Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 47154,1 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що 24.11.2017 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту -для особистих потреб, ліміт кредитної лінії - 200000 грн., процентна ставка - 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та надав відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості та виписки по рахунку станом на 20.09.2021 року загальний розмір заборгованості становить 47154,1 грн. 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за договором від 24.11.2017 року. Ухвалою суду від 23.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву з проханням розглянути справу без участі відповідача та його представника. При розгляді справи покладаються на думку і розсуд суду. Судом встановлено, що 24.11.2017 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту -для особистих потреб, ліміт кредитної лінії - 200000 грн., процентна ставка - 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та надав відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою. Згідно оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.11.2017 року, [PERSON] пропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором щодо відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за договором від 24.11.2017 року до [PERSON] . Станом на 20.09.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Згідно письмових доказів, наданих позивачем, станом на 20.09.2021 року, загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 47154,10 грн., яка складається з 41634,62- заборгованість по тілу кредиту, 5519,48- заборгованість по відсоткам. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Законом України\~«Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних інших. В пункті 5 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», не довів відсутність заборгованості. Будь-яких заперечень щодо не укладання договору, отримання кредитних коштів, розміру заборгованості або її відсутності, [PERSON] та його представник не надали. Позивачем надано суду письмову форму укладеної між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.11.2017 року. Будь-яких доказів на спростування укладення договору відповідачем [PERSON] не надано. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов`язань, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 3\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн. позивач надав суду:\~\~договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року, який був укладений між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І., згідно якого виконавець надає замовнику послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом справ у якій клієнт є учасником; акт № 1 від 15.07.2024 року приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг. Згідно платіжної інструкції ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було здійснено оплату наданої адвокатом Литвиненко О.І. правничої допомоги в розмірі 9200 грн. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу у розмірі 9200 грн., суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 47154,10 грн., а також судові витрати, з яких 3028 грн. - сплачений позивачем судовий збір, та 9200 грн. - витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved