Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] подав позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Короткий зміст позовних вимог. Позов мотивований тим, що 08.07.2024 о 14:55 год. на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Монастирська та вул. Курортна у м. Хмільник водій [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 21104», н. з. [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota Land Cruiser 200», н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, під керуванням позивача, внаслідок чого відбулося ДТП і транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Страхова компанія ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у якій застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, виплатила позивачеві 140344,05 грн за шкоду заподіяну майну. Висновком експерта від 16.09.2024 року визначено, що позивачеві внаслідок ДТП завдано матеріальні збитки у розмірі 240282,76 грн. Зважаючи на розмір франшизи 3200 грн, межі майнової відповідальності страховика 156800 грн, сума шкоди, яка не покривається зобов`язаннями страхової компанії, а тому позивач просить стягнути з відповідача 83482,76 грн. Також позивач зазначає про заподіяння йому моральної шкоди, що зумовлена у пережитому психологічному стресі, втраті спокою і рівноваги, суттєвих незручностях у повсякденному житті. Моральну шкоду позивач оцінює у 30000 грн. Також просить стягнути з відповідача витрати: за проведення експертизи 4089,31 грн; на правову допомогу 30000 грн; по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. Рух справи Ухвалою суду від 19.02.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, визначено строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Ухвалою суду від 10.04.2025 задоволено заяву представника відповідача, продовжено відповідачеві строк для подачі відзиву, встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 24.04.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 10.06.2025. Позиція сторін 16.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що відповідачем визнається розмір заподіяної позивачеві матеріальної шкоди 83482,76 грн. Разом з тим, вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 грн ґрунтується лише на припущеннях та є не доведеною, а тому не підлягає задоволенню. Також завищено розмір витрат на правничу допомогу, оскільки справа не складна, а обсяг наданих послуг не є значним. Відповідач вважає зазначені позивачем витрати на правничу допомогу неспівмірними, а тому визнає їх у розмірі 5000 грн 21.04.2025 до суду надійшли заперечення на відзив, у яких представник позивача наводить обґрунтування позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, яке було зазначено у позовній заяві, а також наголошує, що справа є складною, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у заявленому розмірі. Фактичні обставини справи. 08.07.2024 о 14:55 год на перехресті нерівнозначних доріг, а саме вул. Монастирська та вул. Курортна у м. Хмільник Вінницької області водій [PERSON] керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21104", н.з. [NUMBER] , та рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу "Toyota Land Cruiser 200", н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, від якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. По даному факту складено протокол від 16.07.2024 за ст. 124 КУпАП, де вказано про порушення [PERSON] п. 16.11 ПДР України (копія на а.с. 7-9), а постановою Хмільницького міськрайонного суду від 29.07.2024 року у справі № 149/2342/24, яка набула законної сили 08.08.2024, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на накладено штраф у розмірі 850 грн (копія на а.с. 10). Постановою Хмільницького міськрайонного суду від 29.07.2024 у справі № 149/2236/24, яка набула законної сили 11.10.2024, закрито провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, по факту вищевказаного ДТП (а.с. 11, 12). Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (копія на а.с. 13) підтверджено, що [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», н.з. [NUMBER] . Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (копія на а.с. 48) підтверджено, що [PERSON] є власником автомобіля «ВАЗ 21104», н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника даного автомобіля застрахована, поліс №220390779 (копія на а.с. 37). Висновком № 2352/24-21 від 16.09.2024 визначено, що вартість матеріального збитку, який завдано власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», н.з. [NUMBER] станом на 25.07.2024 склала 240282,76 грн, у тому числі ПДВ 71665,9 грн (а.с. 14-33). Вартість проведеної експертизи 4089,31 грн (а.с. 34). ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУПП»» 10.12.2024 здійснило страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 140344,05 грн (а.с. 40, 41, 42, 43, 46, 47). Позиція суду Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України). Стосовно вимог про відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З протоколу про адміністративне правопорушення, постанови суду від 29.07.2024 встановлено, що за кермом автомобіля ВАЗ 21104 08.07.2024 у момент ДТП перебував власник цього автомобіля [PERSON] . Цією ж постановою встановлено, що [PERSON] порушив п. 16.11 ПДР внаслідок чого сталася ДТП. У свою чергу постановою суду від 01.10.2024 провадження щодо іншого водія, власника автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», н.з. [NUMBER] [PERSON] , - закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, порушення водієм [PERSON] п. 16.11 ПДР України, що спричинило ДТП, а також відсутність в діях водія [PERSON] складу правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлені постановами у справах про адміністративні правопорушення, які набули законної сили. Відтак ці обставини, на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню у цивільній справі. Згідно з ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України і ними є, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування (ч.\~1\~ст.\~22\~ЦК України). У\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~22\~ЦК України\~визначено,\~що збитками\~є втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Відповідно до висновку № 2352/24-21 від 16.09.2024 внаслідок ДТП власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», н.з. [NUMBER] завдано матеріального збитку у розмірі 240282,76 грн, у тому числі ПДВ 71665,9 грн. Також встановлено, що власник автомобіля ВАЗ «21104» застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУПП»» 10.12.2024 здійснило страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 140344,05 грн. Згідно листа страхової компанії (на а.с. 40) за договором страхування сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160000 грн, розмір франшизи 3200 грн. Отже, межі майнової відповідальності страхової компанії 156800 грн (160000-3200). Таким чином розмір шкоди, що не покривається зобов`язаннями страхової компанії становить 83482,76 грн (240282,76 - 156800). Відтак, майнова шкода у розмірі 83482,76 грн, на підставі ч. 1 ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача і цей розрмі шкоди ним визнається. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав (ч.\~1\~ст.\~23\~ЦК України). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України .\~Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб\~(абз.\~1\~ч.\~3\~ст.\~23\~ЦК України). Розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди\~визначається судом\~залежно від\~характеру правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості (ч.\~3\~ст.\~23\~ЦК України). Моральна\~шкода відшкодовується\~незалежно від\~майнової шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування\~(ч.\~4\~ст.\~23\~ЦК України). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 5 ст. 23 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн, враховуючи пережитий стрес, душевні страждання, переживання, спричинені незручності. У п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як встановлено судом під час розгляду справи, за обставин даної ДТП, внаслідок пошкодження його майна, позивачеві, який до того ж керував автомобілем на момент ДТП, заподіяно моральну шкоду, він зазнав стресу, незручностей, втратив спокій та рівновагу. Разом з тим, позивачем не доведено те, що розмір моральної шкоди становить саме 30000 грн, також не доведено спричинення моральної шкоди тим, що відповідач добровільно не відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Як було встановлено, більшу частину матеріальної шкоди позивачеві відшкодувала страхова компанія в грудні 2024 року. У свою чергу позивач не надавав доказів звернення до відповідача з вимогою про відшкодування матеріальної, моральної шкоди і не довів, що відповідач відмовив у цьому. Суд враховує, що відповідач визнав вимогу позивача про відшкодування майнової шкоди. Зважаючи на вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-6\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач стверджує, що на професійну правничу допомогу ним понесено витрати в розмірі 30000 грн (договір про надання правничої допомоги від 12.12.2024 (а.с. 50), чек (а.с. 51). При цьому, в детальному описі наданих послуг вказано, що правнича допомога складається з: співбесіди 1 година, складення адвокатського запиту від 16.12.2024 1 година, складення позовної заяви 4 години, участь у судових засіданнях 1 година. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача суд приймає до уваги правові висновки, висловлені Верховним Судом у постановах від 20.05.2020 у справі №240/3888/19 та від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18. Зокрема про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial