Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено наступні кредитні договори: 15.08.2020 року кредитний договір №2001660090601, за яким позичальниці [PERSON] надано кредит в сумі 31655,00 грн.; 26.12.2021 року кредитний договір №1010365817, за яким позичальниці [PERSON] надано кредит в сумі 60000,00 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість за кредитними договорами станом на 10.01.2025 склала: по кредитному договору від 15.08.2020 року №2001660090601 44438,91 грн., з яких: 27551,99 грн. - заборгованість за кредитом; 16886,92 грн. заборгованість за відсотками; по кредитному договору від 26.12.2021 року №1010365817 94173,68 грн., з яких: 54994,97 грн. - заборгованість за кредитом; 15,25 грн. заборгованість за відсотками; 39163,46 грн. - заборгованість за комісією. Враховуючи вищевикладене представник позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в розмірі 138612,59 грн. та судовий збір по справі в розмірі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не з`явився, у позовній заяві прохав суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка [PERSON] двічі у судові засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, 15.08.2020 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001660090601, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 30000,00 грн. строком на 12 місяців, з процентною ставкою 47,88% річних. Також відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію необхідну для укладення договору про споживчий кредит. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, [PERSON] буде відкрито кредитну лінію на суму 30000,00 грн., з фіксованою процентною ставкою 47,88% річних та реальною річною процентною ставкою 47,88%, строком на 12 місяців, зі спливом якого строк продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» кредитний ліміт по вказаному кредитному договору було неодноразово збільшено, останнього разу 03.03.2022 року до 31655,00 грн.. Відповідачка одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить виписка про рух коштів по особовому рахунку [PERSON] за період з 15.08.2020 року по 10.01.2025 року. Крім того, 26.12.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1010365817, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідачка отримала споживчий кредит в розмірі 60000,00 грн. строком на 24 місяці з процентною ставкою 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Також, відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту з якого вбачається, що [PERSON] буде видано кредит на суму 60000,00 грн., з річною процентною ставкою 0,01% та комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, строком на 24 місяці. Відповідачка одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить платіжна інструкція №TR.54865430.34502.25578 від 26.12.2021 року та виписка про рух коштів по особовому рахунку [PERSON] за період з 26.12.2021 року по 10.01.2025 року. Матеріали справи також містять Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Пунктом 2.2.1 публічної пропозиції визначено, що договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-яким іншими умовами договору. У разі надання фізичною особою необхідних банку документів чи відомостей або умисного надання неправдивих відомостей про себе, вважається що такі дії фізичної особи позбавляють банк можливості надання цій особі банківських послуг, у зв`язку із чим банк відмовляє такій особі в укладенні з нею договору та її обслуговуванні. У п. 2.1.2 публічної пропозиції визначено, що згідно з умовами цього договору банк, у разі акцепту клієнтом публічної пропозиції на укладення договору, зобов`язується надати клієнту визначені договором послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених договором і тарифами. Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (п. 5.1.7 публічної пропозиції). Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачка не виконала своїх договірних зобов`язань за кредитними договорами та станом на 10.01.2025 року має заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 138612,59 грн., а саме: по кредитному договору від 15.08.2020 року №2001660090601 44438,91 грн., з яких: 27551,99 грн. - заборгованість за кредитом; 16886,92 грн. заборгованість за відсотками; по кредитному договору від 26.12.2021 року №1010365817 94173,68 грн., з яких: 54994,97 грн. - заборгованість за кредитом; 15,25 грн. заборгованість за відсотками; 39163,46 грн. - заборгованість за комісією. 13.01.2025 року позивач направив відповідачці письмову вимогу, в якій просив протягом 30 днів з моменту отримання цього листа погасити заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 138612,59 грн. Однак, як зазначає позивач, вказана заборгованість погашена не була. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними договорами, відповідачкою по справі суду не представлено. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно із статями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитних договорів №2001660090601, №1010365817. Через порушення умов договорів з боку позичальниці своєчасне погашення зобов`язань не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договорами, яку відповідачка у добровільному порядку не погасила. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі в сумі 2422,40.

Outcome: approved