Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Дружківської міської\~військової адміністраціїта\~просить суд\~встановити їй\~додатковий строк\~для подання\~заяви в\~нотаріальну контору\~про прийняття\~спадщини після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~посилаючись на\~поважність пропуску\~строку. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] . Звернувшись 18 грудня 2024 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Пропуск строку відбувся з поважних причин у зв`язку з бойовими діями на території Донецької області, відсутністю роботи державних реєстрів та відсутністю у неї коштів для звернення до нотаріуса. Крім того, фактично вона проживала разом з матір`ю за однією адресою, бо мати була людиною похилого віку та інвалідом ІІ групи і потребувала постійного догляду, а тому вважала, що автоматично прийняла спадину після її смерті. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] згідно прохальної частини тексту позовної заяви, просить розгляд справи проводити за її відсутності, на позові наполягає. Дружківська міська\~військова адміністрація\~про день\~слухання повідомлена\~,\~заяв,\~відзивів до\~суду не\~надійшло . Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [INFO] померла [PERSON] , якій за життя на договору дарування від 06.11.2003 належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак письмовим повідомленням приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєди В.М. від 18.12.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері. За відомостями зі Спадкового реєстру, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Згідно письмового повідомлення приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєди В.М. від 21 04 2025 після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався і спадкова справа не заводилася. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). Указана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23), від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23 висловлено правову позицію щодо впливу військової агресії російської федерації на реалізацію спадкових прав громадян та що проживання спадкоємця в зоні, яка не перебувала під окупацією, однак на території якої відбувалися активні бойові дії,\~є достатньою\~підставою визначення\~спадкоємцю додаткового\~строку для\~прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 537/3556/22 (провадження № 61-2839 св24) зроблено висновок, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції неналежним чином оцінив доводи позивачів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, не звернули достатньої уваги на їх посилання щодо нечіткості норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану, на обмеження протягом певного часу доступу до державних реєстрів, а також, що проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини, зверненням позивачі до нотаріуса та подачею позову у цій справі є незначним. У постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц від 23листопада 2020 року у справі № 315/714/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 зроблено правовий висновок, що незначний пропуск\~строку прийняття спадщини ( менше двох місяців) у поєднанні з об`єктивними причинами пропуску строку є підставою для визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним, оскільки позивач пропустила строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини на\~незначний термін(18 днів), ураховуючи активні бойові дії на території Донецької області, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved