Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] в зв`язку з навчання в розмірі 8\~500,00 гривень щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.06.2000 року сторони уклали шлюб. В шлюбі в подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.04.2013 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1\~500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [INFO] доньці виповнилося 18 років, тобто вона стала повнолітньою, в той же час продовжує навчатися у Львівському національному університеті імені Івана Франка за спеціальністю підприємництво та торгівля, термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, вартість навчання за рік становить 17\~340,00 гривень. Крім цього, донька важко хворіє з дитинства на хронічне генетичне захворювання - муковісцидоз з панкреатичною недостатністю. Хронічний бронхообструктивний синдром, що підтверджується витягом із історії хвороби Обласної клінічної лікарні Львівської облради «Клінічний центр дитячої медицини» де донька знаходилася на плановому лікуванні з 04.04.2025 по 07.03.2025 року. Через дане захворювання доньці призначена інвалідність. Лікування, яке проходить донька дуже дорого вартісне, батько дитини жодної участі в цьому не приймає, а соціальної допомоги призначеної державою не вистачає навіть на декілька днів лікування. В Закарпатській області не має відповідних фахівців з лікування вищевказаного захворювання, тому донька постійно лікується в м. Львів. Працювати і отримувати самостійний дохід донька не може так як навчається стаціонарно. Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 04.04.2025 року постановлено позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився повторно, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.04.2013 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано та ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1\~500, 00 гривень (а.с.6-8). [INFO] доньці виповнилося 18 років, тобто вона стала повнолітньою. Відповідно до довідки № 288 від 19.02.2025 року [PERSON] є студенткою 1 курсу освітнього ступеня Бакалавр денної форми навчання Львівського національного університету імені Івана Франка за спеціальністю підприємництво та торгівля, термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року (а.с.9). Вартість навчання студентів львівського національного університету імені Івана Франка за спеціальністю підприємництво та торгівля становить 34\~680, 00 гривень за рік (а.с.10). Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням того, що донька сторін навчається у Львівському національному університету імені Івана Франка за спеціальністю підприємництво та торгівля у зв`язку з чим потребує матеріальних витрат на навчання, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, а також враховуючи, що у суду не має доказів щодо обмеження відповідача у працездатності, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі у розмірі 4 800,00 гривень щомісячно. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої названої вище статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial