Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

12.06.2025 року заявниця звернулась з заявою до суду про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , місце смерті смт Кріпенський, м.Антрацит, Ровенківський район, Луганська область. Вимоги мотивує\~тим,\~що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії 43 № 233000555 від 01.04.2025 року. Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Встановлено, що заявниця є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 27.06.1978 року. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть серії 43 № 233000555 від 01.04.2025 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Антрацит, Луганська Народна республіка. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 8 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1, ч. 2\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п. 1\~Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями"\~визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2\~ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~визначено: 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5\~передбачено, що у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Проведення державної реєстрації смерті матері заявниці не видається за можливе в органі РАЦС на території підконтрольній українській владі, оскільки відсутній документ, який, відповідно до законодавства підтверджує факт смерті [PERSON] . Пунктом 2 ч. 1\~ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"\~ визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З досліджених вище письмових матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з тим, що місцем смерті матері \~заявниці є тимчасово окупована територія і лікарське свідоцтво про її смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб, ніж шляхом звернення до суду із даною заявою, провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть на території України, неможливо. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку\~ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Оцінюючи надані заявником докази, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини по справам «Кіпр проти Туреччини», «Мозер проти Молдови і Росії», у яких суд, застосовуючи «намібійський виняток» зазначав, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території та становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Встановлення факту смерті матері має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті та видачі свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Антрацит. Згідно п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , що передбачено п. 8 ст.\~256, ст.\~257-1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved