Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 25.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір №10200906117, згідно з умовами якого відповідачу надано кошти в сумі 11900,00 грн. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю на умовах, визначених розділом 2 Основного договору, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. При цьому, сторони дійшли згоди, що кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 календарних місяців та платності 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом та 0,01% за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 53,86% річних від загальної суми кредиту. Зазначає, що перший внесок за товар склав 3000 грн. та був сплачений покупцем продавцю в момент придбання товару (п.3.3). П.3.5 договору передбачає, що перелік товарів та послуг, які придбаваються за рахунок кредитних коштів визначено покупцем в заяві на отримання споживчого кредиту. Вказує, що факт отримання товару(ів) та послуг(и) підтверджується особистим підписом покупця у видатковій накладній та/або відповідному правочині на отримання послуг(и). Відповідно до п.3.9 та п.3.10 кредитного договору розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 1527,27 грн. з моменту укладення кредитного договору до 26.11.2021 року включно, а щомісячний платіж повинен сплачуватись до 26 числа кожного місяця. Кредит надається на придбання товарів/послуг, що визначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту (п.3.12). Зазначає, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 04.12.2025 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 18326,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11900,00 грн., комісія 6426,64 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві. Крім того вказали, що фактично договір не був укладений, оскільки не вистачило коштів на перший внесок і товар не був отриманий. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 25.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір №10200906117, згідно з умовами якого відповідачу мали бути надані кошти в сумі 11900,00 грн. (а.с. 15-16). Згідно п. 3.3 договору передбачено, що перший внесок за товар 3000,00 грн. та сплачується покупцем продавцю в момент придбання товару (а.с. 15-зворот). Як з`ясовано в судовому засіданні, вказаний кредит відповідач оформляла для придбання товару телефону марки «Айфон Ікс». За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, у листі зобов`язання у графі «відмітки про отримання товару клієнтом» відсутні відомості щодо отримання або відмови у отриманні товару. При цьому, суду не представлено доказів про сплату позивачем першого внеску як необхідної умови укладення договору, а також не надано належного підтвердження перерахування коштів за товар і його отримання. Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про неукладеність договору, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення коштів з відповідача. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «Сучасний факторинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.11.2020 року не підтверджені належними доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed