Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

09 грудня 2024 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Великоновосілківського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 17.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі судового наказу № 650/1801/24 виданого 17.04.2024 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області. По здійсненню примусового виконання вищезазначеного судового наказу, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 75155797 та розпочато виконавчі дії. Наразі обставини змінилися таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки у вказаному розмірі. На даний час позивач перебуває у іншому шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований 24.01.2024 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Винаймає двокімнатну квартиру, вартість якої, згідно договору оренди, становить 8000,00 грн. на місяць. Крім того, на теперішній час дружина перебуває у стані вагітності, що додатково потребує значних медичних затрат та затрат у майбутньому. На погіршення матеріального становища платника аліментів також впливає придбання за власні кошти необхідної військової бойової амуніції та медикаментів для власного захисту в хоні активних бойових дій. Вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року в сумі 3196,00 грн. З урахуванням рівності батьківських обов`язків сума визначеного судом матеріального забезпечення дитини, [PERSON] із врахуванням заробітної плати позивача, як військовослужбовця, в декілька разів перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум, що безсумнівно не порушує право дитини на гідний рівень життя та відповідає принципу як найкращого забезпечення її інтересів. Тому, позивач вважає, що з нього підлягають стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку, що становить половину однієї третьої, яка підлягає стягненню на двох дітей. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи призначено на 13.01.2025 року на 09-00 годин. На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19.12.2024 року підсудність справ Великоновосілківського районного суду Донецької області з 06.01.2025 року визначено за Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області. Вказана цивільна справа надійшла на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 10.02.2025 року. Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.02.2025 року прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Від відповідачки [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Морозов Є.Є. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивачем на обґрунтування позовних вимог не додано жодних належним, достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що погіршився його матеріальне становище. Зміна сімейного стану позивача, а саме укладання шлюбу та майбутнє народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Позивач є здорова працездатна людина, яка може і повинна забезпечувати утримання та виховання своїх дітей на належному рівні. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за недоведеністю та безпідставністю. Від представника позивача, [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що однією із підстав звернення до суду з позовом було те, що сімейний стан позивача змінився. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у нього народиться дитина. На даний час позивач проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] та отримує дохід. Тому, розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на утримання дитини (після вирахування податку та військового збору) становитиме більше 10000 грн/міс, що в рази перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і значно перевищує мінімальну заробітну плату. Крім того, позивач, як військовослужбовець, перебуває в особливих умовах, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, бере участь у бойових діях та несе значні матеріальні витрати на своє вимушене утримання з метою збереження власного життя і здоров`я. Враховуючи, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, просить задовольнити позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту громадянина України (а.с.6-7) Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8-9) Згідно судового наказу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17.04.2024 року по справі № 650/1801/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.12-13) Постановою головного державного виконавця Великолепетинського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тереховою І.Д., 28.05.2024 року відкрито виконавче провадження № 75155797 з виконання судового наказу № 650/1801/24 виданого 17.04.2024 року Великоолександрівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14-15) Згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що складено актовий запис про шлюб № 17 від 24.01.2024 року. (а.с.10-11) Відповідно до договору найму житлового приміщення від 12.09.2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 19) Відповідно до умов договору орендна плата за користування житлом за один календарний місяць становить 8000 грн. Відповідно до довідки № 226 вд 12.12.2024 року за підписом лікарня, [PERSON] перебуває на обліку у КНП ММР «Міська лікарня № 5» у зв`язку із вагітністю. Термін вагітності 30 тижнів. (зворот. а.с. 63) Позивач перебуває на військовій службі, що підвтерджується посвідченням [NUMBER] від 10.11.2023 року. (а.с. 16) Згідно з наявною в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України інформацією, сформованої 26.12.2024 року, доходи [PERSON] за 2024 рік становили 565841,04 грн. (а.с.64) З урахуванням наведених позицій сторін та встановлених обставин справи, судом встановлено, що предметом даного позову є зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] . Положеннями частини 1 статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1-2 статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною 2 статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно із статтею 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною 3 статті 11\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, для зміни розміру аліментів судом має бути встановлено, що виникли підстави для цього, як от: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У пункті 17 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно з пунктом 23 зазначеної Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 273\~СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Вказана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Крім того, в силу частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд зауважує, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, які стосуються обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182\~СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що на даний час його сімейний стан змінився. На його утриманні знаходиться його вагітна дружина та дитина, яка народиться у майбутньому. Також, він вимушений винаймати квартиру, за яку сплачує орендну плату в розмірі 8000 грн. щомісячно, а також змушений нести значні витрати на своє утримання з метою збереження власного життя та здоров`я, купуючи військову амуніцію, оскільки є військовослужбовцем. Разом з тим, судом встановлено, що в обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що матеріальне забезпечення його дидити [PERSON] із врахуванням заробітної плати позивача, як віськовослужбовця, в декілька разів перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум, тоді як він витраає додаткові кошти на оренду житла та утримання своєївагітної друини та дитини, яка народиться у майбутньому. Ніяких інших доводів щодо зменшення розміру аліментів, зокрема, зміна матеріального стану, погіршення стану здоров`я та інше, тобто доводи, які б дали суду можливість встановити, що позивач не в змозі сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, позивачем не надано. Судом встановлено, що загальна частка доходів, що стягуються із заявника на утримання його дитини, не суперечить чинному законодавству. Крім того, судом встановлено, що матеріальний стан позивача на даний час не погіршився, інших підстав, які дають можливість вирішити питання про зменшення розміру аліментів, позивачем не наведено. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не надано переконливих доказів, що наявні підстави в розумінні зазначених вище норм матеріального закону (статті 192 СК України) для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (висновок Верховного суду викладений у постановах від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18; від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20). Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 20.12.2021 справі № 681/15/12, навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться. Посилання позивача на винаймання квартири та сплату орендної плати в сумі 8000 грн., необхідність утримання своєї дружини та піклування про ненароджену дитину не звільняє його від обов`язку справно сплачувати аліменти, оскільки, право на утримання від позивача має не лише дружина, а й дитина, яка, на відміну від дружини, позбавлена можливості отримувати самостійний дохід. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження саме факту погіршення свого матеріального стану, що може суттєво вплинути на розмір стягнутих аліментів, як і не надано доказів поліпшення матеріального стану відповідачки. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази сторонами, враховуючи насамперед інтереси неповнолітньої дитини, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та беручи до уваги стан здоров`я позивача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного Кодексу України. Крім того, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї з сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, а відповідачка також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з позивача і додаткових витрат на дитину, якщо на те будуть наявні законні підстави. На підставі викладеного, ст.ст.182,184,191,192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed