Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 141456 від 25.05.2024 на загальну суму 10\~213,90 грн., з яких: 5 556,00 грн. заборгованість по кредиту, 4 256,90 грн. заборгованість по відсоткам, 401,00 грн. комісія за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №141456 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зазначений Договір складається з індивідуальної частини, яка містить графік платежів та персональні умови кредитування, а також загальної публічної частини, що розміщена на офіційному веб-сайті кредитодавця. Договір було підписано відповідачем шляхом введення одноразового пароля-ідентифікатора, що підтверджує його волевиявлення на укладення правочину. Відповідно до умов Договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 5556,00 грн не пізніше наступного дня після укладення договору, а відповідач повернути зазначені кошти, сплатити проценти та комісію у встановлені строки. 25.05.2024, одразу після вчинення необхідних дій відповідачем, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» здійснило переказ кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] . Вказаний факт підтверджує прийняття відповідачем умов договору та фактичне отримання кредиту. Кредитор повністю виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів. 10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №10102024, відповідно до якого первісний кредитор передав позивачу право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №141456 від 25.05.2024. Згідно з Реєстром боржників, переданих за договором факторингу, до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 10 213,90 грн, з яких: 5556,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 4256,90 грн заборгованість за відсотками; 401,00 грн нарахована комісія. Таким чином, станом на день подання позовної заяви, відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 10 213,90 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 10 213,90 грн.. Також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 21.03.2025 передано дану цивільну справу на розгляд Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 03.06.2025, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 24.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 09.05.2025 АТ «Універсал Банк» листом №БТ/Е-3633 від 08.05.2025 направив на виконання ухвали від 24.04.2025, інформацію, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Крім того, банком також були емітовані інші картки на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Щодо поповнення картки № [NUMBER] , повідомило, що в період з 25.05.2024\~по 30.05.2024\~надійшло зарахування коштів у розмірі\~4000,32 грн. Зважаючи на те, що зарахування здійснено не за банківськими реквізитами, а через платіжну систему, Банк не володіє інформацією щодо відправника коштів і призначення платежу. У зв`язку з цим, Банк не має можливості підтвердити або спростувати, що вказане зарахування відповідає транзакції № 1413998536 від 25.05.2024. Номер телефону\~ [NUMBER] \~є фінансовим номером, прив`язаним до карткового рахунку № [NUMBER] , та зазначений у анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Повний номер рахунку, пов`язаний із карткою № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), і на який було зараховано кошти, є таким: [NUMBER] . Ухвалою від 03.06.2025 призначено заочний розгляд даної цивільної справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позовної заяви просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою sms-повідомлення та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.05.2024 між ТОВ ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №141456 (надалі по тексту - Договір), який складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіків платежів, та Загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини про споживчий кредит, що прозміщена на веб-сайті кредитодавця (а.с.39-48). Відповідно до пункту 2.1. Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений пунктом 2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у підпункті 2.2.1. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з пунктом 2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до пункту 2.2.1. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5556.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 4000.32 грн. на картку позичальника № [NUMBER] ; у розмірі 1555.68 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно пункту 2.5 індивідуальної частини. Відповідно до пункту 2.3. Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в пункті 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Відповідно до пункту 2.5. Договору, комісія за надання кредиту складає 1 555,68 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Згідно з пунктом 2.6. Договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 25.05.2024 (дата надання кредиту) по 03.08.2024. За пунктом 2.8. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 637 910,80% річних. Відповідно до пункту 2.9.1. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 11373 (одинадцять тисяч триста сімдесят три) гривні 58 копійок. Договір підписаний відповідачем 25.05.2024 електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора 14535f6d. Відповідно до інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на ухвалу суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с.87). Згідно з випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 25.05.2024 по 30.05.2024 було зараховано 4000,32 грн (а.с.88-90). Згідно з карткою обліку виконання договору, представленої ТОВ «ФК «Кредіплюс», з 25.05.2024 по 03.08.2024 відповідачем не здійснено жодної оплати. За цим розрахунком, загальна сума заборгованості, яка залишається непогашеною відповідачем за Кредитним договором № 141456 від 25.05.2024 становить 10 213, 90 грн: з яких: 5556,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 4256,90 грн заборгованість за відсотками; 401,00 грн нарахована комісія (а.с.14). 10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія» «Ейс» укладено договір факторингу №10102024, згідно з умовами якого до позивача переходить право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.17-19). Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 - Реєстр боржників - до ТОВ ФК «Ейс» позивача перейшло право вимоги до Красикова на загальну суму заборгованості 10213,90 грн. (а.с.22). Згідно з карткою обліку виконання договору, представленої ТОВ «ФК «Кредіплюс», з 25.05.2024 по 03.08.2024 відповідачем не здійснено жодної оплати. За цим розрахунком, загальна сума заборгованості, яка залишається непогашеною відповідачем за Кредитним договором № 141456 від 25.05.2024 становить 10 213, 90 грн: з яких: 5556,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 4256,90 грн заборгованість за відсотками; 401,00 грн нарахована комісія. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості за Кредитним договором № 141456 на загальну суму 10 213, 90 грн. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Положеннями частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1статті 510 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. З огляду на зазначені правовідносини, судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за кредитним договором № 141456 від 25.05.2024, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої пункту 1 частини третьої статті\~133\~та частин першої - третьої статті\~137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано довіреність, видану ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач уповноважує адвоката Тараненко А.І. бути представником ТОВ «ФК «ЕЙС» в будь-яких державних та недержавних органах, організаціях, установах, підприємствах, в тому числі в судових установах і органах примусового виконання судових рішень. Згідно п.3.6 договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, копія якого знаходиться в матеріалах справи, сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 фактичний розрахунок сум судових витрат на професійну правничу допомогу склав 7 000 грн. 00 коп, в тому числі складання позовної заяви - 5\~000,00 грн. (2 год.), вивчення матеріалів справи - \~1 000,00 грн (2 год.), підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн. (1 год.), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500,00 грн. (1 год.). Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. Врахувавши вищевикладене, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні. Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судові витрати в сумі 2 422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved