Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова 19.03.2024 надійшла позовна заява [PERSON] , подана його представником адвокатом Кутеповим І.О. до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної Казначейської служби, в якій позивач просить стягнути з Державного бюджету на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 529482,25 гривень, завдану в наслідок неповернення належного йому арештованого майна транспортного засобу "Mercedes-Benz", модель "Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , а також судовий збір у розмірі 5294,82 гривні. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, зокрема, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021220000001664 від 29.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12021220000001664 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 по справі №953/20577/21, провадження №1-кс/953/1203/22, накладено арешт на автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель "Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , право власності на який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . 30.08.2022 вказане кримінальне провадження закрито. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова по справі №953/5344/22 від 30.09.2022, провадження №1-кс/953/3556/22, скасовано арешт майна, право власності на який належить [PERSON] . Зі змісту відповідей на адвокатські запити, наданих Харківською обласною прокуратурою та Головним управлінням Національної поліції в Харківській області, вбачається, що вказане арештоване майно було втрачено відповідальними за його збереження працівниками Головного управління Національної поліції в Харківській області. Відповідно, повернути автомобіль не вбачається за можливе. На теперішній час ГУНП в Харківській області не вчинено жодних дій щодо відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконного зникнення належного йому автомобіля «Mersedes-Benz», модель «Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] . У даному випадку наявні усі підстави для виникнення у ГУНП в Харківській області зобов`язання з відшкодування майнової шкоди. Так, працівниками ГУНП в Харківській області було допущено порушення Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012. Як зазначалося вище, автомобіль "Mersedes-Benz", модель "Sprinter 416 CDI", р.н.з. [NUMBER] , як речовий доказ, знаходився на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Отже, неправомірними діями ГУНП в Харківській області, які полягають у порушенні обов`язку збереження автомобіля, належного [PERSON] , позивачу було завдано майнової шкоди. Відповідно, позовні вимоги звернуті не тільки до ГУНП в Харківській області, а й до Державної казначейської служби України. Враховуючи наведені вище положення цивільного законодавства та практику суду, вважає, що позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок неповернення посадовими особами ГУНП в Харківській області арештованого майна - автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 529482,25 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України. Вважає, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню вартість неповернутого майна у розмірі 529482,25 грн. 18.09.2023 оцінювач [PERSON] , сертифікат №465/2022 суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом Державного Майна України від 22.09.2022, на підставі договору укладеного з [PERSON] , провела оцінку вартості транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 416 CDI», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . У висновку середня ринкова вартість автобуса «Mercedes-Benz» модель «Sprinter 416 CDI», реєстраційний номерний знак [NUMBER] на дату оцінки становить: 529482,25 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (т. 1 а.с. 57). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, із призначенням в підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 59). 20.05.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника ГУ НП в Харківській області Мостової К.О. на позовну заяву, в якому просила в задоволені позову [PERSON] до ГУНП в Харківській області відмовлено у повному обсязі (т. 1 а.с. 100-107). На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що Головне управління Національної поліції в Харківській області не погоджується з заявленими вимогами позивача виходячи з наступного. Відсутня шкода саме з боку поліцейських ГУНП в Харківській області. 03.11.2021 на автомобіль «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/20577/21 (н/п 1-кс/953/10349/21) накладений арешт, і вказане авто є речовим доказом в кримінальному провадженні за № 12021220000001664 від 29.10.2021. 30.08.2022 кримінальне провадження № 12021220000001664 закрито у зв`язку із відсутності в діях водія [PERSON] складу кримінального провадження. Відповідно до інформації, що міститься у відкритому реєстрі судових рішень 30.09.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/5344/22 скасовано накладений арешт на автомобіль «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] . Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» №671/97-ВР14-1 визначено, шо форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, тощо. Цивільний кодекс України не містить поняття "форс-мажор", проте ст. 617 ЦК України підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначає випадок або непереборну силу. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразову був продовжений та діє і по сьогоднішній день. Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 № 84 «Про визначення районів бойових дій» з 24.02.2022 Харківська область є районом ведення бойових дій. Частиною 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» №671/97-ВР14-1 визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Своїм листом Торгово-промислова палата України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Отже, ТПП підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). У випадку задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, Держава сплатить на рахунок [PERSON] кошти, а після знаходження майна ГУНП зобов`язано буде виконати судове рішення та повернути майно. Таким чином позивач отримає і майно - автомобіль «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] і грошові кошти за це майно, що буде безпідставним збагаченням за рахунок Держави. Представник зазначає, що автомобіль «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] , зі слідами деформації від ДТП був евакуйований на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, та зберігався там на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2021. З початком воєнного вторгнення країни агресора територія міста Харкова перебувала в зоні активних бойових дій. З самого початку вторгнення (з 24.02.2022) територія спец. майданчика неодноразово піддавалась артилерійським обстрілам та ракетним ударам. І навіть після влучення (25.02.2022) ворожої ракети на територію спеціального майданчику, від влучення якої було частково зруйнований будинок охорони, охорона спец. майданчику не припинялась. Поліцейськими Центру забезпечення вчинялись всі можливі дії з охорони транспортних засобів (зачинення воріт, обхід території кожну годину). Охорона території спеціального майданчику поліцейськими здійснювалась до 13.03.2022, тобто до того моменту коли територію спеціального майданчика почали використовувати військові для розміщення людей та військової техніки, отже охорона була припинена виключно задля збереження життя поліцейських, що в розумінні Конституції України є найвищою соціальною цінністю. Одразу ж, після отримання доступу до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, наказом ГУНП в Харківській області від 02.05.2022 № 584 була створена комісія для проведення звірки транспортних засобів, яка проводилась в декілька етапів. При черговому етапі, який був проведений 20.05.2022 було виявлено відсутність транспортного засобу «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] , про що негайно було повідомлено рапортом, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні. Отже, факт зникнення автомобіля мав місце в період з 13.03.2022 по 06.05.2022, тобто в той момент коли охорона спец. майданчику поліцейськими ЦЗ не здійснювалась не у зв`язку з бездіяльністю (з власної ініціативи чи необережності), а з підстав, які не залежали від волі працівників Центру забезпечення (бо в цей час у зв`язку із введенням воєнного стану задля збереження територіальної цілісності на зазначеному майданчику були розміщені як військові так і військова техніка), що в свою чергу є форс- мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Отже, ГУНП в Харківській області, як орган державної влади не вчиняв жодних дій та не приймав жодних рішень, спрямованих на завдання шкоди [PERSON] , а тому не є особою, яка завдала шкоду, дії ГУНП в Харківській області не є неправомірними, відсутній причинно-наслідковий зв`язок, а, відповідно і склад правопорушення. Представник вказує, що слідчим відділом ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 42022222010000105 від 30.08.2022 за фактом відсутності транспортного засобу «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] . Зі змісту відповіді СУ ГУНП в Харківській області на досудову вимогу позивача від 29.11.2023 від 21.12.2023 № 32740/119-24/03-2023 вбачається, що позивачеві було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України останній має право заявити відповідний цивільний позов в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42022222010000105 щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди у незаконному заволодінні належним позивачеві транспортним засобом. Тобто права на подання потерпілим цивільного позову в кримінальному провадження передбачено КПК України та такого права позбавити [PERSON] не можливо. Отже, позивач подавши цивільний позов про відшкодування шкоди Державою зловживає своїми правами, бо у разі його задоволення, зможе отримати відшкодування як від Держави (вартість автомобілю) так і майно автомобіль «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] у разі його знаходження, що призведе до безпідставного збагачення за рахунок Держави. Позивач обґрунтовує розмір матеріальної шкоди на підставі Акту № 18/09/2023Р про оцінку транспортного засобу «Mercedes-BENZ Sprinter 416 CDI», д.н.з. [NUMBER] , складеного 18.09.2023. Однак, на вказаному транспортному засобі, на момент прийняття на спеціальний майданчик, були наявні зовнішні пошкодження, такі як: розбите лобове скло біля правої стійки, деформоване праве дзеркало заднього виду. Отже, долучений позивачем висновок експерта про вартість матеріального збитку є неналежним доказом у справі, бо оцінка проведена без урахування зовнішніх пошкоджень, які були на момент прийняття автомобілю на спеціальний майданчик. Щодо твердження позивача, що адвокатом Кутеповим І.О. від СУ ГУНП в Харківській області не було отримано відповіді на його заяву про повернення арештованого майна від 08.03.2023 та адвокатський запит від 19.04.2023 необхідно зазначити наступне. Зі змісту листа СУ ГУНП в Харківській області від 01.05.2024 № 10965/119-02/24-2024 вбачається, що 13.03.2023 за № 2830 до відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області надходила заява адвоката Кутепова І.О., представника [PERSON] щодо повернення майна по кримінальному провадженню № 12021220000001664 від 29.10.2021 за ч.2 ст. 286 КК України. За результатами розгляду на адресу адвоката Кутепову І.О. № 7280/119/24-2023 від 29.03.2023 була направлена відповідь. 24.04.2023 за вх. № 144аз до відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області надходив адвокатський запит [PERSON] , на який надана письмова відповідь від 24.04.2023 за вих. №144аз/119/24-2023. Також, 12.12.2023 за № 18576 до ОМВ СУ ГУНП в Харківській області надійшла досудова вимога [PERSON] від 29.11.2023 з приводу визнання втраченим та відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок незаконного зникнення автомобілю «Mercedes-BENZ» модель «Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] . За результатами розгляду [PERSON] спрямована письмова відповідь 21.12.2023 вих.№ 32740/119-24/03-2023. Отже, причиною зникнення автомобіля «Mercedes-BENZ Sprinter 416 CDI», д.н.з. [NUMBER] зі спеціального майданчику стали обставини непереборної сили, за фактом якого триває досудове розслідування (бо в цей час у зв`язку із введенням воєнного стану задля збереження територіальної цілісності на зазначеному майданчику були розміщені як військові так і військова техніка). Оскільки вищевказані обставини непереборної сили засвідчені належним чином, то і відсутня протиправна поведінка, дія чи бездіяльність ГУНП в Харківській області; відсутній причинний зв`язок між поведінкою поліцейських ГУНП в Харківській області та матеріальними збитками; відсутня вина поліцейських ГУНП в Харківській області. Таким чином ГУНП в Харківській області звільняється від відповідальності, оскільки доведено факт зникнення авто саме внаслідок непереборної сили, в свою чергу ГУНП в Харківській області не могла її передбачити та не могла її відвернути. 28.05.2024 до канцелярії суду надійшов відзив заступника начальника відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області Пузікова В. від 22.05.2024 №04-14/3079, в якій просив прийняти відзив Казначейства та врахувати при розгляді справи; відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (т. 1 а.с. 160-162). На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що Казначейство не погоджується з позовними вимогами позивача виходячи з наступного. Позивач помилково визначив, що Казначейство є належним відповідачем у цій справі та несе відповідальність за шкоду завдану незаконними діями органів, що здійснюють ОРД, органів досудового розслідування, які на думку позивача завдали йому шкоду. Тому, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови задоволенні позову. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України (ч.1 ст. 23 Бюджетного кодексу України). Зокрема, у Законі України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачено спеціальну бюджетну програму КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі КИКВК 3504030). Тобто, бюджетні кошти можуть використовуватися тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (п.8. ч. 1 ст. 7 БК України). Нецільове використання бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (ч.1 ст. 119 БК України). За порушення бюджетного законодавства, згідно ст.121 БК України, передбачена відповідальність. Слід зазначити, що Закон України Про Державний бюджет України на 2024 рік приймався в умовах воєнного стану, тому видатки державного бюджету першочергово були спрямовані на національну безпеку, оборону та на здійснення заходів пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173,1174 ЦК України). У вказаній справі відсутні підстави для стягнення судових витрат з Казначейства або Держави. Тому, в разі задоволення позову такі витрати мають бути покладені на сторону, внаслідок неправомірних дій якої виник спір. 08.08.2024 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON] адвоката Кутепова І.О., в яких зазначив, зокрема, що наведений позивачем склад учасників справи є належним. Так, Державна казначейська служба України є належним відповідачем у справі N? 953/2125/24 за вказаним позовом. Відповідно до висновків Верховного Суду, вважає, що Державна казначейська служба України є належним відповідачем у справі №953/2125/24 за вказаною позовною заявою. Доводи відповідача у справі - ГУНП в Харківській області про зловживання позивачем своїми правами унаслідок заявлення цивільного позову є неспроможними. Позивач жодним чином не обмежений у праві подавати цивільний позов з метою захисту власних прав та інтересів. Безпідставне збагачення за рахунок Держави, про яке заявляє ГУНП в Харківській області не має жодного відношення до наявного спору. Вимоги, заявлені позивачем щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок неповернення арештованого майна, є у повній мірі законними. Звернення [PERSON] до суду є виключно способом захисту порушеного права. У даному випадку наявний прямий причинний зв`язок між поведінкою уповноважених працівників ГУНП в Харківській області та спричиненою позивачу матеріальною шкодою. Доводи відповідача - ГУНП в Харківській області про форс-мажорні обставини не вказують на зв`язок між воєнними діями та зникненням автомобіля зі спеціального майданчику. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Вважає, що у даному випадку відповідачем - ГУНП в Харківській області жодним чином не доведено те, яким чином воєнні дії на території України, зокрема, міста Харкова спричинили втрату автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель "Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , належного позивачу. Відповідно, посилання відповідача на форс-мажорні обставини не мають братися до уваги судом. Просив прийняти письмові пояснення до розгляду, та врахувати викладені у даних поясненнях обставини під час ухвалення рішення у цивільній справі №953/2125/24 за позовною заявою [PERSON] до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної Казначейської служби, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок неповернення арештованого майна (т. 1 а.с. 198-201). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 210). В судовому засіданні представник позивача адвокат Кутепов І.О. підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Мостова К.О. заперечувала проти задоволення позовної заяви, підтримала відзив на позовну заяву. В судове засідання представник Державної Казначейської служби не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] (т. 1 а.с. 14). Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022221130001135, за фатом того, що 06.05.2022 до ЧЧ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Харківській області щодо виявлення незаконного заволодіння невідомими особами транспортними засобами, які перебували на спеціальному майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107 (т. 1 а.с. 150). Згідно висновку начальника ГУНП в Харківській області службового розслідування за фактом відсутності затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках ГУНП в Харківській області від 09.08.2022 №891, у рамках проведеного службового розслідування інформацію щодо вчинення окремими поліцейськими ГУНП в Харківській області дисциплінарних проступків підтвердити чи спростувати на теперішній час не надалось можливим; копію висновку службового розслідування направити до ХРУП №1 для вирішення питання щодо приєднання до матеріалів кримінального провадження від 07.05.2022 за №12022221130001135 за ч. 2 ст. 289 КК України та для вжиття відповідних заходів щодо встановлення автомобілів (т. 1 а.с. 131-148). Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2022 клопотання [PERSON] про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №12021220000001664 від 29.10.2021 за ч. 2 ст. 286 КК України, задоволено; скасовано арешт накладений автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», д.н.з. [NUMBER] , ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 (т. 1 а.с. 15-16). 08.03.2023 представник [PERSON] адвокат Кутепов І.О. засобами поштового зв`язку звернувся до СУ ГУ НП в Харківській області із заявою про повернення арештованого майна, в якій просив повернути майно [PERSON] , а саме: автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», д.н.з. [NUMBER] , арешт якого скасовано ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова по справі №953/5344/22 від 30.09.2022, провадження №1-кс/953/3556/22 (т. 1 а.с. 17-18, 19-20). 19.04.2023, 29.05.2023 представник [PERSON] адвокат Кутепов І.О. засобами поштового зв`язку звернувся до СУ ГУ НП в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, ГУНП в Харківській області із адвокатськими запитами (у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), в яких просив: повідомити його про результати розгляду даного адвокатського запиту шляхом надсилання відповіді на адвокатський запит на офіційну електронну адресу адвоката; надати вичерпну інформацію про стан розгляду заяви про повернення майна [PERSON] від 08.03.2023; повідомити прізвища, імена, по батькові та посади працівників поліції, які є відповідальними за збереження автомобіля марки "Mercedes-Benz" модель "Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , право власності на який належить його клієнту - [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , арештованого та вилученого на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 по справі №953/20577/21, провадження №1-кс/953/1203/22; надати вичерпну інформацію про теперішнє місцезнаходження автомобіля марки "Mercedes-Benz" модель "Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , право власності на який належить його клієнту - [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , арештованого та вилученого на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 по справі №953/20577/21, провадження №1-кс/953/1203/22; у разі, якщо теперішнє місцезнаходження автомобіля марки "Mercedes-Benz" модель "Sprinter", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , право власності на який належить його клієнту - [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , невідоме та перебуває в розшуку, надати копію витягу з реєстру досудових розслідувань та повідомити прізвища, імена, по батькові та посади працівників поліції, які здійснюють досудове розслідування та прізвища, імена, по батькові прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво щодо розшуку зазначеного автомобіля, та падати їх контактні засоби зв`язку (т. 1 а.с. 21-23, 24, 25, 26-28, 29, 30, 31-33, 34, 35). Згідно повідомлення начальника відділу Харківської обласної прокуратури Жмутського А. від 05.06.2023 №09/2/2-1815-23, обласною прокуратурою розглянуто адвокатський запит від 29.05.2023 щодо стану розгляду звернень ГУ НП в Харківській області, встановлення місцезнаходження транспортного засобу та з інших питань. Враховуючи, що запитувана інформація стосується здійснення кримінального провадження, звернення відповідно до положень абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», розглянуто з урахуванням вимог Кримінального процесуального кодексу України та в межах компетенції відділу. Повідомляє, що в провадженні Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до ЄРДР Київською окружною прокуратурою м. Харкова за №42022222010000105 від 30.08.2022 за ч. 3 ст. 289 КК України за матеріалами начальника ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Харківській області про те, що 20.05.2022 при здійснені звірки тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальному майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, виявлено відсутність транспортних засобів, в тому числі автомобіля Mercedes-BENZ Sprinter, д.н.з. [NUMBER] . Досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні здійснюється слідчим СВ ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області Процюк С.I., нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва - прокурором Ягнюк В.Г. Таким чином, для отримання витягу із ЄРДР або виконання інших процесуальних дій адвокату необхідно звернутися до слідчого або прокурора у зазначеному кримінальному провадженні. Щодо результатів розгляду звернення адвоката від 08.03.2023 Слідчим управлінням ГУ НП в Харківській області, повідомляє, що Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 виключено статтю 29 Закону України "Про звернення громадян", отже прокуратура на цей час не здійснює нагляд за додержанням законів під час розгляду звернень службовими особами інших відомств. Інші питання, викладені у зверненні також не входять до компетенції органів прокуратури (т. 1 а.с. 36-37). Згідно повідомлення заступника начальника ГУ НП в Харківській області Салтовця С. від 05.06.2023 №7аз/119/05-2023, тимчасово затриманий транспортний засіб «MERCEDES BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , був доставлений 29.10.2021 старшим слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майором поліції Ромськом В.М. до спеціального майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області, за адресою вул. Пушкінська, 107, м. Харків. Даний автомобіль поліцейськими ВЗРСМ ЦЗ ГУНП нікому не видавався. У подальшому, 24.02.2022 Збройними Силами рф було здійснено пуск крилатих та балістичних ракет на територію суверенної держави України, тим самим розпочалось широкомасштабне вторгнення на територію держави. Території спеціальних майданчиків ЦЗ ГУНП в Харківській перебували під обстрілами ворожих снарядів. Згідно наказу ГУНП в Харківській області «Про проведення звірки тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках ЦЗ ГУНП в Харківській області» від 02.05.2022 №584 з 02.05.2022 по 31.05.2022 була проведена звірка тимчасово затриманих транспортних засобів між фактичною наявністю тимчасово затриманих транспортних засобів та документально завіреною, які зберігаються на спеціальних майданчиках ЦЗ ГУНП в Харківській області. У ході проведення звірки комісією було виявлено зникнення тимчасово затриманого транспортного засобу «MERCEDES BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] зі спеціального майданчика ЦЗ ГУНП в Харківській області, за адресою: вул. Пушкінська, 107, м. Харків про що складено рапорт та направлено для реєстрації з подальшим приєднаннями відомостей до матеріалів кримінального провадження від 07.05.2022 за №12022221130001135 за ч. 2 ст. 289 КК України до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. Відповідно до доручення ЦЗ ГУНП в Харківській області від 05.08.2021 №1207/119-501-2021 «Про призначення матеріально-відповідальної особи у ЦЗ ГУНП в Харківській області» матеріально відповідальна особа за збереження отримання та видачу тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальному майданчику, який знаходиться за адресою вул. Пушкінська, 107 м. Харків, на момент зберігання вищевказаного транспортного засобу, був поліцейський відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків ЦЗ ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Бондар А.В., якого, наразі, наказом ГУНП в Харківській області було звільнено зі служби в поліції. Щодо отримання інформація про стан розгляду заяви про повернення майна [PERSON] від 08.03.2023 необхідно звернутися безпосередньо до СУ ГУНП в Харківській області. Одночасно повідомляє, що було проведено службове розслідування за фактом зникнення тимчасово затриманих транспортних засобів, які зберігалися на спеціальних майданчиках ЦЗ ГУНП в Харківській області, копію висновку службового розслідування за фактом відсутності затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках ГУНП в Харківській області 12.08.2022 було передано до канцелярії ХРУП №1 ГУНП в Харківській області для прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 38-39). Згідно повідомлення заступника начальника СУ ГУ НП в Харківській області Котик С. від 21.12.2023 вих. №32740/119-24/03-2023, керівництвом слідчого управління ГУНП в Харківській області в межах компетенції розглянуто досудову вимогу від 29.11.2023 з приводу визнання втраченим та відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок незаконного зникнення автомобілю «Mersedes-Benz», модель «Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] . Встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021220000001664 від 29.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. З 29.10.2021 вищевказаний автомобіль, як речовий доказ, знаходився на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Також встановлено, що СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022221130001135 від 07.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактами виявлення незаконного заволодіння автомобілями зі спеціальних майданчиків ЦЗ ГУНП в Харківській області, розпочатому за результатами проведеної звірки тимчасово затриманих транспортних засобів. Крім того, УЛМТЗ ГУНП в Харківській області проведено службове розслідування за фактом відсутності затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках ГУНП в Харківській області, в результаті якого вина поліцейських ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Харківській області не встановлена. Також СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42022222010000105 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, розпочатого Київською окружною прокуратурою м. Харкова за фактами незаконного заволодіння автомобілями зі спеціального майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська. 107, в тому числі належного [PERSON] автомобіля «Mersedes-Benz», модель «Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] . З метою з`ясування всіх обставин події у кримінальних провадженнях проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій, в тому числі на підставі постанови слідчого оголошено в розшук належний йому транспортний засіб. Досудове розслідування триває. Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області стан досудового розслідування кримінальних проваджень вивчався, з метою активізації слідчих дій в порядку ст. 39 КПК України надавались грунтовні письмові вказівки, хід виконання яких узято на контроль. Про результати досудового розслідування та прийняті процесуальні рішення учасників кримінального провадження буде повідомлено у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством України, органом, що проводить досудове розслідування. Крім того, звернення [PERSON] від 29.11.2023 разом із наданою до нього копією акта №18//09//2023Р від 18.09.2023 про оцінку суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] транспортного засобу «Mersedes-Benz», модель «Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] , направлено до СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області для долучення до матеріалів кримінального провадження №42022222010000105 та врахування під час проведення досудового розслідування. Із метою визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженні йому необхідно прибути до Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області. [PERSON] має право заявити відповідний цивільний позов в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42022222010000105 щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди у незаконному заволодінні належним йому транспортним засобом (т. 1 а.с. 45-46). Згідно повідомлення начальника ЦЗ ГУНП в Харківській області від 01.05.2024, адресованого начальнику ВПЗ ГУНП в Харківській області, автомобіль «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», днз. [NUMBER] був розміщений на спеціальний майданчик тимчасового тримання за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, старшим слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майором поліції Вікторією Ромасько 29.10.2021. При прийомі транспортного засобу на спеціальний майданчик було складено протокол огляду та затримання транспорту, а також акт прийняття - передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання. Вищевказаний автомобіль було розміщено на майданчик тимчасового тримання у зв`язку із здійсненням ДТП за його участі. На вказаному транспортному засобі, на момент прийняття на спеціальний майданчик, були наявні зовнішні пошкодження, такі як: розбите лобове скло біля правої стійки, деформоване праве дзеркало заднього виду. ???Відсутність автомобіля «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», днз. ВСО191КО була виявлена 20.05.2022 начальником відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків ЦЗ ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Гораніним С.В., під час здійснення звірки тимчасово затриманих транспортних засобів. За даним фактом було складено рапорт та направлено до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. ???Охорона спеціального майданчика за вказаною адресою на той момент здійснювалася поліцейськими ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Харківській області та поліцейськими ВОАБ ЦЗ ГУНП в Харківській області. Після влучання ворожої ракети на територію спеціального майданчику за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107, через відсутність електропостачання, часткового руйнування будинку охорони, добовий наряд охорони було переміщено для несення служби на території спеціального майданчику за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 106, але при цьому кожну годину здійснювався обхід території спеціального майданчику за адресою [ADDRESS] . У період з 24.02.2022 неодноразово здійснювались обстріли військовими формуваннями країни-агресора території спеціального майданчику тимчасового тримання за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107. ???Інформація щодо обставин зникнення вказаного автомобіля та його теперішнє місцезнаходження невідомо. За даним фактом проводилось службове розслідування, за результатами якого підтвердити чи спростувати дисциплінарні проступки з боку поліцейських ЦЗ ГУНП в Харківській області на той час не надалося можливим. Копія висновку службового розслідування була надіслана до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для вирішення питання щодо приєднання до матеріалів кримінального провадження та вжиття заходів щодо виставлення автомобілів в бази розшуку Т3 (т. 1 а.с. 129-130). Згідно листа начальника ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 02.05.2024 № 5754/119-61/2024, згідно обліків ІКС ІПНП звернення [PERSON] за фактом відсутності автомобіля «Mercedes-BENZ Sprinter», р.н. [NUMBER] з майданчика тимчасового тримання за адресою: [ADDRESS] внесено до Єдиного обліку заяв та повідомлень за № 14009 від 17.09.2022 та було приєднано до ЄРДР за № 12022221130001135 від 17.09.2022 за ч. 3 ст. 289 КК України. Вищевказаний автомобіль знаходиться у розшуку від 31.05.2022, огляд місця події за фактом зникнення вказаного автомобіля не проводився. Також особи які могли бути причетні до зникнення автомобіля не встановлені. Однак, проведено слідчі (розшукові) дії, з метою виявлення вищевказаного автомобіля, а саме: проведено допити, надано доручення у порядку ст. 40 КПК і т.д. Крім того проведена судова товарознавча експертиза та встановлена вартість транспортного засобу «Mercedes BENZ Sprinter», за особистою ініціативою потерпілого, [PERSON] . Відповідно до п.1 ст. 135 КПК України «Порядку здійснення виклику в кримінальному првадженні» слідчим здійснено виклик потерпілого [PERSON] шляхом телефонного дзвінку на особистий номер телефону останнього, для надання та уточнення інформації, встановлення підтверджуючих фактів за вищевказаними обставинами. В подальшому потерпілим цивільний позов не подавався (т. 1 а.с. 113). Згідно повідомлення заступника начальника Котик С. від 10.12.2024, згідно з даними ЄРДР кримінальне провадження №42022222010000105 від 30.08.2024 наразі перебуває у провадженні. Станом на 10.12.2024 жодній особі в рамках кримінального провадження №42022222010000105 від 30.08.2024 за ч. 3 ст. 289 КК України про підозру повідомлено не було (т. 1 а.с. 236). Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55 Конституції України). Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України). За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Тож ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Позивач, звертаючись до суду з позовом, пов`язував завдання йому майнової шкоди внаслідок тривалого порушення посадовими особам органів досудового розслідування його права на повернення належного йому майна, вилученого під час огляду, та його втратою. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема й органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких передбачений частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За невстановлення підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами підлягають застосуванню правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). За приписами частини першої 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина друга статті 1176 ЦК України) Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина. Враховуючи те, що у цій справі немає підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини шостої статті 1176 ЦК України. За приписами частини шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно із частиною першою статті 1173ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Тобто за цими правовими нормами для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльність цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 81 ЦПК України) . Отже, при зверненні з позовом про стягнення збитків, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (ст. 614 Цивільного кодексу України). За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 32 постанови від 03.09.2019 у справі № 916/1423/17, застосовуючи положення ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. За змістом статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ч. 2, ч. 4 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов`язана відшкодувати володільцю витрати, пов`язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката. Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У пункті 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», передбачено, що, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно (пункт 27 Порядку). В той же час, в Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України та Державної судової адміністрації від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, а саме в пункті 19 закріплені положення щодо зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу. Отже, обов`язок органу, який вилучив майно, належно його зберігати та повернути особі, у якої воно було вилучено, прямо передбачений чинним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що саме на відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області законодавством покладено обов`язок щодо забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна та передання його власнику в разі прийняття уповноваженим органом рішення про повернення майна власнику. Натомість, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Харківській області після одержання тимчасово вилученого речового доказу автомобіля, що належить позивачу по справі та розміщення його на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, не було забезпечено його належної схоронності та зберігання та в подальшому зазначений автомобіль позивача було викрадено, з огляду на що, його дії перебувають в безпосередньому причинному зв`язку із шкодою заподіяною позивачу неналежним зберіганням належного йому транспортного засобу. Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовому висновку, який міститься у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 757/50534/17-ц, на яку також посилається скаржник у касаційній скарзі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до акту №18//09//2023Р про оцінку транспортного засобу «Mersedes-Benz Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] від 18.09.2023, середня ринкова вартість автобуса «Mersedes-Benz Sprinter 416 CDI», р.н.з. [NUMBER] на дату оцінки 18.09.2023, становить 529482,25 грн. (т. 1 а.с. 47-56). [PERSON] належним чином проведені розрахунки розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, розмір заподіяної матеріальної шкоди, відповідачем в результаті розгляду даної справи належними і допустимими доказами не було спростовано, іншого розрахунку відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з Державного\~бюджету на\~його користь\~матеріальної шкоду\~у розмірі\~529482,25\~гривень,\~завданої в\~наслідок неповернення\~належного йому\~арештованого майна\~ транспортного\~засобу "Mercedes-Benz",\~модель "Sprinter",\~реєстраційний номерний\~знак [NUMBER] , підлягають задоволенню. Таке рішення суду ухвалене із врахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Свіргунець проти України» від 30.04.2020 (Заява № 38262/10), відповідно до якого, « конфіскація майна та відмова держави повернути це майно заявниці чи відшкодувати їй його вартість після припинення застосування цього заходу становило втручання в її майнові права відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції; тривале позбавлення заявниці її майна та нездатність держави-учасниці відшкодувати його вартість було незаконним; цих міркувань достатньо для встановлення Судом порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. І хоча обставини у даній справі не є повністю релевантними до обставин, встановлених у рішенні Європейського суду з прав людини, їх сутність зводиться до того, що втручанням в майнові права відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, є відмова держави повернути майно особі чи відшкодувати їй його вартість після припинення застосування заходів, що стали підставою для його утримання. Оцінивши усі обставини цієї справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на державу обов`язку відшкодувати позивачці завдану їй майнову та моральну шкоду у зв`язку із порушенням державними органами права власності позивачки. Держава є відповідальною за ефективність тієї системи органів, що створені нею для виконання тієї чи іншої публічно-каральної функції. Держава бере участь як у приватних, так і публічних відносинах. У правових відносинах держава розглядається як цілісний орган, усі структурні підрозділи якого мають ефективно функціонувати. У ситуації, коли органи держави неналежно здійснюють свої повноваження у сфері досудового розслідування, внаслідок чого порушуються права громадянина, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції щодо неефективності усього механізму державного управління стосовно позивачки в цілому, так і про неефективність досудового розслідування, в рамках якого були порушені права позивачки на володіння власністю». Крім того, щодо посилання представника відповідача на наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 950 ЦК України, професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено режим воєнного стану. Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14,14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно доУказу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 912 3323/20 від 21.11.2021). Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідне яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)". Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону, ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 № 44(5), передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональгою ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідно до рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України"). Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Доводи відповідача про відсутність шкоди саме з боку поліцейських ГУНП в Харківській області у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України судом не приймаються, оскільки представником відповідача під час судового розгляду не доведено причинно-наслідкового зв`язку втрати транспортного засобу з спеціального майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області та введенням воєнного стану на території України. Тобто, представником відповідачем не доведено неможливості виконання зобов`язань з збереження транспортного засобу, оскільки сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2023 у cправі № 910/8580/22 зазначено: «покликання скаржника на те, що збройна агресія російської федерації та введення воєнного стану є загальновідомою обставиною, що підтверджується листом ТПП України, не мотивує та не обґрунтовує як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку з поставки товару саме за спірним Договором. Колегія суддів погоджується у цій частині з висновками судів попередніх інстанцій, що лист ТПП України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому позивач не був позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням. Суд наголошує, що наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Суд підкреслює, що сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17)». Крім того, посилання представника відповідача на наявність кримінального провадження №12022221130001135 від 07.05.2022, за фатом того, що 06.05.2022 до ЧЧ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Харківській області щодо виявлення незаконного заволодіння невідомими особами транспортними засобами, які перебували на спеціальному майданчику ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, не спростовує висновків суду, зазначених вище, враховуючи також положення ч. 1 ст. 1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5294,82 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved