025 року заяву, в якій просить судове засідання проводити у її відсутність, висновок Органу опіки та піклування № 08-01-986/25 від 09.06.2025 року підтримує в повному обсязі, рішення просить прийняти в інтересах дітей. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Заслухавши думку позивача та його представника адвоката Рудика В.Р., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у період з 2020-2024 року сторони по справі перебували у цивільному шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис № 2086 батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідачка - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис № 2087 батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідачка - [PERSON] (а.с. 10). З Витягів з реєстру територіальної громади № 2025/002508479 від 20.02.2025 року, № 2025/002508498 від 20.02.2025 року та № 2025/002508497 від 20.02.2025 року вбачається, що позивач [PERSON] та його малолітні доньки [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: в [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 28 лютого 2025 року (а.с. 25, 28, 29, 30). Відомостей про місце перебування та проживання відповідача невідомо. З долученого до матеріалів позовної заяви Акту обстеження умов проживання від 22 вересня 2023 року проведеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради вбачається, що за заявою позивача [PERSON] було обстежено умови проживання за адресою їх місця проживання та реєстрації ( [ADDRESS] ), відповідно до якого спеціалістом було встановлено, що квартира мебльована, має усі комунікаційні зручності, є вся необхідна побутова техніка, шафа для одягу, місце для сну, діти мають окреме місце для сну, засоби особистої гігієни речі одягу та розвиваючі іграшки. По місцю проживання діти забезпечені усім необхідним для повноцінного проживання, виховання та розвитку (а.с. 32). З Договору про участь батьків у вихованні та утриманні дітей від 11.07.2024 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. вбачається, що за вищевказаним договором малолітні діти перебувають на утриманні позивача [PERSON] та проживають разом з ним. Аліменти з відповідачки не стягуються. Згідно довідки № 5 від 04 березня 2025 року малолітні [PERSON] та [PERSON] відвідують заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) комбінованого типу № 31 Рівненської міської ради. Батько - [PERSON] бере активну участь в житті дітей, приводить та забирає із дитячого садочка. Постійно цікавиться досягненнями, відвідує батьківські збори, свята. Як убачається із довідки від 08 травня 2025 року діти спостерігаються у лікаря. Позивач звертається за довідками про стан здоров`я в дитячий садочок, приходить на прийом до лікаря. Відтак, за наданими суду доказами та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи підтверджуються вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей та факту одноосібного (самостійного) їх виховання позивачем. Вищевикладене підтверджується також Висновком Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради 08-01-986/25 від 09.06.2025 року про доцільність визначення місця проживання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (Постанова ВС від 26 січня 2023 року у справі № 164/812/21). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно зі ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 1, 2 ст.\~15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 866\~від 24\~вересня 2008\~року визначено питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини та затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини. Згідно пункту 3 вищевказаного Порядку органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, судом встановлено та не заперечувалось третьою особою\~- Службою у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради те, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні батька\~ [PERSON] , який створив всі умови для проживання дітей, самостійно, без участі матері здійснює виховання, догляд та утримання доньок, піклується про їх стан здоров`я, забезпечує харчування, одяг, освіту та дозвілля. З огляду на вище встановлені обставини справи, суд вбачає, що позивач правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту самостійного ним виховання дітей. Підстави для встановлення такого факту підтверджуються вищезазначеними доказами, що знаходяться в матеріалах даної справи. Встановлення даного факту надасть можливість позивачу безперешкодно звертатися до компетентних державних органів та органів місцевого самоврядування за соціальною допомогою у зв`язку із самостійним вихованням та утриманням дитини, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved