Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг у сумі 26000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 грн. 96 коп. На обґрунтування позову зазначив, що 11.07.2024 відповідач [PERSON] отримав від нього позику у розмірі 26000 грн., про що він підписав відповідну розписку. Згідно розписки відповідач зобов`язувався повернути борг до 31.08.2024. Однак, в порушення зобов`язань відповідач вчасно борг не повернув, на звернення з проханням повернути гроші не реагує. Оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, просив позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 612\~ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, 11.07.2024 відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 26000 грн., які зобов`язувався повернути до 31.08.2024, що підтверджується оригіналом розписки [PERSON] , яка перебуває у володінні позивача. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона, позичальник, зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона, позикодавець, стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з договору позики, умови якого [PERSON] у встановлені строки в повному обсязі не виконав, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки та відсутністю заперечень відповідача. Дійсність договору презумується. У зв`язку з неналежним невиконанням умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 26000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~слід також\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~сплачений ним\~судовий збір\~при подачі\~позову до\~суду у\~розмірі 968\~грн.\~96\~коп.

Outcome: approved