Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Попова Інна Павлівна в інтересах позивача [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. У позовні заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.12.2024, позивач просить: - визнати неправомірним використання [PERSON] фотозображення, належного [PERSON] , та поширення його персональних даних, опублікованих нею в мережі Інтернет на її сторінці в соціальній мережі «Facebook» «Inna Grytsenko ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] в дописі, опублікованому [INFO] о 22 годині 29 хвилині; - зобов`язати [PERSON] видалити зі своєї сторінки в Інтернеті у соціальній мережі «Facebook» з «Inna Grytsenko ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] в дописі, опублікованому [INFO] о 22 годині 29 хвилині належне [PERSON] фотозображення та персональні дані [PERSON] ; - визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію та є втручанням в особисте (приватне) життя [PERSON] інформацію, яка опублікована [PERSON] в мережі Інтернет на її сторінці в соціальній мережі «Facebook» « [PERSON] ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] дописі, опублікованому [INFO] о 22 годині 29 хвилині; - зобов`язати [PERSON] у триденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію, опубліковану нею в мережі Інтернет на її сторінці в соціальній мережі «Facebook» « [INFO] ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] в дописі, опублікованому [INFO] о 22 годині 29 хвилині та яка опублікована на сторінці « [PERSON] » [INFO] шляхом публікації офіційного спростування наступного змісту: "Спростування! Шановні підписники та користувачі соціальної мережі «Facebook»! Визнаю, що інформація, викладена на моїй сторінці соціальної мережі «Facebook» у публікації від [INFO] о 22 годині 29 хвилин та на сторінці « [PERSON] » [INFO] щодо [PERSON] є недостовірною, не відповідає дійсності, порушує права і свободи, є втручанням в особисте сімейне життя та принижує честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] .»; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.01.2024 із соціальної мережі «Facebook» дізнався, що відповідач 07.01.2024 опублікувала на власній сторінці в мережі «Facebook» фото позивача та допис наступного змісту: «А Ви знали? [PERSON] , [INFO] , унівесал - вантажник у ПАТ "Черкасиобленерго". Чоловік силою забрав малу дитину у мами та через соціальні служби [PERSON] намагається позбавити колишню дружину батьківських прав. Цікаво, чому татусь згадав, що він тато, через 1,5 року після народження доньки?! Можливо, на мою думку, у татуся закінчується в січні 2024 року броня на підприємстві критичної інфраструктури ПАТ "Черкасиобленерго". Питання, чим вантажник для ПАТ "Черкасиобленерго" важливіше ніж електромонтер?!!! Який стратегічний об"єкт він розвантажує? Чому в нього взагалі є броня ПАТ "Черкасиобленерго"?! Чому підняла це питання, бо була сама в "шкурі" цієї мами і залишаюсь... Знаю, що соціальні служби Черкас - це спостерігачі і не більше. Всі рекомендації я виконала, але "друзі" в комісії вирішують, що ти "неурівноважена особа", а батько має право! Має право ізолювати доньку від матері, має право без рішень судів, позбавити маму будь-яких прав, вказувати коли і наскільки можна побачити доньку. В мене донька дорослішає... Ми бачимось, гуляємо... Але, соціальні служби, вона звикла жити без мене! Це мій біль!!! Стоп. [PERSON] , де ви берете таких гравців? Команда- це єдиний організм? Це правда? Ви цю ганьбу підтримуєте та "кришуєте"? [PERSON] , хотіла про [PERSON] , а більше про себе написала». Під вказаним дописом позивач написав відповідачу повідомлення, у якому запитав про причини такої публікації, зазначив, що інформація є неправдивою, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, та вимагав спростування зазначеної інформації. Відповідач не вжила заходів з метою спростування вказаної інформації, публікація відповідача від 07.01.2024 була поширена користувачами мережі «Facebook» 69 разів, таким чином, у зв`язку з діями відповідача, серед необмеженої кількості користувачів соціальної мережі були розповсюджені персональні дані позивача, його зображення без згоди останнього, поширена негативна недостовірна інформація про позивача, а також своїми діями відповідач вчинила втручання в особисте сімейне життя позивача. [INFO] о 16 годині 50 хв. відповідач поширила на своїй особистій сторінці в мережі «Facebook» « [INFO] ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] публікацію під назвою « [INFO] , який побив власну колишню дружину та відібрав дитину», за вказаним поширеним відповідачем посиланням [INFO] відсутня будь-яка інформація. При цьому в коментарях до допису відповідач написала повідомлення « [PERSON] чекаю ваші коментарі». Такими діями відповідач вказувала на те, що позивач має відношення до зазначеної новини, разом з тим на сайті першоджерела //antenna.com.ua/ будь-яка інформація відсутня. [INFO] на сторінці в мережі «Facebook» « [PERSON] » був опублікований допис, аналогічний допису від [INFO] , автором якого є відповідач, інші публікації на зазначеній сторінці відсутні. Відповідач коментувала допис на сторінці « [PERSON] ». 04.02.2024 відповідач поширила на своїй особистій сторінці в мережі «Facebook» допис із сторінки « [PERSON] » та опублікувала власний текст: «Цього жаху не має бути в житті маленької дитини і її мами Це також стосується команди футзалістів... Знову підняли тему болючу для раковського Хоч і з запізненням, але маю бажання вставити свої "п`ять копійок" ! " [PERSON] " навіщо видалили свої "яскраві" коментарі?! Захожу, а там тільки згадки у відповідях залишились, а кажуть, що "було потужно"... повторіть» Також, [INFO] відповідач опублікувала на своїй особистій сторінці в мережі «Facebook» допис наступного змісту: «Вам не цікаво?! А я "вболіваю" за футзальну команду "Черкасиобленерго" !!! Цікаво скільки коштує взяти участь у змаганнях? Яка оплата праці у хлопців у вихідний день? Хто взяв на себе витрати за переїзд, проживання, харчування і т.д. профспілка чи адміністрація?! Ссилка на пряму трансляцію: https://www.youtube.com/live/m_TSuuhln8o?si=M5SDRBLBLjejG_Ur P.S. З рахунком 1:0 програли луцькому "Любарту" Ви запитували, що з футзалістами... На даний час деякі вийшли на роботу, деякі звільнились, а деякі змінили місце роботи (да раковський?!). Продовжують грати і програвати Цікаво... який конверт за сьогоднішню гру отримали? #апендикс_чое» Позивач не є публічною особою, інформація поширена відповідачем є недостовірною, порушує визначене Конституцією України право позивача на невтручання в особисте сімейне життя, визначене Законом право на захист персональних даних, а також ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, викликає по відношенню до нього негативне ставлення суспільства. Опублікування у стверджувальній формі інформації про те, що позивач намагається позбавити колишню дружину батьківських прав через соціальні служби Черкас, що він згадав, що є батьком лише через півтора року, силою забрав дитину у матері, пов`язуючи це із бронюванням на підприємстві критичної інфраструктури, створюють уявлення про позивача, як про особу, яка не має високих моральних цінностей, що призводить до негативного упередженого ставлення до нього з боку осіб, які ознайомились з текстом, викладеним у дописі на сторінці відповідача. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 100\~000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 18.09.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Петрика С.А., у якому вказано, що відповідач вважає вимоги позову необґрунтованими. У відзиві зазначено, що за наведеними в позові посиланнями на платформі [PERSON] жодні пости відповідача не відкриваються. Крім того, позивач просить видалити пост, який опублікований на сторінці Фейсбук під назвою « [PERSON] ». При переході за вказаним позивачем посиланням жодних текстів про позивача не відкривається. Позивач не має повноважень писати або видаляти будь-які тексти на новинних ресурсах в мережі інтернет. Позивачем не надано жодного доказу, що саме відповідач є автором тексту про позивача на сторінці « [INFO] », а тому вимога про зобов`язання відповідача видалити вказаний текст на сторінці « [PERSON] » та написати спростування є необґрунтованим та безпідставним. Відповідачем на її сторінці [PERSON] опубліковано її оціночні міркування з приводу журналістського розслідування, яке було проведено журналістами телекомпанії [PERSON] та розміщеного в телеграм каналі [INFO] та [INFO] за посиланням [INFO] а також в статті на сайті телекомпанії за посиланням [INFO] . На вказаному ресурсі телекомпанії Антена також міститься кілька статей про [PERSON] , в яких наведені дані журналістських розслідувань про позивача і його фіктивне працевлаштування в Черкасиобленерго з метою бронювання та ухилення від мобілізації. Крім того, матеріали щодо фіктивного працевлаштування певного кола осіб в Черкасиобленерго зараз розлідується Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області в рамках кримінального провадження №12024250000000001 від 01.01.2024. Крім того, свої оціночні судження відповідач писала після ознайомлення з публікаціями колишньої дружини Позивача в соціальній мережі Інстаграм, де [PERSON] намагалась привернути увагу до свого конфлікту з Позивачем навколо їхньої дитини. Саме з публікацій [PERSON] відповідач дізналась про вказані події і потім почала слідкувати за розвитком подій. Спірна публікація відповідача на сторінці [PERSON] , по своїй суті була розмірковуванням та висловленням своїх припущень та запитань, які виникли в результаті ознайомлення з обставинами конфлікту. При цьому позивач зазначає, що «Відповідач у своєму дописі від 07.01.2024 у стверджувальній формі вказала, інформацію, що є недостовірною, а саме що позивач силою відібрав через соціальні служби [PERSON] намагається позбавити колишню дружину батьківських прав, згадав про існування дитини через півтора року у зв`язку із тим, що закінчується бронювання на підприємстві критичної інфраструктури». Окрім цього, Позивач стверджує, що в порушення його особистих прав, відповідач опублікувала на своїй сторінці [PERSON] фото позивача, що є порушенням його прав. У відзиві зазначено, що в тексті спірного посту, було змінено прізвище позивача. Замість « [PERSON] », в тексті посту зазначено прізвище « [PERSON] ». Вся інформація взята Відповідачем з відкритих джерел в інтернеті. Фото та дата народження позивача також взяті з відкритих джерел в мережі інтернет, зокрема на сайтах «Асоціація футзалу України» та « [INFO] », за посиланнями: [INFO] та [INFO] На вказаних сайтах містяться анкети з особистими даними Позивача, доступ до цих анкет жодним чином не обмежений для інших відвідувачів сайту. Оскільки сам Позивач надав свою мовчазну згоду на публічне розміщення його особистих даних та фото в мережі інтернет, то у відповідача не виникає обов`язку на отримання дозволу позивача на публікацію його даних, які він сам зробив публічними і які взяті з відкритих джерел в мережі Інтернет. Окремо слід відмітити, що позивач брав участь в телевізійному шоу «Говорить вся Україна» на каналі «1+1», де обговорювались його відносини з дружиною та їх спільною дитиною. На вказаній телепередачі позивач та інші члени його сім`ї публічно розповідали обставини їх з дружиною конфлікту через дитину. При цьому позивач не приховував своє обличчя та не заперечував проти публічного обговорення тієї ситуації, що стала предметом журналістського розслідування ТК Антена. Таким чином, свій конфлікт з дружиною позивач сам зробив публічним, не приховуючи при цьому ані свого прізвища, ані своє обличчя. Вказана телепрограма опублікована на платформі [PERSON] за посиланням: https://youtube.com/watch?v=6CUGoyqT9HI&si=AqzBckyFFobsKi6 Факт демонстрації обставин конфлікту позивача та його колишньої дружини по телебаченню, в засобах масової інформації, а також факт порушення ряду кримінальних справ навколо фіктивного працевлаштування в Черкасиобленерго, все це свідчить про високий публічний інтерес до вказаної історії. В свою чергу, відповідач не є учасником цього конфлікту, і тим більше не є автором цієї історії, а лише один з тисяч коментарів вказаної історії. Представником відповідача підкреслені використані у дописі слова та обороти: «припускаю…», «можливо, на мою думку…», використання запитань та порівнянь у тексті. У відзиві також зазначено, що у відповідача були підстави припускати, що позивач намагається позбавити колишню дружину батьківських прав, адже про цей намір Позивач заявляв особисто своїй дружині і цей факт зафіксований в Постанові Черкаського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року у справі № 712/8168/23 (Провадження № 33/821/614/23), якою Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема у вказаній постанові апеляційного суду зазначено: «... В присутності дитини він ображав потерпілу непристойними словами, та здійснював на неї психологічне насильство. Зокрема, він говорив, що за допомогою своїх зв`язків повністю позбавить її материнських прав, що донька скоро забуде матір. Все це супроводжувалось насмішками....». 23.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якій зазначено, що доводи вказані у відзиві не відповідають дійсним обставинам, відповідач, з метою уникнення відповідальності за свої дії, спотворює факти, вказує недостовірну інформацію. За вказаними посиланнями дійсно перейти не можливо, оскільки автор видалив вказаний допис або обмежив доступ до нього. Проте, відповідач у відзиві не заперечує, а навпаки підтверджує, що такий допис нею був опублікований, і що він дійсно стосувався позивача у справі, не зважаючи на те, що вона навмисно допустила помилку в написанні його прізвища. Відповідач вказує, що в дописі були її оціночні судження, оскільки нею використані такі слова як «Припускаю, можливо, на мою думку» і подібні. Допис від початку не мав слова «Припускаю» після слів «Чоловік силою забрав малу дитину у мами та через соціальні служби [PERSON] намагається позбавити колишню дружину батьківських прав.», позивачем надано до позову зображення допису відповідача в тій редакції, в якій він був станом на 08.01.2024, що підтверджує час на зображенні (14 годин тому), і там слово припускаю відсутнє, відповідач стверджувала таку інформацію, вказуючи, що позивач силою забрав дитину в матері та намагається позбавити колишню дружину батьківських прав, що не може підпадати під визначення поняття оціночні судження. Відповідач навмисно згодом виправила свій допис і додала слова, які б могли вказувати на те, що вона припускає чи так вважає, але такі дії відповідача вказують на те, що вона лише намагається уникнути відповідальності. Відповідач не вжила заходів з метою спростування вказаної вище поширеної нею 07.01.2024 недостовірної інформації про позивача, не припинила неправомірного використання фотографії останнього, а в коментарях до вказаного допису продовжила в стверджувальній формі вказувати на обставини, які стосуються особистого життя позивача та його роботи. На зазначеній сторінці « [PERSON] », крім вказаного допису відсутні будь-які інші публікації, сторінка створена 29.01.2024, у сторінки була активна реклама, сторінка має одного читача та два вподобання. Вказана сторінка не є новинним ресурсом, як це вказує відповідач у відзиві, всі ознаки сторінки вказують на те, що вона створена виключно для того, щоб опублікувати допис про позивача, оплатити рекламу та поширити таку інформацію серед необмеженої кількості осіб. Саме аналогічність змісту та зображення вказує на те, що автор дописів на сторінці відповідача та на сторінці « [PERSON] » є одна і та сама особа. Під вказаним дописом відносно позивача необмежена кількість осіб знову писали образливі висловлювання, погрози, демонстрували своє негативне ставлення. Відповідач згодом почала також коментувати зазначений допис на сторінці « [PERSON] ». На даний час допис та коментарі до нього видалені. У відзиві відповідач вказує, що публікувала на своїй сторінці оціночні судження з приводу журналістського розслідування телекомпанії «Антена». Що на вказаному ресурсі містяться статті про позивача і його фіктивне працевлаштування з метою бронювання та ухилення від мобілізації. Крім того відповідач вказує, що проводиться досудове розслідування за фактом фіктивного працевлаштування в Черкасиобленерго. Слід звернути увагу суду, що особа може бути визнана винною у вчиненні того чи іншого злочину виключно за вироком суду, який набрав законної сили. Відносно позивача відсутні рішення суду, якими б він був визнаний винним у вчиненні злочину щодо фіктивного працевлаштування, уникнення від мобілізації, про які вказує відповідач. Відповідачем не надано жодного доказу про те, що кримінальне провадження, на яке Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.09.2024 7 вона посилається, взагалі має якесь відношення до позивача. Щодо так званих «журналістських розслідувань» телекомпанії. Ефіри за участю позивача та інші публікації були значно пізніше, ніж опублікована відповідачем інформація. Крім того, постановою в справі 711/5389/23, встановлено, що після 22 години позивач забрав дитину, з однокімнатної квартири, де проживала його колишня дружина, крім дружини та дитини в квартирі були присутні ще двоє осіб- одна жіночої статі, а інша чоловічої. Дитина, якій рік і сім місяців, після 22 год не спала, бо тільки повернулась додому з мамою та її другом, і зважаючи на наявність друга та подруги в квартирі, які збирались там ночувати, ніхто не збирався займатись дитиною. Позивача визнано винним в тому, що він образив колишню дружину словесно та хапав її за руки. Не бив її, не вкрав дитину, не забрав силою у матері, а в ході конфлікту образив словесно та хапав за руки. Щодо іншої постанови в справі № 712/8168/23, то у відзиві відповідач посилається на описову частину постанови, де вказано доводи апеляційної скарги, тобто доводи колишньої дружини позивача, а не ті обставини, які встановлені судом. Позивач не звертався ні до суду, ні до органу опіки та піклування із заявами про позбавлення батьківських прав своєї колишньої дружини, а тому допис відповідача містить саме недостовірну інформацію, оскільки вона вказує, що позивач намагається через соціальні служби позбавити колишню дружину батьківських прав. Позивач не є публічною відомою особою, йому не відомі підстави вказаних вище дій відповідача, а саме опублікування дописів про позивача, з його фотографією, із зазначенням прізвища, імені, дати народження позивача, місця роботи, посади, інформації про наявність бронювання, назву футбольної команди, і зазначенням в стверджувальній формі неправдивої інформації, що стосується особистого сімейного життя. 30.09.2024 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, у якій зазначено, що представник позивача безпідставно стверджує, що відповідач начебто видалив спірну публікацію, намагаючись уникнути відповідальності. Такі твердження представника нічим необґрунтовані та на їх підтвердження не надано жодного доказу. Публікація відповідача не видалялась і копія її була надана разом з відзивом на позов та знаходиться в доступі за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/NxqqdiymFJ8tW9Zy/. Оригінальна публікація дещо відрізняється від того тексту, який позивачем цитується в позовній заяві. Позивачем під час цитування публікації, було видалено слова «припускаю». Так, в оригінальній публікації речення має такий зміст «Чоловік силою забрав малу дитину у мами та через соціальні служби [PERSON] намагається позбавити колишню дружину батьківських прав, припускаю...» Представником позивача зазначено, що позов поданий 26.07.2024 і позивач має довести, що станом саме на дату подачі позову спірна публікацію викладена саме в тій формі і того змісту, на який посилається позивач в своєму позові. Той факт, що позивач відібрав дитину у колишньої дружини доведений Постановою суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (посилання на постанову міститься у відзиві на позов), а тому у позивача відсутні підстави стверджувати, що в цій частині публікація відповідача містить недостовірну інформацію. Фраза про намагання позивача позбавити свою колишню дружину батьківських прав супроводжується в публікації словом «припускаю», що спростовує твердження позивача, що такі обставини були написані саме в стверджувальній формі. Адже такі форми висловлювання як «припущення» та «твердження» не є тотожними. Твердження Позивача, що Відповідач робила будь-які публікації на сторінці в мережі «Facebook» « [PERSON] » є необґрунтованими та безпідставними. Відповідач не робила жодних публікацій на сторінці в мережі «Facebook» « [PERSON] » і місце розташування такої сторінки Відповідачу також невідомо. 15.10.2024 до суду надійшло клопотання про долучення доказів щодо історії змін до дописів сторінки «Inna Grytsenko ( [PERSON] )» та клопотання про уточнення позовних вимог, у якому представником позивача у позовних вимогах вилучені посилання на адреси публікацій у мережі Інтернет, а залишені посилання про місце публікації та дату, самі позовні вимоги залишились тими самими. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.11.2024 року\~закрито підготовче провадження та призначено справу\~до\~судового розгляду. У судовому засіданні позивач та представник позивача позивні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, зазначили, що позивач не є публічною особою, публікація відповідача стосується особистого, сімейного життя позивача, розголошені особисті дані позивача: використане його фото без згоди та зазначена дата народження. Відомості, розголошені відповідачем, є неправдивими, оскільки він не вживав заходів до позбавлення колишньої дружини батьківських прав. У зв`язку з поширенням такої негативної інформації позивач та його мати вимушені були звільнитись з роботи. Представник відповідача та відповідач заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві, зазначили, що викривлена інформація відповідачем не поширювалась, інформація щодо позивача вже була наявна у відкритому доступі, у тому числі фото та інші персональні дані, відповідач лише виклала свої міркування щодо дій позивача відносно доньки та дружини, оскільки їх ситуація видалась схожою до її, що викликало емоції відповідача та бажання викласти думки на сторінці Фейсбук. Крім того, відповідач займає активну суспільну позицію, у тому числі висвітлювала інформацію щодо фінансування та звільнення від мобілізації учасників футзальної команди "Черкасиобленерго", членом якої є і позивач, що також викликало питання щодо мотивів дій позивача, які також були відображені у пості. 11.06.2025 через «Електронний суд» представником позивача подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 12.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про залишення позову без розгляду. 12.06.2025 позивач та представник позивача до судового засідання не з`явились, у заяві, яка надійшла до суду 11.06.2025 представник позивача просила справу розглянути без участі позивача та його представника. Заслухавши сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України). Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Ураховуючи викладене та беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку. Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються відповідно до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Звертаючись до суду з позовними вимогами позивач послався на те, що [INFO] із соціальної мережі «Facebook» дізнався, що відповідач [INFO] о 22 годині 29 хвилин опублікувала на власній сторінці в мережі «Facebook» « [PERSON] ( [PERSON] )», на даний час сторінка має назву « [INFO] ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] фото позивача із зазначенням його дати народження та допис наступного змісту: «А Ви знали? [PERSON] , [INFO] , унівесал - вантажник у ПАТ "Черкасиобленерго". Чоловік силою забрав малу дитину у мами та через соціальні служби [PERSON] намагається позбавити колишню дружину батьківських прав. Цікаво, чому татусь згадав, що він тато, через 1,5 року після народження доньки?! Можливо, на мою думку, у татуся закінчується в січні 2024 року броня на підприємстві критичної інфраструктури ПАТ "Черкасиобленерго". Питання, чим вантажник для ПАТ "Черкасиобленерго" важливіше ніж електромонтер?!!! Який стратегічний об"єкт він розвантажує? Чому в нього взагалі є броня ПАТ "Черкасиобленерго"?! Чому підняла це питання, бо була сама в "шкурі" цієї мами і залишаюсь... Знаю, що соціальні служби Черкас - це спостерігачі і не більше. Всі рекомендації я виконала, але "друзі" в комісії вирішують, що ти "неурівноважена особа", а батько має право! Має право ізолювати доньку від матері, має право без рішень судів, позбавити маму будь-яких прав, вказувати коли і наскільки можна побачити доньку. В мене донька дорослішає... Ми бачимось, гуляємо... Але, соціальні служби, вона звикла жити без мене! Це мій біль!!! Стоп. [PERSON] , де ви берете таких гравців? Команда- це єдиний організм? Це правда? Ви цю ганьбу підтримуєте та "кришуєте"? [PERSON] , хотіла про [PERSON] , а більше про себе написала». Саме щодо зазначеного посту позивач звернувся із позовом до суду, виклавши вимоги про визнання неправомірним використання у пості фотозображення, належного [PERSON] та поширення його персональних даних. У судовому засіданні з`ясовано, що такими персональними даними позивача є його дата народження. Встановлено, що на сторінці відповідача в мережі «Facebook» « [PERSON] ( [PERSON] )», на даний час сторінка має назву « [PERSON] ( [PERSON] )» за посиланням [INFO] наявний пост наступного змісту: « [INFO] [PERSON] , [INFO] , унівесал - вантажник у ПАТ "Черкасиобленерго". Чоловік силою забрав малу дитину у мами та через соціальні служби [PERSON] намагається позбавити колишню дружину батьківських прав, припускаю… Цікаво, чому татусь згадав, що він тато, через 1,5 року після народження доньки?! Можливо, на мою думку, у татуся закінчується в січні 2024 року броня на підприємстві критичної інфраструктури ПАТ "Черкасиобленерго". Питання, чим вантажник для ПАТ "Черкасиобленерго" важливіше ніж електромонтер?!!! Який стратегічний об"єкт він розвантажує? Чому в нього взагалі є броня ПАТ "Черкасиобленерго"?! Чому підняла це питання, бо була сама в "шкурі" цієї мами і залишаюсь... Знаю, що соціальні служби Черкас - це спостерігачі і не більше. Всі рекомендації я виконала, але "друзі" в комісії вирішують, що ти "неурівноважена особа", а батько має право! Має право ізолювати доньку від матері, має право без рішень судів, позбавити маму будь-яких прав, вказувати коли і наскільки можна побачити доньку. В мене донька дорослішає... Ми бачимось, гуляємо... Але, соціальні служби, вона звикла жити без мене! Це мій біль!!! Стоп. [PERSON] , де ви берете таких гравців? Команда- це єдиний організм? Це правда? Ви цю ганьбу підтримуєте та "кришуєте"? [PERSON] , хотіла про [PERSON] , а більше про себе написала». Під постом розміщене фотозображення позивача. Відповідно до заяви про долучення доказів позивачем зазначено, що відповідач змінила пост додавши слово «припускаю…» Однак, на час звернення до суду допис зафіксований саме в такій редакції. Стороною позивача не надано доказів розміщення посту саме в тій редакції, яка стверджувалась позивачем, долучена інформація щодо редагувань не містить даних які саме редагування здійснювались. Вивченням матеріалів справи встановлено, що фото позивача, саме таке, що використане відповідачем, та інші персональні дані позивача містяться у вільному доступі на сайтах «Асоціація футзалу України» та « [INFO] », за посиланнями: [INFO] та [INFO] . Отже, фото позивача та відомості щодо його дати народження вже були наявні у вільному доступі. Крім того, заняття позивачем спортом на професійній основі, прийняття участі у змаганнях, публікація його даних як професійного спортсмена свідчать про певний ступінь публічності позивача та інтерес суспільства. Відповідач посилається як на джерело інформації публікації колишньої дружини позивача в соціальній мережі Інстаграм та журналістське розслідування, яке було проведено журналістами телекомпанії [PERSON] та розміщеного в телеграм каналі [INFO] та [INFO] за посиланням https://t.me/TVantena. Однак, у пості відповідача від 07.01.2024 жодних посилань на джерело інформації не викладено, допис зроблений від імені автора відповідача, отже такі аргументи відповідача не підтверджені матеріалами справи. Водночас, наявні публікації, телевізійне шоу «Говорить вся Україна», у якому обговорювались події щодо конфлікту між позивачем та його колишньою дружиною з приводу встановлення місця проживання їх дитини, програма називається: «Чому відомий футболіст викрав дитину», постанова суду у справі щодо домашнього насильства підтверджують наявність конфлікту між позивачем та колишньою дружиною щодо місця проживання дитини, факт вилучення дитини у матері всупереч її волі, та те, що зазначені факти обговорювались сторонами публічно. Отже, підстави вважати інформацію, викладену відповідачем щодо вилучення дитини позивачем у матері, абсолютно надуманою відсутні. Зазначення відповідачем у дописі щодо намагань позивача позбавити колишню дружину батьківських прав жодними матеріалами не підтверджуються, наявні лише у наведених у постанові Черкаського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року у справі № 712/8168/23 словах потерпілої, які висловлені як переказані погрози. Однак, в контексті всього виразу, наведеного відповідачем у дописі, вираз не можна вважати однозначним ствердженням факту. Щодо викладеного у дописі можливого мотиву дій позивача та подальшої оцінки ситуації відповідачем викладені думки в питальній формі як роздуми та оціночні судження. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 55 Конституції України закріплено право захисту своїх прав свобод від порушень та протиправних посягань. У статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року та пунктом 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, встановлено, що ніхто не повинен зазнавати незаконних і безпідставних посягань на його честь і репутацію. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація (ст. 201 ЦК України). Отже, відповідно до ст. 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що ст. 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. У п. 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ст. 29 Закону України "Про інформацію", інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. У п.21 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам також роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Отже, поширення відповідачем персональних даних позивача всупереч його волі не підтверджене, оскільки фото та дані позивача вже перебували у вільному доступі, частина наведеної відповідачкою інформації викладена з огляду на наявні відомості у відкритих джерелах, а частина має характер оціночних суджень, є суб`єктивною думкою відповідача. Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, зауваження, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачено статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання неправомірним використання персональних даних, визнання інформації недостовірною та зобов`язання її спростувати, а також про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача у відзиві та судових дебатах просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн. На підтвердження витрат до відзиву долучений Договір-доручення про надання правової допомоги від 02.09.2024. Відповідно до п.п. 4.2., 4.3. розділу 4 Договору гонорар адвоката погоджений сторонами складає: 5000 грн консультація позивача відносно поданих, вивчення та аналіз позовних вимог та додатків до позову, визначення переліку необхідних для судового захисту документів, збір та оформлення необхідних доказів; 10000 грн складання відзиву на позов, направлення його суду, участь у судових засіданнях (за необхідністю), супровід та відслідковування судового процесу та, за необхідності, складання додаткових процесуальних документів та направлення їх в суд. В момент підписання Договору, клієнт сплатив адвокату гонорар в сумі 15000 грн. Таким чином, сума витрат на правничу допомогу підтверджена договором, у якому зафіксований факт сплати фіксованого гонорару, викладений опис робіт. Заявлена сума витрат на правничу допомогу відповідає категорії та складності справи, обсягу проведених робіт, отже, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 15000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved