Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

22 квітня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У позові зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 8.16 га, що знаходиться в межах території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Він є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки на час смерті батька проживав разом з ним та був зареєстрований. 01 грудня 2023 року він звернувся до першої Уманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, однак нотаріусом було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій в зв`язку з тим, що він не може надати оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2024 року за його сестрою [PERSON] було визнано право власності на частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом. На підставі зазначеного просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , право власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер 4821184200:01:000:0027, площею 8.16 га, розташованої в межах Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Позивач в підготовче засідання направив заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання також не з`явилася, на адресу суду направила заяву про визнання позовних вимог позивача (а.с.21). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 02 та копія свідоцтва про народження позивача, виданого виконкомом Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області 13 травня 2002 року, в якому його батьком\~ зазначено [PERSON] (а.с.4,5) Після \~смерті [PERSON] відкрилася\~спадщина,\~зокрема \~на земельну ділянку площею 8.16 га, яка знаходиться в межах території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №074742, виданого на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації 05 серпня 2004 року № 609. Кадастровий номер земельної ділянки 4821184200:01000:0027 (а.с.8). Відповідачка [PERSON] є рідною сестрою позивача, що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області 14 січня 1999 року, актовий запис № 02, в якому її батьком\~ зазначено [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області 21 липня 2018 року (а.с.9-10). На час смерті [PERSON] позивач та відповідачка разом з батьком фактично проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] , а тому вважаються такими, що прийняли спадщину, як спадкоємці першої черги. Вказане підтверджується копією довідки виконавчого комітету Христинівської міської ради Уманського району Черкаської області від 08 листопада 2024 року (а.с.6). 11 квітня 2025 року позивач отримав від державного нотаріуса Першої Уманської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо оформленням своїх спадкових прав після смерті батька, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.7). Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2024 року, з ухвалою вказаного суду про виправлення описки від 14 травня 2024 року, за відповідачкою [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , визнано право власності на частку земельної ділянки, площею 8,16 гектари, яка знаходиться в межах території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №074742, виданого на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації 05 серпня 2004 року № 609, кадастровий номер земельної ділянки 4821184200:01000:0027 (а.с.33-35). Нормою ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 зазначеного Кодексу передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За вимогами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259\~цього Кодексу. У відповідності до ст.1261 вказаного Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 131 ЗК України передбачено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). З огляду на викладене, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , вважається таким, що спадщину прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом з ним на час смерті, іншим способом, окрім судового, він не може захистити своє спадкове майнове право через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на землю, тому відповідно до ст.16 ЦК України, воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, оскільки інша частка належить відповідачці, як спадкоємцю першої черги, яка також спадщину прийняла та за якою рішенням суду визнано право власності. На підставі зазначеного,

Outcome: approved