Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

У березні 2025 року Акціонерне товариство «ОТП БАНК» звернувся до суду з позовом відповідно до якого позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №2037312538 від 27.08.2021 року у розмірі 210 099,42 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2037312538, на підставі якого банк надав позичальнику відповідачу кредит, а позичальник приймає кредит у розмірі 159 000,00 грн., зобов`язується належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. На виконання умов договору та правил кредитування банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 26.02.2025 року складає 210 099,42 грн., яка складається із: - 144 448,26 грн. заборгованість по тілу; - 65 651,16 грн. заборгованість по відсотках. У зв`язку із вище викладеним, позивач просить позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у тексті позовної заяви вказано вимогу, щодо проведення розгляду справи без участі представника позивача та зазначено, що у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причинити своєї неявки суд не сповістила. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що 27 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2037312538. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 кредитного договору АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит в загальному розмірі 159 000,00 грн. на споживчі цілі. Датою остаточного повернення кредиту є 27 серпня 2026 року. Пункт 1.2 розділу 1 кредитного договору передбачає, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 19,99 % річних. Згідно з пунктом 1.3 розділу 1 кредитного договору повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів. Також, відповідачкою [PERSON] було підписану заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №2037312538_CARD від 27/08/2021. Окрім кредитного договору відповідачем підписано анкету-заяву на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. AT «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю шляхом перерахування суми кредиту на рахунок зазначений позичальником, що підтверджується меморіальними ордерами № 44235184, 44235185 від 27.08.2021. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «Арсенал Лайф» було укладено договір добровільного страхування життя №25/02/2037312538 від 27.08.2021. Заборгованість за кредитним договором від № 2037312538 від 27.08.2021 року станом на 12.12.2024 становить 210 099,42 грн., яка складається із: - 144 448,26 грн. заборгованість по тілу; - 65 651,16 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором. На виконання умов вищевказаного договору AT «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, авідповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, який перевірений судом, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором від № 2037312538 від 27.08.2021 року станом на 12.12.2024 становить 210 099,42 грн., яка складається із: - 144 448,26 грн. заборгованість по тілу; - 65 651,16 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування цими коштами. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором №2037312538 від 27.08.2021 р. виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредити у розмірах, встановлених зазначеними кредитними договорами. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором, відповідачем по справі суду не надано. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 151,49 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved