Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ТТВК», третя особа: ТОВ «Адвант Тревел», та просить суд: - розірвати Договір на туристичне обслуговування № 98026 від 07.01.2022, укладений між [PERSON] та ТОВ «Адвант Тревел», що діє від імені і за дорученням ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine на підставі Агентського договору № 5180-14 по реалізації туристичних продуктів від 29.10.2014; - стягнути з ТОВ «ТТВК» на користь [PERSON] 30 930,00 грн за Договором на туристичне обслуговування № 98026 від 07.01.2022; - стягнути зТОВ «ТТВК» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «Адвант Тревел», що діє від імені та за дорученням ТОВ «ТТВК» TUI Ukraine, яке виступає туроператором, на підставі Агентського договору № 5180-14 від 29.10.2014 по реалізації туристичних продуктів, було укладено Договір на туристичне обслуговування № 98026. Пунктом 2.1. цього Договору визначено, що туроператор зобов`язується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста (замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх. Відповідно до п. 2.2. Договору, бронювання здійснюється турагентом в системі бронювання туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою туроператором формою, що наведена у Додатку №1 і є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до листа бронювання програми туристичного обслуговування, туристична подорож здійснюється в складі двох дорослих осіб та однієї дитини до м. Стамбул (Туреччина) з 06.05.2022 по 12.05.2022 вартістю 30 930,00 грн. Позивачем здійснено перерахування коштів на суму 30 930,00 грн у якості оплати послуг за Договором на туристичне обслуговування № 98026 від 07.01.2022 двома платежами на суму 24 001,00 грн і 6 929,00 грн турагенту - ТОВ «Адвант Тревел», яке перерахувало грошові кошти в загальному розмірі 30 930,00 грн на користь туроператора ТОВ «ТТВК». Згідно з п. 3.2.8. Договору на туристичне обслуговування № 98026 від 07.01.2022 у випадку неможливості виконання туроператором (ТОВ «ТТВК») умов, що викладені в листі бронювання (Додаток № 1 до Договору), туроператор зобов`язаний повернути туристу усі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт. Через воєнний стан позивач не змогла скористатися послугами з туристичного обслуговування, однак на даний час оплачені грошові кошти за цим Договором туроператором не повернуто, чим допущено порушення істотних умов Договору та завдано моральної шкоди. Ухвалою судді від 17.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та позову з додатками, адресовані відповідачу, двічі повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресам відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Також, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі адресована третій особі, повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», третя особа процесуальним правом подати письмові пояснення не скористалася. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши надані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішенні спору, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 07.01.2022 між [PERSON] , як замовником, та ТОВ «Адвант Тревел», як турагентом, що діє від імені та за дорученням ТОВ «ТТВК» TUI Ukraine, яке виступає туроператором, на підставі Агентського договору № 5180-14 від 29.10.2014 по реалізації туристичних продуктів, було укладено Договір на туристичне обслуговування № 98026. Пунктом 2.1. цього Договору визначено, що туроператор зобов`язується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста (замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх. Відповідно до п. 2.2. Договору бронювання здійснюється турагентом в системі бронювання туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою туроператором формою, що наведена у Додатку № 1 і є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.2.1. Договору туроператор через турагента зобов`язаний здійснити бронювання туристичних послуг та надати туристичні послуги, замовлені туристом, у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені Договором строки, за умови повної оплати вартості туристичного продукту туристом у строки, встановлені Договором. Згідно з п.6.1., 6.2. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання та/ або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у відповідності до умов договору та чинного законодавства України. Туроператор не несе відповідальності за відміну рейсу чи зміни часу відправлення/прибуття рейсу, пункту призначення авіарейсів і пов`язаних з цим змін програми туру, зміни обсягів і термінів надання туристичних послуг. Пунктом 5.11. Договору передбачено, що у випадку невиконання умов цього Договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. Пунктом 6.3. Договору передбачено, що туроператор не несе відповідальності і не відшкодовує витрати туриста за оплачені послуги, якими турист не скористався у період обслуговування з причин, що не залежать від туроператора. Згідно додатку № 1 до Договору ТОВ «ТТВК» зобов`язувалося забезпечити надання за замовленням [PERSON] туристичного продукту/туру для неї та двох членів її сім`ї, а саме: туристична подорож до Туреччини, м. Стамбул, готель Centrum Hotel Istanbul 3, термін туру: з 06.05.2022 по 12.05.2022, вартість туру всього 30 930,00 грн. Загальна вартість туристичного продукту в розмірі 30 930,00 грн сплачена позивачем двома платежам: 07.01.2022 в розмірі 6 929,00 грн та 11.01.2022 в розмірі 24 001,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 98026 від 11.01.2022 турагент - ТОВ «Адвант Тревел» перерахувало грошові кошти в загальному розмірі 30 825,00 грн на користь туроператора ТОВ «ТТВК» як сплату туристичних послуг за Договором на туристичне обслуговування № 98026 від 07.01.2022. Указом Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року в Україні, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, запроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому був неодноразово продовжений, в тому числі було закрито авіасполучення для України. Згідно з п. 3.2.8. Договору на туристичне обслуговування № 98026 від 07.01.2022, у випадку неможливості виконання туроператором (ТОВ «ТТВК») умов, що викладені в листі бронювання (Додаток № 1 до Договору), туроператор зобов`язаний повернути туристу усі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договору про надання послуг. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України). Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм» (далі - Закон № 324/95) За змістом статті 20 Закону № 324/95 за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, зокрема, вартість туристичного обслуговування і порядок оплати, форма розрахунку. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Відповідно до статті 30 Закону № 324/95 порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є, зокрема, порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. У статті 25 Закону № 324/95 встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. У цій справі, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що послугами за договором на туристичне обслуговування позивач не змогла скористатись через воєнний стан, тобто з незалежних від позивача причин, а сплачені ним кошти не було повернуто. Щодо вимог про розірвання договору на туристичне обслуговування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 12.05.2020 у справі № 911/991/19, від 14.07.2021 у справі №911/1442/19, від 21.06.2022 у справі № 911/3276/20, від 05.07.2022 у справі № 922/2469/21, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, від 14.09.2023 у справі № 910/4725/22 неодноразово викладав висновок про те, що за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Отже, встановлення обставин закінчення строку дії договору, щодо якого заявлено позов про його розірвання, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про його розірвання, оскільки розірвання договору, строк дії якого закінчився, є неможливим як таке. З огляду на викладене, обставини наявності/відсутності істотного порушення умов договору однією з його сторін не мають визначального характеру у вирішенні спору про розірвання договору, строк дії якого закінчився. Як встановлено судом, 07.01.2022 між [PERSON] , як замовником, та ТОВ «Адвант Тревел», як турагентом, що діє від імені та за дорученням ТОВ «ТТВК» TUI Ukraine, яке виступає туроператором, на підставі Агентського договору № 5180-14 від 29.10.2014 по реалізації туристичних продуктів, було укладено Договір на туристичне обслуговування № 98026, за умовами якого туроператор зобов`язався відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста (замовника) надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язався на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх (п. 2.1 договору). Відповідно до п. 8.9 указаного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до закінчення терміну туру. Згідно із п. 1.4 розділу 1 договору «Визначення термінів» тур - це туристична подорож (поїздка) за визначеним маршрутом та строками, забезпечена комплексом туристичних послуг, які замовлялися туристом (бронювання, розміщення, харчування, транспортні послуги, рекреація, екскурсії тощо). Із наявного у справі доказу, а саме Додатку № 1 до Договору на туристичне обслуговування № 98026, вбачається, що тур мав початок 06.05.2022 та повинен закінчитись 12.05.2022. Отже закінчення терміну туру 12.05.2022 є датою закінчення дії договору. Оскільки, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору лише у грудні 2024 року, тобто після закінчення строку дії цього договору, визначеного сторонами у пункті 8.9, відсутні правові підстави для його розірвання. Щодо повернення грошових коштів. Відповідно до положень частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто, а у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. У статті 20 Закону № 324/95, зокрема, передбачено, що туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося звини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витратна туриста, а вразі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося звини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося звини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити . У матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідачем, як туроператором, було вжито альтернативних заходів по наданню туристичних послуг, а саме було повідомлено позивача про зміну строків туристичної подорожі у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, а також не було запропоновано повернення коштів, чи прийнятну заміну туристичної послуги. Із наданої позивачем електронної переписки з турагнетом вбачається, що туроператор припинив свою роботу, кошти зберігаються на його зберіганні, та діалог про їх повернення з туроператором необхідно вести тільки після завершення війни. При цьому, позивач із членами сім`ї, у строки, передбачені Договором на туристичне обслуговування № 98026 від 11.01.2022, не отримали туристичну послугу, відповідач ТОВ «ТТВК» взятих на себе зобов`язань не виконав та не повернув отримані від туристів грошові кошти за послугу, яку не надав. Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов договору на туристичне обслуговування позивачем було здійснено оплату туру в загальному розмірі 30 930,00 грн. Таким чином, як положеннями спеціального Закону, так і умовами договору прямо передбачено обов`язок виконавця послуг повернути грошові кошти, які були сплачені замовником за послугу, яка не була надана. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 25 Закону України «Про туризм», зокрема, визначено, що туристи і екскурсанти, серед іншого, мають право на отримання туристичних послуг, передбачених договором, та на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. З урахуванням встановлених обставин та норм матеріального і договірного права, що регулюють спірні правовідносини, беручи до уваги те, що відповідачем туристичний продукт позивачу наданий не був, а також не були повернуті грошові кошти, сплачені за вказані послуги, а тому вимоги позивача [PERSON] про стягнення сплачених нею коштів у розмірі 30 930,00 грн підлягають задоволенню. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, що передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Частинами 1-4 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У даному випадку позивачем надано суду докази, які відповідають критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості та підтверджують сплату позивачем туристичних послуг. Також судом встановлено та не спростовано відповідачем, що в результаті невиконання зобов`язання відповідачем не повернути кошти позивачу. Отже, спричинення позивачу відповідачем майнової шкоди безумовно спричинило їй моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. У даному випадку, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених матеріальних змін, наслідки. Враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, істотних порушень її прав, суд вважає достатнім та справедливим розмір компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн. Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача компенсації моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн. Оскільки, позивачка при поданні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в загальному розмірі 908,40 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial