Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У травні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 7 жовтня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №5996756, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 13800 гривень 00 копійок строком на 360 днів. Також сторони домовились про те, що за користування кредитними коштами нараховується стандартна процентна ставка в розмірі 1,99% в день в межах строку кредиту, реальна річна ставка 726,35%. 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу №29-05/2023-Ф, за яким було відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, в тому числі і до [PERSON] . Однак відповідач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року. Так, станом на дату відступлення прав вимоги у відповідача утворився борг по тілу кредиту в розмірі 13800 гривень 00 копійок та борг за процентами в розмірі 24715 гривень 80 копійок, а всього в загальному розмірі 38515 гривень 80 копійок. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань, у нього виник борг за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року в загальному розмірі 54993 гривень 00 копійок, що складається з боргу по тілу кредиту в розмірі 13800 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 41193 гривень 00 копійок. Тому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить стягнути з відповідача борг за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року в розмірі 54993 гривень 00 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 травня 2024 року (а.с.123 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 20 травня 2024 року (а.с.126 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 4 жовтня 2024 року (а.с.160-165 т.1) з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був стягнутий борг за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року в розмірі 54993 гривень 00 копійок, витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень 00 копійок. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 листопада 2024 року (а.с.191-192 т.1) заява [PERSON] про перегляд заочного рішення залишена без руху. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 листопада 2024 року (а.с.199 т.1) було прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 грудня 2024 року (а.с.49-50 т.2) було скасовано заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 4 жовтня 2024 року та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 4 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.106 т.2), було змінено найменування позивача з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 4 лютого 2025 року (а.с.103-104 т.2) було витребувано у АТ «Укрексімбанк» інформацію про те, чи були відкриті у вказаній банківській установі рахунки для обслуговування [PERSON] станом на 7 жовтня 2022 року та які саме; інформацію про належність відповідачу банківської картки [NUMBER] ; інформацію про перерахування грошових коштів на рахунок, відкритий для обслуговування [PERSON] 7 жовтня 2022 року від ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 13800 гривень 00 копійок; а також виписку про рух грошових коштів по банківській картці [NUMBER] за 7 жовтня 2022 року. Представник позивача Городніщева Є.О. не з`явилась у судове засідання та подала заяву (а.с.82-82-86 т.2), в якій просила розглянути справу у її відсутності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позову та посилається на те, що [PERSON] не отримував грошові кошти у виконання кредитного договору. Крім того, з 11 червня 2023 року до 22 січня 2024 року відповідач був зарахований на військову службу, відтак на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Тому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7 жовтня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №5996756 (а.с.18-28), за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 13800 гривень 00 копійок строком на 360 днів. Також сторони домовились про те, що за користування кредитними коштами нараховується стандартна процентна ставка в розмірі 1,99% в день в межах строку кредиту, реальна річна ставка 726,35%. Вказаний договір був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.2.1 договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству. Відповідно до п.3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п.3.3 договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054\~ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Системне тлумачення ст.81 ЦПК України та ч.1 ст.1054 ЦК України свідчить про те, що саме позивач зобов`язаний довести не тільки укладення кредитного договору, а також факт надання кредиту. На підтвердження цього факту ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надав лист ТОВ «Пейтек Україна» від 6 червня 2023 року (а.с.63-67 т.1), з якого вбачається, що 7 жовтня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» у виконання договору про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року перерахував на банківську картку [NUMBER] в системі ТОВ «Пейтек Україна» грошові кошти в розмірі 13800 гривень 00 копійок. Достовірність цього доказу підтверджується отриманою від АТ «Укрексімбанк» інформацією: електронним носієм № [NUMBER] (а.с.120 т.2), випискою за контрактом (а.с.122-123 т.2), довідкою про відкриті [PERSON] рахунки (а.с.124, 125 т.2). Зі змісту означених доказів вбачається, що на ім`я [PERSON] в АТ «Укрексімбанк» емітована картка [NUMBER] , на яку 7 жовтня 2022 року були зараховані грошові кошти в розмірі 13800 гривень 00 копійок. Як вбачається з розділу 5.11 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» (а.с.97-115 т.1) саме споживач обирає бажані умови кредитування, в тому числі суму та строк кредитування, а також реєструє банківський рахунок / платіжну картку для перерахування коштів. Споживач має право відмовитись від укладання договору, однак у разі готовності прийняти пропозицію ТОВ «Авентус Україна» натискає відповідну клавішу, що висловлює його згоду, після чого споживач вводить одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, направлений йому товариством. Договір про надання про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між сторонами не був би укладений. Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Тому суд критично ставиться до посилань представника відповідача [PERSON] на не укладення кредитного договору та не отримання його довірителем кредитних коштів від TOB «Авентус Україна». [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року, тому у нього станом на 28 травня 2023 року утворився борг перед TOB «Авентус Україна» по тілу кредиту в розмірі 13800 гривень 00 копійок та борг за процентами в розмірі 24715 гривень 80 копійок, а всього в загальному розмірі 38515 гривень 80 копійок. Вказана обставина підтверджується розрахунком боргу (а.с.89-101 т.2). 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу №29.05/23-Ф (а.с.71-79 т.1), предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, а також складено акт прийому-передачі реєстру боржників від 18 29 травня 2023 року (а.с.80 т.1). Згідно з витягом з Реєстру (боржників) від 29 травня 2023 року до вказаного договору (а.с.44 т.1), до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №5996756, укладеним між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», в розмірі 38515 гривень 80 копійок, який складається з: боргу по тілу кредиту в розмірі 13800 гривень 00 копійок; боргу за процентами в розмірі 24715 гривень 80 копійок. Аналіз договору факторингу №29.05/23-Ф від 29 травня 2023 року, акта прийому-передачі реєстру боржників від 29 травня 2023 року та реєстру боржників від 29 травня 2023 року до вказаного договору свідчить про те, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року, укладеним відповідачем з ТОВ «Авентус Україна». Зі змісту розрахунку заборгованості (а.с.87-88 т.2), вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховував відповідачу проценти за користування кредитом з 29 травня 2023 року до 27 липня 2023 року. З копії витягу з наказу №186 від 11 червня 2023 року (а.с.180 т.1) та копії посвідчення офіцера серії [NUMBER] (а.с.181-184 т.1) вбачається, що [PERSON] перебував на військовій службі в період часу з 11 червня 2023 року до 10 січня 2024 року. Аналіз вказаних доказів свідчить про те, що на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідачу, як військовослужбовцю, призваному на військову службу за призовом під час мобілізації, кредитором в період часу з 11 червня 2023 року до 27 липня 2023 року не мали нараховуватись проценти за користування кредитними коштами, отриманими ним за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року. Таким чином розмір процентів, які могли бути нараховані відповідачу з 29 травня 2023 року до 10 червня 2023 року, становив 3570 гривень 6 копійок (13 днів х 274,62 гривень). Загальний розмір боргу [PERSON] станом на 10 червня 2023 року становив 42085 гривень 86 копійок (13800,00 + 24715,80 + 3570,06). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернув борг за договором про надання споживчого кредиту №5996756 від 7 жовтня 2022 року. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути борг за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№5996756\~від 7\~жовтня 2022\~року в розмірі 42085 гривень 86 копійок. Підстави для стягнення боргу в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в частині цих вимог слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. а. щодо судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Фінтраст\~Україна» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 26 квітня 2024 року (а.с.119 т.1). Пред`явлений позов задоволений частково, а саме на 76,53% (42085,86 : 54993,00 х 100%). З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1853 гривень 86 копійок (2422,40 : 100% х 76,53%). б. щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 звернув увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18. Тобто вказана судова практика є незмінною. 28 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О. був укладений договір на надання правничої допомоги №28/03-2024 (а.с.68-70 т.1). Відповідно до звіту про надання правової допомоги за вказаним договором від 22 квітня 2024 року (а.с.30 т.1) адвокат Городніщева Є.О. надала товариству такі послуги: збір та аналіз доказів та документів для подання позовної заяви про стягнення боргу за кредитним договором, складення позовної заяви та подання її до суду, вартість послуг 10000 гривень 00 копійок. З рахунку на оплату від 22 квітня 2024 року (а.с.50 т.) вбачається, що адвокат Городніщева Є.О. сформувала рахунок на підставі договору на надання правничої допомоги №28/03-2024 від 28 березня 2024 року на оплату послуг позивачем у розмірі 10000 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивачаналежить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7653 гривень 00 копійок (10000,00 : 100% х 76,53%).

Outcome: partial