Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015 року, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 25% на кожну дитину з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. ІІ.\~Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі 24.01.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 28.04.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивачка просить розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без її участі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ.\~Фактичні обставини\~справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2015 (а.с.7). [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] їхніми батьками вказані сторони по справі (а.с.5,6). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім - права батьків. Подібний висновок Верховний Суд зробив у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст.\~179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст.\~192\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що незалежно від взаємовідносин сторін, але кожен з батьків зобов`язаний утримувати дітей і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. Звертаючись до\~суду із\~даним позовом,\~позивачка просить\~стягнути на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей\~у розмірі\~по 25%\~від доходу\~відповідача на\~кожну дитину. Суд погоджується, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, однак заявлений розмір аліментів в сукупності становить половину заробітку відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» є максимальним розміром аліментів, які стягуються із боржника. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Також, суд враховує положення ч. 2 ст. 83 СК України, яка передбачає обов`язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням\~встановленого,\~виходячи з\~принципу справедливості\~та розумності,\~та з\~урахуванням потреб\~неповнолітніх дітей,\~можливостей відповідача,\~суд вважає\~можливим задовольнити\~вимоги позивачки\~частково та\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дітей у\~розмірі 1/3\~частина усіх\~видів його\~заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам дітей, зможе покрити витрати на їх утримання. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20\~грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved