Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у червні 2024 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 77746883 в розмірі 45024,43 грн., за кредитним договором № 2442616 від 06.10.2021 року в розмірі 14365,45 грн., за кредитним договором № 07521-11/2021 в розмірі 5888,30 та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.09.2021\~\~ [PERSON] уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 77746883. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, про що свідчить п. 12 укладеного договору. Відповідно до п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальникові у власність грошові кошти на погоджений умовах договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 14/06/21 у відповідності до у мов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 17.05.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача в сумі 45024,43 грн., з яких: 13965,87 грн. сума заборгованості за основним боргом, 31058,56 грн. сума заборгованості по відсоткам. 06 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2442616. 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082023 відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14365,45 грн., з яких: 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8865,45 грн. сума заборгованості за відсотками. Окрім цього, позивач зазначає, що 10.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №07521-11/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 21.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21092022, і останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Разом з цим вказує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №07521-11/2021 в розмірі 5888,3 грн., з яких 2020 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 3868,3 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.08.2024 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ 13.01.2025 через підсистему ЕСІТС «Електронний суд» надійшли письмові пояснення за підписом [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , яка повністю заперечує проти позову, а також проти доводів та аргументів, які викладені у позовній заяві «ТОВ «ФК «ЄАПБ». Зокрема, відповідач заперечує наявність правовідносин та зобов`язань перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та за жодних обставин не мала та не отримувала жодних кредитних коштів та позик від вказаних підприємств за спірними договорами позики № 77746883 від 19.09.2021 року, договором № 2442616 від 06.10.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту та договором про надання фінансового кредиту № 07521-11/2021 від 10.11.2021 року і ніколи не укладала такі спірні договори з додатками до них. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом опублікування оголошення відповідачу про дату та час судового засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України та напрвлення судорвих овісток про виклик до суду у електронний кабінет Електронного суду представнику відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено,\~що 19.09.2021\~року\~\~ [PERSON] уклала\~із Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~договір позики\~№ 77746883.\~За умовами\~даного Договору,\~ [PERSON] отримала\~від ТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів»\~кредит в\~сумі 14652\~грн.,\~строком на\~30\~днів,\~з фіксованою\~ставкою 1,99%,\~з орієнтовною\~загальною вартістю\~позики в\~розмірі 17713,54\~грн., а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Згідно з умовами договору, останній день повернення позики\~18.10.2021 року даним договором також передбачено знижену процентну ставку 0.7% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% в день, пеня 2,70% в день. Відповідно до умов вказаного договору позики, договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з\~Законом України «Про електронну комерцію». Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ з повного інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.1., 5.3. п. 5 Договору позики). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (клієнт) та ТОВ «ФК ЄАПБ» (фактор) укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, перелік грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 17.05.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача в сумі 45024,43 грн., з яких: 13965,87 грн. сума заборгованості за основним боргом, 31058,56 грн. сума заборгованості по відсоткам. \~ \~ \~ \~З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 жовтня 2023 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. 06 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2442616. За умовами даного Договору, [PERSON] , на умовах строковості, зворотності, платності отримав від ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти в сумі 5 500,00 грн., строком на 30 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 1,99% в день, з орієнтовною вартістю кредиту 8783,50 грн. Даний Договір підписаний 06 жовтня 2021 року електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 04.12.2021 року було укладено додатковий договір до Договору № 2442616 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за Договором \~ \~ \~ \~№ 2442616, відповідно до розділу 4 Договору відповідач ініціювала продовження строку користування кредитом. Додатковим договором було погоджено умови користування кредитом строком на 30 днів та датою повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом 04.01.2022. 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору Факторингу №11082023 від 11.08.2023 сума заборгованості [PERSON] становить 14365,45 грн., з яких: 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8865,45 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.08.2023 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Окрім цього, 10.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №07521-11/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 30 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. При цьому, як передбачено п. 2.5 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Також додано копію Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №07521-11/2021 від 10.11.2021 року, в якому наявний графік платежів, який теж підписано електронним підписом відповідача. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 08 грудня 2021 року [PERSON] було подано заяву на відстрочення виконання зобов`язання за договором № 07521-11/2021 строком на 7 календарних дні та відповідно до пункту 4.6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту оплатила суму у розмірі 424,20 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. В цей же день було укладено додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 07521-11/2021 від 10.11.2021, в якій сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 14.12.2021, будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості становить 2302,80 грн. У зв`язку із відстроченням виконання зобов`язання за договором, відповідач зобов`язалась здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіка розрахунків, де сума кредиту становить 2020 грн., процентна ставка за день користування кредитом 0,50%, сума відсотків за користування кредитом за 7 днів становить 282,80 грн. та загальна сума до сплати 2302,80 грн. 21.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21092022, і останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5888,3 з яких 2020 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 3868,3 грн. сума заборгованості за відсотками. В зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 77746883 в розмірі 45024,43 грн., за кредитним договором № 2442616 від 06.10.2021 року в розмірі 14365,45 грн., за кредитним договором № 07521-11/2021 в розмірі 5888,30. Відповідно до ст. ст.\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно\~ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно до ч.2\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» правомірно набуло права вимоги за вказаними договорами, боржником за якими є відповідач [PERSON] . В силу ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.\~628,\~629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1\~ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2\~ст. 638 ЦК України). Частиною 1\~статті 205 ЦК України\~передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон), так згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3\~ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6\~ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8\~ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями\~ст. 12 Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на вказане вище, суд вважає, що між сторонами правомірно укладений договір позики в електронній формі та у відповідності до вимог закону. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам\~закону, у тому числі Закону України «Про електрону комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2\~статті 1054 ЦК України\~та частини 2\~статті 1050 ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або\~законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, суд зазначає, що в\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~перелічена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Зокрема, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Судом встановлено, що зміст зобов`язання в наведених договорах викладено досить зрозуміло, що дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договорів зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю. Відповідач [PERSON] ознайомилася з наданою в договорах інформацією, що засвідчила електронним підписом, вибрала та погодилася з конкретними умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та уклала договори підписавши їх особистим електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Тобто таким чином висловила своє волевиявлення щодо укладання договорів позики та кредиту за конкретних умов. Відповідач не надала жодних доказів на підтвердження своїх тверджень щодо не укладення договорів, зокрема, не зверталася до суду із позовом про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій позивача. Позичальником, також, не доведено належного повернення отриманих нею коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. \~ \~ \~ \~Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена\~законом\~або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого кредитним договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц. Згідно позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Суд зауважує, що у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050\~ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625\~ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625\~ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048\~ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625\~цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048\~ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. При цьому, суд звертає увагу, що доказів того, що відповідач повністю сплатила грошові кошти за укладеним договором суду не надано, як і відповідачем доказів про повернення наданих грошових коштів за даним кредитним договором теж не надано. З урахуванням вищевикладеного, слід зробити висновок, що проценти в нарахованому позивачем розміру по укладеними договорами з [PERSON] в повному обсязі стягненню не підлягають виходячи з вищенаведених обґрунтувань, оскільки нарахування встановлених в договорі відсотків після закінчення строків, на які останні укладалися повинно бути припинене, так як у первісного кредитора, а в подальшому у позивача після закінчення строку, на який укладався договір позики виникло право на отримання від позичальника інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом. Іншими словами, порушення відповідачем строків повернення кредиту за укладеним договором, не має наслідком нарахування та стягнення з відповідача відсотків, визначених за договорами, оскільки вони нараховуються в межах строку дії договору про надання фінансового кредиту. Проте має наслідком виникнення у первісного кредитора та у позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом. Але вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних позивачем не заявляються. Тому, щодо укладання Договору позики №77746883 від 19.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», кредитного договору № 2442616 від 06.10.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна», кредитного договору № 07521-11/2021 від 10.11.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] суд дійшов наступного висновку. Згідно п.2 кредитного договору (позики) №77746883, сума тіла кредиту, яка була надана [PERSON] становила 14652,00 грн., строк кредитування становив 30 днів, а відсоткова ставка нарахування відсотків у день становила 1,99% згідно умов погоджених та прописаних сторонами у таблиці п.2 кредитного договору. При цьому, кредитний ліміт за кредитним договором не збільшувався, інші додаткові угоди, сторонами кредитного договору не укладалися, інші розрахунки боргу, який підлягає поверненню та інший розмір витрат за кредитом сторонами - не погоджувався. Отже, сторонами кредитного договору були погоджені наступні умови: 14652,00 (тіло кредиту)*1,99% (відсоткова ставка) = 291,57 грн. - відсотки за один день; 30 днів (строк кредитування)* 238,80 грн. (відсотки за один день) = 8747,24 грн. - борг за відсотками; 14652,00 (тіло кредиту) + 8747,24 (борг за відсотками) = 23399,24 грн. - борг за кредитом, згідно договору позики №77746883. Щодо кредитного договору № 2442616 від 06.10.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна відповідно до п.1.2 кредитного договору №2442616, сума тіла кредиту, яка була надана [PERSON] становила 5500,00 грн., строк кредитування становив 30 днів, а відсоткова ставка нарахування відсотків у день становила 1,99% згідно умов погоджених та прописаних сторонами у п.1.4.1 кредитного договору. При цьому, кредитний ліміт за кредитним договором не збільшувався, однак 04.12.2021 року було укладено додатковий договір до Договору № 2442616 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] про продовження строку користування кредитом на 30 днів. Отже, сторонами кредитного договору були погоджені наступні умови: 5500,00 (тіло кредиту)*1,99% (відсоткова ставка) = 109,45 грн. - відсотки за один день; 60 днів (строк кредитування)* 109,45 грн. (відсотки за один день) = 6567 грн. - борг за відсотками; 5500 (тіло кредиту) + 6567 (борг за відсотками) = 12067 грн. - борг за кредитом, згідно кредитному договору №2442616. \~ \~ \~ \~ Що стосується кредитного договору № №07521-11/2021 від 10.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відповідно до п.1.1 кредитного договору №07521-11/2021, сума тіла кредиту, яка була надана [PERSON] становила 4000,00 грн., строк кредитування становив 30 днів, а відсоткова ставка нарахування відсотків у день становила 0,5% згідно умов погоджених та прописаних сторонами у п.1.3 кредитного договору. При цьому, кредитний ліміт за кредитним договором не збільшувався, однак 08.12.2021 року було укладено додатковий угоду № 3 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] про продовження строку користування кредитом на 7 днів. Отже, сторонами кредитного договору були погоджені наступні умови: 4000,00 (тіло кредиту)*0,5% (відсоткова ставка) = 20 грн. - відсотки за один день; 37 днів (строк кредитування)* 20 грн. (відсотки за один день) = 740 грн. - борг за відсотками; 4000 (тіло кредиту) + 740 (борг за відсотками) = 4740 грн. - борг за кредитом, згідно кредитному договору №07521-11/2021. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає повне задоволення позовних вимог безпідставне в тому числі тому, що нарахування відсотків кредитором проводилося поза погодженого сторонами строку кредитування та розмір вимог не відповідає умовам кредитного договору та додатків до нього. Таким чином, позовні вимоги доведені та обґрунтовані позивачем лише частково, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в загальній сумі, яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] в розмірі 40206,24 гривень. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 69836 від 24.05.2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають (40206,24 / 65278,18 *100)= 61,5 %, отже 1862,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial