Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1173 від 01 вересня 1982 року. 25 вересня 2004 року вона вийшла заміж за [PERSON] , [INFO] і змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить Свідоцтво про одруження виданого Центральний відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №516, дата видачі 25 вересня 2004 року. [INFO] її батько [PERSON] , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Кропивницьким міськимвідділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1457від 28 травня 2020року та Лікарським свідоцтвом про смерть №620 від 28 травня 2020 року. Фактично вона з батьком проживала однією сім`єю з 08 грудня 2000 року і на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , і офіційно там зареєстрована. Відповідно до довідки про причину смерті форми №106/о №620, видається для поховання, дата видачі 28 травня 2020 року вона похоронила свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно зі Свідоцтвом про поховання від 02 червня 2020 року, видане [PERSON] , про відведення місця під поховання (місце 26, ряд 28, дільниця 20 на Далекосхідному кладовищі). Факт поховання саме нею батька підтверджується, зокрема: Договором-замовлення щодо надання ритуальних послуг від 28 травня 2020 року та лист-замовлення від 18 вересня 2020 року за №17. Вона звернулась до приватного нотаріуса з документами для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] , оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину. Протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявляла про відмову від спадщини. Однак, 07.01.2025 року за вихідним №_19/02-31 отримала Постанову приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С., про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки не надала докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З 08 грудня 2000 року і по день смерті батька вона постійно разом із своєю сім`єю проживала з ним за вищезгаданою адресою, про що свідчить і її реєстрації, оскільки батько через стан здоров`я потребував постійного стороннього догляду тому вона піклувалася про нього, купувала речі, продукти харчування, ліки, після його смерті займалась разом із своїм чоловіком [PERSON] , похованням. Після смерті її батька відкрилася спадщина на рухоме майно - автомобіль. ЇЇ батько після смерті заповіту/спадкового договору не залишив, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру. Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито окреме провадження у справі та призначено судовий розгляд. 10.04.2025 та 20.05.2025 до суду від представника заявниці надійшли додаткові докази. 20.05.2025 до суду надійшла заява представника заявниці про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1173 від 01 вересня 1982 року. 25 вересня 2004 року заявниця вийшла заміж за [PERSON] , [INFO] і змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить Свідоцтво про одруження видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №516, дата видачі 25 вересня 2004 року. [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1457 від 28 травня 2020 року та Лікарським свідоцтвом про смерть №620 від 28 травня 2020 року. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з документами для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] . 07.01.2025 року за вихідним №_19/02-31 отримала Постанову приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С., про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки не надала докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до витягу з реєстру мешканців міста Кропивницького [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 13.05.2025 № 41 Квартального комітету №9 Подільського району м. Кропивницького [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] постійно проживав (на момент смерті) за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи відмову нотаріуса, заявниця звернулася з даною заявою до суду. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). На підтвердження проживання [PERSON] з батьком [PERSON] заявниця надала такі письмові докази: -витяг з реєстру мешканців міста Кропивницького [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . -довідку від 13.05.2025 № 41 Квартального комітету №9 Подільського району м. Кропивницького [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] постійно проживав (на момент смерті) за адресою: [ADDRESS] ; -нотаріально посвідчені заяви заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] у яких останні підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З огляду на зазначені вище обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення заявницею [PERSON] факту спільного проживання з батьком [PERSON] , оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Встановлення зазначеного юридичного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість реалізувати свої права на спадкове майно, як спадкоємиця [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявницею судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останньою.

Outcome: approved