Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що він та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] в офіційному шлюбі не перебували. Відповідач не бажала виховувати доньку, тому вона залишилася проживати з позивачем. 08.04.2009 року відповідач надала згоду на реєстрацію місця проживання їхньої доньки разом з ним у військовому містечку № [NUMBER] . Того ж дня, відповідач написала розписку про те, що відмовляється від їхньої доньки і віддає її батьку. З того часу відповідач перестала проживати разом з ними і виконувати свої батьківські обов`язки щодо доньки. Підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав стало те, що відповідач всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не займається вихованням дитини, не цікавиться життям доньки, не піклується про її стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а також ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просили про розгляд справи без їхньої участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про визнання позову.. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.07.2007 року виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області (актовий запис № 15). Згідно довідки № 579 від 27.12.2024 року, виданої будинкоуправлінням №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління, донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , мати дитини [PERSON] з ними не проживає, що також підтверджується: характеристикою на учениці 11-Б класу Броварського ліцею №1. Рішенням Деснянської районної в м. Києві державної адміністраціїзатверджено висновок №102-2243 від 20.05.2025 року служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністраціїпро доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У відповідності до Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , тому суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини.

Outcome: approved