Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

09 травня 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04 липня 2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. Постановою НКРЕП №2500 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання. Договір не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Вказує, що відповідачем постачальнику надавалася підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 11 січня 2021 року, тобто [PERSON] приєдналася до умов договору. Так, позивачем здійснюється постачання природного газу до житлового приміщення відповідача за адресою: [ADDRESS] . Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав вказані послуги, але відповідачка не здійснювала їх оплату, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Посилаючись на викладені вище обставини позивач просить стягнути з відповідачки 61709,24 грн боргу та сплачений судовий збір. 14 травня 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідачки. Ухвалою від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Костенко В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 6). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подала (а. с. 34). Враховуючи, що належним чином сповіщена відповідачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217152967 від 21 липня 2020 року на підставі договору дарування житлового будинку від 21 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І., внесені відомості про право власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16-18). За адресою [ADDRESS] на підставі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 11 січня 2021 року відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , EIC-код [NUMBER] . Природний газ за об`єктом споживання використовується комплексно, в тому числі для опалення (а. с. 11-12). Відповідно до інформації про фінансовий стан по вказаному вище особовому рахунку в період з січня 2021 року по серпень 2024 року споживачем здійснювалося споживання газу в загальному об`ємі 10105,73 куб.м. на підставі поданих показників лічильника. Сума нарахованої оплати за спожитий газ у вказаний період становить 78963,90 грн, із них споживачем сплачено 17254,64 грн, а залишок несплачених коштів становить 61709,24 грн, що узгоджується з ціною позову (а. с. 11). Тобто, за період з січня 2021 року по серпень 2024 року відповідачка активно користувалася послугами, що надавалися позивачем, частково здійснювала їх оплату, однак не у повному обсязі. 09 жовтня 2024 року позивачем на адресу відповідачки направлялася вимога про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 61709,24 грн (а. с. 19). Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються\~ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015\~та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу, затвердженими\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Пунктом 2 розділу ІІІ вказаних Правил передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, пунктом 1.1 якого визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно з п. 1.2 Типового договору постачання умови цього договору розроблені відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу»\~та Правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 1.3 Типового договору він є договором приєднання, укладається з урахуванням статей 633,\~634,\~641\~та 642 Цивільного кодексу України\~на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання. З 01 травня 2022 року відповідно до\~наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198\~постачання природного газу побутовим споживачам здійснює ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Відповідно до ч. 1 ст. 322\~ЦК України,\~власник зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ). Згідно з п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати їх за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно зі статтями\~67,\~68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до\~правової позиції\~Великої Палати\~Верховного суду,\~викладеної у\~постанові від\~07\~липня 2020\~року у\~справі №7128916/17-ц,\~надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах.\~Споживачі зобов`язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~Факт відсутності\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг сам\~по собі\~не може\~бути підставою\~для звільнення\~споживача від\~оплати послуг\~у повному\~обсязі. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. В ухвалі ВССУ від 20 листопада 2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі Статтею 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка користується послугами позивача, однак вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв`язку з чим за період з січня 2021 року по серпень 2024 року виникла заборгованість за спожитий природний газ у сумі 61709,24 грн, що підтверджується довідкою про фінансовий стан, в якому відображено нарахування та сплата платежів за спожитий природний газ за вказаний період. Враховуючи викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги ТОВ\~«Газоростачальна компанія\~«Нафтогаз України»\~ слід задовольнити\~та стягнути з відповідачки у заборгованість за спожитий природній газ у сумі 61709,24 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь слід стягнути 3028 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved