Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього борг за борговою розпискою від 30 вересня 2024 року на загальну суму 189\~000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 30 вересня 2024 року була складена розписка, відповідно до якої [PERSON] отримав в позику від [PERSON] автомобіль AUDI А6 С5, н.д.з. [NUMBER] . В якості оплати за вищевказаний автомобіль відповідач зобов`язався повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 189\~000,00 грн. В той самий час, в разі невиплати всієї суми, [PERSON] відмовився претендувати на повернення завдатку за автомобіль, а також зобов`язався його повернути. Зобов`язання по сплаті всіх штрафів з дня отримання автомобіля взяв на себе [PERSON] . В разі пошкодження автомобіля - обов`язок по його ремонту, а також фінансові витрати на ремонт та повна виплата за автомобіль лягають на [PERSON] . Позивач неодноразово усно, через засоби телефонного та електронного зв`язку звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконав. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін (а.с. 22). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом за змістом письмової розписки встановлено, що 30 вересня 2024 року була складена розписка, відповідно до якої [PERSON] отримав в позику від [PERSON] автомобіль AUDI А6 С5, н.д.з. [NUMBER] . В якості оплати за вищевказаний автомобіль відповідач зобов`язався повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 189\~000,00 грн. (а.с. 12). При цьому, станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за борговою розпискою, матеріали справи не містять. Позивач неодноразово усно, через засоби телефонного та електронного зв`язку звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів (а.с. 13-16), однак відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконав. Також позивачем долучена копія паспорта відповідача [PERSON] , данні якого були ним вказані в розписці при отриманні позики у позивача [PERSON] (а.с.17). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13. Таким чином, із досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, а розписка свідчить про укладення договору позики між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлений у зобов`язанні строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1549\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Відповідачем не спростовано наявність боргової розписки, як і не надано доказів погашення боргу в строки, визначені розпискою, а тому суд приходить до переконання, що сума боргу у розмірі 189\~000,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 1\~890,00 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1). Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~ та ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий Збір» з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 1\~890,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved