Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ОК "ЖБК "Сімейний комфорт", [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи його тим, що згідно договору дарування від 21.09.2023 вона є власником квартири [ADDRESS] . З акту №8 від 12.10.2023 вбачається, що в результаті обстеження квартири [ADDRESS] членами комісії встановлено відкриття крану в водомірці працівниками, що стало причиною залиття її квартири [ADDRESS] . В результаті залиття позивачу заподіяно шкоду (зал - замокла мінвата, натяжна стеля, стіни, шпалери; кухня - натяжна стеля, мінвата, меблі, стіни, шпалери; ванна - натяжна стеля, мінвата). Відповідно до звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири, що по [ADDRESS] , та висновку про вартість, встановлено, що вартість матеріального збитку, який нанесений власнику пошкодженого майна, становить 179381,00 грн. Право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що над квартирою позивача) не зареєстровано. Відповідач [PERSON] повністю сплатила пайовий внесок за однокімнатну квартиру, яка розташована [ADDRESS] , тому до неї має фактично перейти право власності на цю квартиру. Відповідачами добровільно завдану шкоду не відшкодовано. Крім того, позивачу, як власнику майна, завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням та знищенням майна, пов`язаних з порушенням її права власності, непередбачуваними витратами на відновлювальний ремонт, неможливістю повноцінного використання такого майна певний період, що змінило звичайний та зручний спосіб її життя. Позивач оцінює розмір моральної шкоди в 20000,00 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОК "ЖБК "Сімейний комфорт" та [PERSON] 179381,00 грн - у відшкодування матеріальної шкоди та 20000,00 грн - у відшкодування моральної шкоди, а також 1993,81 грн судового збору, 5000,00 грн витрат на правничу допомогу, 7500,00 грн - витрати зі складення звіту про визначення матеріальних збитків, завданих пошкодженням майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Томляк Т.С. позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Станкевич М.Г. позов не визнав, пояснив, що Відповідач [PERSON] на тепер не є власником квартири [ADDRESS] , що над квартирою позивача. Право власності на квартиру не зареєстровано, за актом прийому-передачі квартиру їй не передано забудовником. Можливо, доведеться з цього приводу звертатись до суду. В квартирі ремонт не зроблений (і не розпочинався). Розподільний ящик водопостачання до квартир (і до квартири [ADDRESS] ) знаходиться в загальному коридорі (там лічильники води, крани), а в квартиру [ADDRESS] заходить лише шланг. Хто в загальномк коридорі відкрутив кран постачання води, внаслідок чого було залиття квартири позивача, не відомо, але [PERSON] до квартири не ходила, ремонт не розпочинала. Вважає, що [PERSON] є неналежним відповідачем. Просить в задоволенні позову до [PERSON] відмовити повністю. Представник відповідача ОК "ЖБК "Сімейний комфорт" в судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи. (а.с. 143-144, 151-152, 157-158, 164-165) Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 21.09.2023, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., реєстр №6582, та витягу з Державного реєстру речових прав №347439867 від 21.09.2023, позивач [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] . (а.с. 8-9, 10) З акту №8 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] від 12.10.2023, вбачається, що комісією в складі заступника директора з технічних питань УК "ББС" Коваля В.Ю., за участі працівника з кв. [ADDRESS] [PERSON] , було обстежено квартиру по [ADDRESS] на предмет залиття з квартири [ADDRESS] , що розташована вище. В результаті обстеження квартири [ADDRESS] виявлено відкриття крану в водомірці працівниками. Причиною залиття квартири [ADDRESS] стало відкриття крану на спільному коридорі (водомірці). Комісією встановлено обсяг заподіяної шкоди замокли: 1) в залі: мінвата, натажна стеля, стіни, шпалери; 2) в кухні: натяжна стеля, мінвата, меблі, стіни, шпалери; 3) у ванні: мінвата, натяжна стеля. На а.с. 168-179 - фототаблиця, зроблена і надана стороною відповідача [PERSON] , з якої вбачається, що коробка з коанами і лічильниками води розташована в загальному коридорі (а.с. 177, 178, 179) На а.с. 18-22 - копія договору №56/18 від 05.02.2021 про сплату пайових внесків у ОК "ЖБК "Сімейний комфорт", укладеного між ОК "ЖБК "Сімейний комфорт" і [PERSON] (щодо будівництва кв. [ADDRESS] . Згідно з копією довідки №360 від 28.08.2022, виданої головою ОК "ЖБК "Сімейний комфорт", [PERSON] є членом ОК "ЖБК "Сімейний комфорт" та згідно договору від 05.02.2021 повністю сплатила пайовий внесок за 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] . (а.с. 23) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №363030405 від 24.01.2024 право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. (а.с.15) Згідно Звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ТОВ "Експерт Ін", станом на 27.10.2023 розмір матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири, що по [ADDRESS] , становить 179381,00 грн. (а.с. 27-78) На а.с.12 - копія договору на проведення оцінки майна №VR231013-002 13.10.2023, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Експерт ІН», щодо виконання оцінки майна, а саме, матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг до договору на проведення оцінки майна №VR231013-002 від 3.10.2023 загальна вартість наданих послуг складає 7500,00 грн. (а.с. 14) На а.с. 126-127 - копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрації юридичної особи Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сімейний комфорт", місцерозташування: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 34/3, оф.105. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. За теоретичним визначенням відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи. Оскільки відповідач [PERSON] не зареєстрована власником квартири [ADDRESS] , квартира їй не передана у власність забудовником згідно акту приймання-передачі, в квартирі [PERSON] не проживає фактично, вона є неналежним відповідачему правовідносинахз відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Належним відповідачем у справі є ОК "ЖБК "Сімейний комфорт". Пунктами 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 визначено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт за формою, встановленою додатком 4 до цих Правил. Так, за фактом залиття було проведено обстеження квартири [ADDRESS] . Комісією у складі представника УК «ББС» Коваль В.Ю. та працівника квартири [ADDRESS] [PERSON] складено акт №8 від 12.10.2023 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] стало відкриття крану на спільному коридорі (водомірці). (а.с. 11) Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пленум Верховного Суду України і своїй постанові № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОК "ЖБК "Сімейний комфорт" на користь позивача матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, в розмірі 179381,00 грн. Згідно ст. 286 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. У спорах про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є наявність відповідних моральних страждань, негативних переживань, втрат немайнового характеру, погіршення якості і рівня життя, вимушених змін в усталеному (звичному) способі життя, соціальних зв`язках, інших негативних наслідках, які нерозривно пов`язані з особою кожного позивача і не можуть бути виражені у загальних фразах щодо усіх позивачів разом. Очевидно, що внаслідок пошкодження майна позивачки відповідачем вона понесла моральні страждання у виді негативних емоцій, переживань, роздратування. Невжиття заходів щодо добровільної ліквідації наслідків залиття та небажання співпрацювати задля відшкодування завданих збитків стало причиною вжиття додаткових заходів для відновлення порушеного права позивача, а тому суд вважає, що об`єктивно обґрунтовано, співмірною з глибиною та тривалістю моральних страждань та справедливою з огляду на баланс інтересів позивача та відповідача буде сума у розмірі 3000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Ст. 133 ч. 1 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Згідно ст. 141 ч. 1, 2 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] було понесено наступні судові витрати: судовий збір у розмірі 1993,81 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та витрати зі складення звіту про визначення матеріальних збитків, завданих пошкодженням майна у розмірі 7500,00 грн. Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено ( ст.137 ч. 2 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно постанови Верховного Суду від 23.12.2021 р. (справа №755/7943/20) належними та допустимими доказами, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, є: ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанції до прибуткового касового ордера. Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу. Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду. Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2021 р. в справі №910/7520/20 вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) встановлено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved