Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 лютого 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено договір №4423003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На підставі погоджених умов, викладених у п.2.1 договору ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надає кредит у безготівковій формі в сумі 4100,00 грн., шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) №414960*2943. Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну проценту ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало в повному обсязі. Договір підписано в електронній формі. Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулося через платіжну систему, на підставі договору № 210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК Україна». Позивач виконав умови договору в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. За даними поденного розрахунку заборгованості за договором №4423003 від 26.02.2024 у період з 26.02.2024 року по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами сумою 24907,60 грн. На підставі договору факторингу № 24/05/2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило права вимоги, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача. До позивача відповідно до укладеного договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4423003 від 26.02.2024 року, загальна сума заборгованості склала 31057,60 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4100 грн., заборгованість за процентами 24907,60 грн., штрафні санкції 2050 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 р. змінено найменування на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Відповідно до умов Договору №4423003 строк кредиту 350 днів з 26.02.2024 по 20.02.2025. Станом на укладення договору факторингу від 25.10.2024 р., строк дії договору №4423003 від 26.02.2024 не закінчився, тому в межах його дії у період з 26.10.2024 (115 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11787,50 грн., а тому загальна сума заборгованості становить 36695,00 грн. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Таким чином відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №4423003 від 26.02.2024 загальною сумою 42845,10 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 41000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 24907,60 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 115 календарних днів 11787,50 грн., штрафні санкції 2050 грн. Враховуючи норми чинного законодавства, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період діє воєнного стану, позивач вважає, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за договором в розмірі 2050 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 р. змінено найменування на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Так як відповідач не виконав умови кредитного договору, то позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач втретє не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Справу слід розглядати у відсутності сторін за наявними у ній письмовими доказами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 26.02.2024 Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4423003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2 договору - сума кредиту складає 4100,00 грн.. Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 26.02.2024 по 20.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. На підставі погоджених умов, викладених у п.2.1 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі в сумі 4100,00 грн., шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) №№414960*2943, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Також, враховуючи зазначені вище умови договору, сторони уклали додатковий договір. Вищевказаний договір підписано в електронній формі. ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» не є банківською установою, то відповідно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів і, як наслідок формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулося через платіжну систему, на підставі Договору № 210222-1 про переказ коштів від 21.02.2022 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК Україна». ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало в повному обсязі. Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. За даними поденного розрахунку заборгованості за договором №4423003 від 26.02.2024 у період з 26.02.2024 року по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами сумою 24907,60 грн. На підставі договору факторингу № 24/05/2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило права вимоги, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача. До позивача відповідно до укладеного договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4423003 від 26.02.2024 року, загальна сума заборгованості склала 31057,60 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4100 грн., заборгованість за процентами 24907,60 грн., штрафні санкції 2050 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 р. змінено найменування на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Відповідно до умов Договору №4423003 строк кредиту 350 днів з 26.02.2024 по 20.02.2025. Станом на укладення договору факторингу від 25.10.2024 р., строк дії договору №4423003 від 26.02.2024 не закінчився, тому в межах його дії у період з 26.10.2024 (115 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11787,50 грн., а тому загальна сума заборгованості становить 36695,00 грн. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Таким чином відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №4423003 від 26.02.2024 загальною сумою 42845,10 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 41000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 24907,60 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 115 календарних днів 11787,50 грн., штрафні санкції 2050 грн. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 40795,10 грн.: - 4100 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 24907,60 грн. - нараховані проценти первісним кредитором; - 11787,50 грн. - нараховані позивачем проценти за 115 календарних дні. Враховуючи норми чинного законодавства, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період діє воєнного стану, не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за договором в розмірі 2050 грн. Наданий суду розрахунок заборгованості за договором відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»,так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитні договори сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги\~ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягнення судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеномустаттею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до суду надані слідуючі документи: - копія договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 р., укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»; -копія акту прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 17.02.2025. Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved