Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

24 квітня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. У застосунку «Дія» 06 травня 2022 року позивачка дізналася про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Романом Івановичем 09 лютого 2022 року виконавчого провадження № 68573331 за виконавчим написом № 788, виданим 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з неї, [PERSON] , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 37 604,00 гривні та 630,00 гривень, сплачених за вчинення виконавчого напису, що разом становить 38 234,00 гривень. Позивачка вважає стягнення з неї на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 38 234,00 гривень незаконним, відтак, виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню. З метою оскарження виконавчого напису нотаріуса в судовому порядку 11 квітня 2025 року вона уклала Договір про надання правничої допомоги. Фактично, з текстом оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, остання ознайомилась лише 17 квітня 2025 року з Відповіді на Адвокатський запит від 14 квітня 2025 року приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Барової Н. М., що заміщає приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р. І., діяльність якого зупинена, яка містила наступні виконавчі документи: засвідчену приватним виконавцем Баіровою Н. М. копію Постанови про відкриття виконавчого провадження № 68573331 від 09 лютого 2022 року; засвідчену приватним виконавцем Баіровою Н. М. копію Виконавчого напису № 788, виданого 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О.; копію Заяви ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про примусове виконання рішення від 02.02.2022 року, вих. № LC_0724-6562; копію Договору про відкриття кредитної лінії № 0724-6562 від 14.06.2021. З цих виконавчих документів вбачається, що 11 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 788, за яким запропонував звернути стягнення з позивачки громадянки України [PERSON] , [INFO] , як боржника за Кредитним договором № 0724-6562 від 14.06.2021 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в загальній сумі 38 234,00 гривні, яка складається з 17 150,00 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту, 20 454,00 гривень простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 630,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису. Також, текст виконавчого напису містить твердження нотаріуса, що це боргове зобов`язання є безспірним, оскільки строк платежу за Кредитним договором № 0724-6562 від 14.06.2021 року настав, а нею допущено прострочення платежів. На думку позивачки, таке твердження нотаріуса є безпідставними, а дії відповідача при зверненні до нотаріуса недобросовісними, оскільки вона не підписувала з відповідачем будь якого кредитного договору та невід`ємних додатків до нього, а кошти в розмірі 17 500,00 гривень дійсно отримала 14 червня 2021 року по наслідках підписання електронної заявки на офіційному сайті відповідача creditkasa.com.ua та з 03 липня 2021 року почала повертати відповідачеві позичені кошти, що підтверджується витягом з її карткового рахунку у Монобанк/Універсал Банк «Рух коштів по картці від 23.09.2021 р.»: 03.07.2021 нею сплачено на користь відповідача (CreditkassaP2PdbMC) 1000,00 гривень; 25.07.2021 нею сплачено на користь відповідача (CreditkassaP2PdbMC) 7546,00 гривень. Правовий зв`язок між її оплатою на рахунок CreditkassaP2PdbMC 8 546,00 гривень як повернення боргу відповідачеві підтверджується адресою офіційного сайту відповідача: creditkasa.com.ua, адресою е-пошти відповідача: info@creditkasa.ua, що зазначена в реквізитах кредитного договору, поданого відповідачем приватному виконавцю на виконання, а також інформацією з офіційного сайту відповідача. Позивачка зазначає, що цей зв`язок підтверджується відомостями з інформаційного застосунку Опендатабот щодо зареєстрованих відповідачем торгівельних марок з 2020 року. Крім платежів через Монобанк/Універсал Банк, вона погашала борг перед відповідачем з карткового рахунку, відкритого нею в АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується банківською «Випискою по картці/рахунку і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00047002736 від 16.11.2018 за період 01.04.2021 - 16.04.2025», але, по причині закриття цього рахунку, розкриття рахунків одержувача її платежів неможливо отримати самостійно у застосунку банку. Таку інформацію можливо отримати лише шляхом мого особистого звернення до відділення банку з заявою про видачу нестандартної довідки по її рахунках, що вимагає додаткового часу, тому вона немає можливості надати їх разом з цим позовом. Крім цих платежів, позивачка сплачувала відповідачеві через IBox (мережу терміналів самообслуговування) і відповідач однозначно має бути обізнаний про ці платежі. Отже, фактично, на дату вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, вона перерахувала відповідачеві, з позичених в нього 17 500,00 гривень, щонайменше 8 546,00 гривень з її карткового рахунку, відкритого у Монобанк/Універсал Банк, а тому не могла бути винною за сумою кредиту 17 150,00 гривень, як це зазначено нотаріусом у виконавчому написі, що свідчить про введення відповідачем нотаріуса в оману щодо дійсного розміру боргу, а відтак підтверджує спірність цих правовідносин та безпідставність вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, з абз. 2 тексту виконавчого напису вбачається, що виконавчий напис вчинено нотаріусом по «Кредитному договору № 0724-6562 від 14.06.2021 року», а з наданої приватним виконавцем копії кредитного договору, вбачається, що фактично відповідачем було подано приватному виконавцеві на виконання виконавчий напис нотаріуса з «Договором про відкриття кредитної лінії № 0724-6562 від 14.06.2021р.», укладеним у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення та з іншою назвою такого договору, що є доказом незаконності дій як відповідача щодо введення в оману приватного нотаріуса про наявність боргу за «кредитним договором», якого вона не підписувала, так й приватного нотаріуса щодо аналізу поданих відповідачем для вчинення виконавчого напису за кредитним договором документів, в тому числі «кредитного договору», що вчинений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення цих правовідносин. ЇЇ тривала необізнаність про наявність виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження об`єктивно зумовлена відсутністю в позивачки будь-якої інформації, в тому числі й за її місцем реєстрації, про намір стягнення з неї відповідачем у позасудовому порядку грошових сум, про вчинення нотаріусом виконавчого напису, про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса та про наступні дії приватного виконавця по стягненню суми «боргу». Зокрема, але не виключно, після відкриття виконавчого провадження 09.02.2022 року її майно не було арештовано приватним виконавцем, вона вільно користувалася своїми грошовими коштами на банківських рахунках. Також позивачка зазначає, що крім цього, з 28 вересня 2021 року вона проживає за межами України, що підтверджується печатками прикордонних служб у її закордонному паспорті, що ускладнило її дії по збору належних доказів необґрунтованості вимог відповідача по стягненню з неї «боргу» у позасудовому порядку. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні безспірного права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна протягом визначеного законом строку позовної давності. 3 огляду на викладені вище обставини справи, вимога відповідача про стягнення з позивачки боргу у позасудовому порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису за «кредитним договором» не відповідає фактичним правовідносинам між нею та відповідачем, зокрема, щодо факту не підписання нею такого «договору» та щодо безспірності суми боргу внаслідок її сплати суми кредиту, і суперечить вимогам закону щодо порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису, зокрема щодо нотаріального посвідчення боргового зобов`язання, за яким нотаріусом вчиняється виконавчий напис. Очевидна спірність вимог відповідача зумовлює безпідставність вчиненого нотаріусом виконавчого напису про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 38 234,00 гривні за неіснуючим кредитним договором, у спірному розмірі, без нотаріального посвідчення боргових зобов`язань, а відтак підтверджує законність визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтування заперечень відповідача. Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України, у встановлений судом термін до суду подано не було не подано. 06 травня 2025 на адресу суду від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Цигульського О. В. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В клопотанні зазначає, що відповідач вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру. Їх розмір є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання зазначених послуг. Підготовка цієї справи до розгляду в суді, не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, а необхідні процесуальні документи є шаблонними, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося досить тривалий час. Висновки щодо співмірності, розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу: зазначена справа не є складною, розгляд справи призначено в рамках спрощеного позовного провадження; всі процесуальні документи, є практично шаблонними та їх приклади знаходяться у вільному доступі в мережі інтернет. Зазначений факт мінімізує витрати часу на підготовку процесуальних документів; зазначена справа не вимагає додаткового вивчення законодавства чи судової практики, оскільки має сталу судову практику протягом доволі тривалого часу; зазначена справа має мінімальне значення для позивача, оскільки не призводить до виникнення, зміни або припинення майнових прав чи фінансових інтересів позивача. З огляду на все викладене вище вважає, що відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, можливе в розмірі середньо ринкової вартості, цієї послуги, що складає 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) гривень. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. У даній цивільній справі позивачем не було надано до суду детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом з зазначенням витраченого часу по кожному із видів робіт, та розрахунком вартості виконання кожного із виду робіт з врахуванням витраченого на це часу, оформленого у встановленому законом порядку. Тобто, відсутність вищезазначеної інформації (документів) є прямою підставою щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Тому просять, виходячи з принципів співмірності, реальності та розумності, зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до середньо ринкової вартості, цієї послуги, що складає 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) гривень. Враховуючи не надання позивачем до суду, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом з зазначенням витраченого часу по кожному із видів робіт, та розрахунком вартості виконання кожного із виду робіт з врахуванням витраченого на це часу, оформленого у встановленому законом порядку, відмовити в стягнені з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Стадник Г. І. не з`явилися. У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився. У судове засідання третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. не з`явився. У судове засідання третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р. І. не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного висновку. Даний позов виник із приводу вчинення виконавчого напису нотаріусом по договірних зобов`язаннях, визначених кредитним договором. Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Романом Івановичем 09 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68573331 за виконавчим написом № 788, виданим 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 37 604,00 гривні та 630,00 гривень, сплачених за вчинення виконавчого напису, що разом становить 38 234,00 гривень. 11 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 788, за яким запропонував звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , [INFO] , як боржника за Кредитним договором № 0724-6562 від 14.06.2021 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в загальній сумі 38 234,00 гривні, яка складається з 17 150,00 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту, 20 454,00 гривень простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 630,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису. Згідно виконавчого напису міститься твердження нотаріуса, що це боргове зобов`язання є безспірним, оскільки строк платежу за Кредитним договором № 0724-6562 від 14.06.2021 року настав, а [PERSON] допущено прострочення платежів. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] гривень дійсно отримала 14 червня 2021 року 17 500,00 грн. по наслідках підписання електронної заявки на офіційному сайті відповідача creditkasa.com.ua та з 03 липня 2021 року почала повертати позичені кошти, згідно витягу з карткового рахунку [PERSON] у Монобанк/Універсал Банк «Рух коштів по картці від 23.09.2021 р.»: 03.07.2021 сплачено на користь відповідача (CreditkassaP2PdbMC) 1000,00 гривень; 25.07.2021 сплачено на користь відповідача (CreditkassaP2PdbMC) 7546,00 гривень. Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчий напис відповідає вимогам, що пред`являються законом до нього, зокрема ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою КМУ № 662 від 26.11.2014, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 (далі - Постанова) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 цих змін. П. 2 Змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів: «доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Таким чином, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 у чинній на час вчинення оспорюваного виконавчого напису редакції стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може стосуватися до кредитного договору, укладеного між позивачем та банківською установою, оскільки такий не посвідчений нотаріально. Відтак вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував того, що законодавство України не допускає такого способу позасудового врегулювання спорів. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Відповідно до оспорюваного виконавчого напису, 11 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 788, за яким запропонував звернути стягнення з позивачки громадянки України [PERSON] , [INFO] , як боржника за Кредитним договором № 0724-6562 від 14.06.2021 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в загальній сумі 38 234,00 гривні, яка складається з 17 150,00 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту, 20 454,00 гривень простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 630,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові ВП ВС від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 2 статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог позивачки, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Розподіл судових витрат: В силу дії 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. За правилами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. До позовної заяви представником позивача долучено копію договору про надання правничої допомоги від 11 квітня 2025, копію акта приймання-передачі від 21 квітня 2025 року. Актом приймання-передачі від 21 квітня 2025 року, у даній цивільній справі становить 15 000,00 грн. Разом з тим, в дану суму входить консультація з цивільного права щодо порядку оскарження виконавчого напису №788, вчиненого 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О.; адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р. І., що надання копії матеріалів виконавчого провадження №68573331, відкритого 09 лютого 2022 року за виконавчим написом нотаріуса №788 від 11 січня 2022 року; адвокатський запит до АТ «ПриватБанк» щодо надання виписки по закритому рахунку [PERSON] з 01.04.2021 до дати закриття рахунку з конкретизацією рахунків отримувачів платежів; аналіз первинних документів та підготовка позовних матеріалів щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса №788 від 11 січня 2022 року; складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню для подання до суду. Під час розгляду вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved