Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача - Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ БАНК» заборгованість за кредитним договором № A3H8CT155101209279 від 02.12.2021 року у розмірі 162722,36 грн., яка утворилася станом на 18.03.2025 року та складається з наступного: 69939,78 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 92782,58 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 162722,36 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 02.12.2021 року будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклав з АТ «А-Банк» договір A3H8CT155101209279, щодо надання кредиту в розмірі 70000,00 грн. строком на 64 місяців до 01.04.2027 року зі сплатою процентів у розмірі 75,00 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Свої зобов`язання АТ «А-Банк» за договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідач всупереч вимогам договору та цивільного законодавства, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з невиконанням умов договору, у відповідача станом на 18.03.2025 року перед АТ «А-Банк» утворилась заборгованість за кредитним договором № A3H8CT155101209279 від 02.12.2021 року у розмірі 162722,36 грн., яка складається з наступного: 69939,78 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 92782,58 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на відому адресу місця реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялась на відому адресу місця реєстрації відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив справу слухати за відсутності представника банку та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.12.2021 року [PERSON] уклав з АТ «А-Банк» договір A3H8CT155101209279, щодо надання кредиту в розмірі 70000,00 грн. строком на 64 місяців до 01.04.2027 року зі сплатою процентів у розмірі 75,00 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору ліміт цього договору: 70000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 01.04.2027 року, терміном на 64 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Свої зобов`язання АТ «А-Банк» виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків в розмірі обумовленому договором. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач порушив свої зобов`язання, встановлені умовами договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, у зв`язку з чим станом на 18.03.2025 року заборгованість відповідача перед АТ «А-Банк» за кредитним договором № A3H8CT155101209279 від 02.12.2021 року становить 162722,36 грн., яка складається з наступного: 69939,78 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 92782,58 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви в 2025 році позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved