Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач ЖБК "Річковик-5" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ЖБК "Річковик-5" організовано для забезпечення житлом членів кооперативу та їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] на 199 квартир, за кошти кооперативу, а також для експлуатації та управління вказаним будинком. 10.06.2021 року рішенням загальних зборів кооперативу установлено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6,30 грн., а власникам квартир на першому поверсі - 6,00 грн. за квадратний метр. Згідно п.3.6.2 Статуту кооперативу, внески на утримання будинку та прибудинкової території підлягають сплаті щомісячно і використовуються відповідно до затвердженого кошторису. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є власникам квартири №152 , по 1/2 частки кожен, що знаходиться у вказаного будинку та відповідно, споживачами житлово-комунальних послуг, що надавались позивачем. Відповідачі виконують свої обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.01.2022 року по 01.06.2024 року у сумі 10 555,00 грн. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5 777,50 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 514,00 грн., а всього у розмірі 9 291,50 грн. з кожного. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с. 19). У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками тричі надсилалась на адресу відповідачів за місцем їх реєстрації, проте конверти з вкладеннями повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 27, 28). У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористались своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Житлово-будівельний кооператив «Річковик-5» є юридичною особою, що здійснює управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, створеною власниками квартир багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно рішення загальних зборів Житлово-будівельний кооператив «Річковик-5» № 26а від 10.06.2021 року, встановлений розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6,30 грн. за квадратний метр, а власникам квартир на першому поверсі - 6,00 грн. за квадратний метр. (а.с. 9). Відповідач [PERSON] є власником 1/2 квартири [ADDRESS] , на підставі Договору дарування квартири, який посвідчений 20.04.1996 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко В.С. за реєстровим №2591 (а.с. 4). Відповідачка [PERSON] є власницею 1/2 квартири [ADDRESS] , на підставі Договору дарування, посвідченого 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міленіною Катериною Олегівною за реєстровим №866, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384056812 від 24.06.2024 року (а.с. 5). З наданої позивачем довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01.01.2022 року по 01.06.2024 року за адресою: [ADDRESS] , вбачається заборгованість мешканців вказаної квартири в розмірі 10 555,00 грн. (а.с. 10). Згідно зі ст. 6 Закону України "Про кооперацію", кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Статтею 12 Закону України «Про кооперацію» передбачене, зокрема, що основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу;виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Статтею 15 Закону України «Про кооперацію», передбачене, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу тощо. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок позивача відповідачами не спростований. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд не погоджується з наданим розрахунком та вважає його помилковим. Так, житлово площа квартири [ADDRESS] , становить 41,9 кв., що підтверджується актуальною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданою позивачем на дату звернення до суду з позовом (а.с. 5). Таким чином, враховуючи викладене, а також тариф на обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 6,30 грн., сума заборгованості за 1 місяць становить 263,97 грн. (41,9 кв.м. х 6,30 грн.), а тому загальний розмір заборгованості становить 5 127,19 грн. Оскільки відповідачі не виконують свої обов`язки з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, то суд приходить до висновку про стягнення з них на користь позивача заборгованості за період з 01.01.2022 року по 01.06.2024 року у сумі 5 127,19 грн., по 2 563,60 грн. з кожного, враховуючи частки у праві власності на квартиру (з розрахунку: 5 127,19 грн. : 2). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1 470,70 грн., по 735,35 грн. з кожного (з розрахунку: 3 028,00 грн. х 48,57%, де 10 555,00 грн. - ціна позову, 5 127,19 грн. - сума задоволених позовних вимог). Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів позову, позивачем понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу в сумі 4 000,00 грн., які останній просить стягнути з відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат, позивач надає: договір про надання правничої допомоги №1 від 24.06.2024 року, який укладений між ЖБК «Річковик-5» та адвокатом Кохановський В.В. (а.с. 11); платіжну інструкцію №68 від 24.06.2024 року на суму 4 000,00 грн. (а.с. 13). Таким чином, суд вважає доведеними витрати позивача на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами у розмірі 4 000,00 грн. Відповідачі не скористались правом на подання заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, передбаченим ч. 4 ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з чим підстав для їх зменшення суд не вбачає. Разом з тим, з урахуванням вимог частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 942,80 грн., по 971,4 грн. з кожного (з розрахунку: 4 000,00 грн. х 48,57%, де 10 555,00 грн. - ціна позову, 5 127,19 грн. - сума задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial