Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Заявник звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області із заявою, де просить винести рішення про усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження дитини №308 від 05.08.2008 року, а саме записати заявника батьком дитини, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що 09.09.2013 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Ревівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області. [PERSON] має дочку [PERSON] , яку заявник виховує та утримує з моменту спільного проживання, та прагне усиновити. Дружина заявника і мати [PERSON] - [PERSON] , та сама дитина не заперечують проти усиновлення. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 травня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у закритому судовому засіданні в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити заяву. Додатково пояснив, що наразі несе службу в Збройних силах України, і бажає, щоб [PERSON] , яку він виховує з самого дитинства, мала пільги встановлені законодавством для члена сім`ї учасника бойових дій. Між ними склалися відносини як між донькою та татом, вони фактично є однією сім`єю, і бажають установити це законодавчому рівні. Заінтересована особа [PERSON] вказала, що заяву підтримує. Вважає, що усиновлення дитини буде сприяти найкращому інтересу доньки, з якою заявник перебуває у тісному психо-емоційному зв`язку. Водночас додала, що має онкозахворювання, третьої стадії, і вважає, що закріплення на юридичному рівні родинних стосунків між її чоловіком та донькою за таких обставин є важливим. Присутня у судовому засіданні [PERSON] вказала, що заяву підтримує, та просила її задовольнити, так як заявника вважає своїм батьком. Останній піклується про її виховання та має з нею гарні стосунки. До того як батько пішов в армію, вони багато часу проводили разом. Вона усвідомлює, що після усиновлення, матиме не лише права, а й обов`язки щодо усиновителя, і наголосила, що для неї це не матиме жодних обтяжень, оскільки любить заявника як рідного. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, висновок про доцільність усиновлення підтримав та просив задовольнити заяву [PERSON] . Представник заінтересованої особи Черкаського відділу ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов до наступних висновків. [PERSON] народилася [INFO] , у графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] №308 внесені відповідно до положень ч.2 ст.135 СК України. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] зареєстрували шлюб 09.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] , де вказано, що остання дає згоду на усиновлення її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У матеріалах справи міститься заява [PERSON] , яка не заперечує проти свого усиновлення [PERSON] , [INFO] . З відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який, згідно з Витягом з ДРП від 05.04.2012 та Договором купівлі-продажу від 19.03.2012, на праві власності належить [PERSON] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 21.04.2025 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання, для дитини виділена окрема кімната, яка вмебльована. Дитина в достатній кількості забезпечена необхідним одягом, продуктами харчування, засобами гігієни. Судом встановлено, що психіатричних та наркологічних протипоказань для усиновлення дитини заявник не має, придатний бути усиновлювачем, про що свідчить висновок про стан здоров`я особи від 11.02.2025 року. [PERSON] є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , про що свідчать довідка в/ч [NUMBER] МО України № [NUMBER] від 21.12.2024, індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 20.03.2025, де міститься інформація про нараховану заявнику заробітну плату. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Згідно висновку Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області вбачається, що, враховуючи та охороняючи інтереси неповнолітньої [PERSON] , Черкаська районна військова адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає, що [PERSON] може бути усиновлювачем та створив для дитини належні умови для виховання, навчання та утримання. Усиновлення [PERSON] . [PERSON] є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2502 та виписки №574/475, вбачається, що у [PERSON] , діагностовано папілярний рак щитоподібної залози. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що [PERSON] на території України станом на 18.02.2025 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.310 КК України вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.09.2011, відповідно до ст. 89 КК України судимість погашена. Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Усиновлення вважаться здійсненим відповідно до ст. 225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст. 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Водночас, не можуть бути усиновлювачами особи, які були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень (пункт 10 частини першої статті 212 СК України). Не можуть бути усиновлювачами особи, які перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем (пункт 13 частини першої статті 212 СК України). У пункті 10 частини першої статті 212 СК України розрізняються дві категорії осіб, які не можуть бути усиновлювачами, а саме: 1) засуджені за окремі види кримінальних правопорушень; 2) ті, які мають непогашену чи незняту в установленому порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень. Відповідно до частини третьої статті 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Таким чином, [PERSON] не може бути усиновлювачем в розумінні ст.212 СК України. Однак, суд бере до уваги основоположні принципи кримінального права, а саме те, що судимість має строковий характер. Закон визначає, коли саме виникає судимість (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості або її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язане зі спливом термінів, передбачених ст. 89 КК України, протягом яких особа повинна дотриматись визначених законом вимог та своєю поведінкою довести остаточне виправлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. У Постанові ККС ВС №739/1140/18 зроблено висновок про те, що «Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим". Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання того факту, що [PERSON] не може бути усиновлювачем в розумінні ст.212 СК України, є порушенням його конституційних прав, а саме положень ст.64 Конституції України в частині обмеження конституційних прав, що передбачені ст.ст. 32, 54 Конституції України. Разом з тим, суд враховує, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (ч.2 ст.207 СК України), тобто інтереси дитини, стабільність і гармонійність умов її життя є головним пріоритетом при розгляді справи про усиновлення. В даному випадку мова йде про усиновлення заявником дитини, з якою проживає разом з 2013 року, дівчинка наразі має повних 17 років, здатна в силу своїх розумових здібностей та віку чітко висловлювати думку щодо усиновлення, та просила суд задовольнити заяву, оскільки [PERSON] по суті є її справжнім батьком, якого вона дуже любить і упродовж всього свідомого життя називає «татом». Водночас, мати дитини надавши нотаріальну заяву на усиновлення, додатково пояснила, що між її донькою та чоловіком утворилися міцні сімейні стосунки, на даний час чоловік перебуває в збройних силах України, а вона є онкохворою людиною (3 стадія раку). Враховуючи взаємовідносини між дитиною та усиновлювачем, а також факт того, що встановлення юридичного факту щодо усиновлення дитини, не змінить відносини в сім`ї по суті, які склалися між ними за час спільного проживання, а лише наділить дитину та усиновлювача додатковими правами та обов`язками, суд приходить до висновку про можливість усиновлення дитини. Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника та змінити дитині прізвище на « [PERSON] », а по батькові на « [PERSON] », записати заявника батьком усиновленої дитини, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного та

Outcome: approved