Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник позивача пред`явив позов до [PERSON] про стягнення 23971,50 грн заборгованості за договором від 16.01.2022. Позов обґрунтований тим, що\~\~відповідач 16.01.2022 уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 4461086. В подальшому на підставі договору факторингу ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до\~\~відповідача. [PERSON] свої зобов`язання за договором порушила, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 23971,50 грн, з них: 14550 грн. за тілом кредиту, 7921,50 грн. за процентами, 1500,00 грн за комісією, 2422,40 грн судового збору, 9000 грн. витрат на правничу допомогу Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про\~відкладення\~судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Прични неявки не повідомив. Відзив до суду не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом 27.05.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 09 год. 30 хв. 02.06.2025. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1ст.1055ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. 16.01.2022\~\~ [PERSON] уклала в електронній формі договір про споживчий кредит № 4461086 з ТОВ «Мілоан» шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується паперовою копією цього договору. Згідно з умовами цього договору розмір кредиту\~склав 15000,00 грн, кредит було надано на строк 30 днів, проценти за користування кредитом: 4500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. На підтвердження цього ТОВ «Факторинг Партнерс» надало квитанцію про перерахування кредитних коштів через систему платежів LiqPay, згідно якої ТОВ «МІЛОАН» 16.01.2022 перерахувало кошти на картковий рахунок відповідача в сумі 15000,00 грн згідно договору, ID платежу 1885542004. \~ \~ \~ \~Копіями договору факторингу від 26.07.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс», реєстру боржників до нього, платіжної інструкції, підтверджується, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до\~\~відповідача за договором. Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 4461086. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 23971,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~14550,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~7921,00 грн; заборгованість за комісіями\~1500,00 грн. Відповідно до ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першою статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Оскільки строк дії договору становить 30 днів, тому саме протягом даного строку позивач має право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, тобто у розмірі 4500 грн. \~ \~ \~ \~Разом з тим, безпідставними є позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1500,00 грн., оскільки відповідно до умов кредитного договору позичальнику кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються\~Законом України «Про захист прав споживачів». \~ \~ \~ \~З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. \~ \~ \~ \~За положеннями частини п`ятої статті\~11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. \~ \~ \~ \~Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. \~ \~ \~ \~Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. \~ \~ \~ \~Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1500,00 грн не підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 19 505,00 грн боргу за кредитним договором. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми 23971,50 грн., судом задовольняється сума 19 505,00 грн., тобто 79,47%. З огляду на вказану пропорцію, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 79,47% від 2422,40 грн. сплаченого судового збору, тобто 1925,08 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн, суд приходить до наступного. За змістом п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші, крім судового збору, судові витрати пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №02-07/2024 від 02.07.2024 з Адвокатським об"єднанням «Лігал асістанс» про надання правової допомоги, заявку про надання юридичної допомоги №95 від 01.02.2025, витяг з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, за змістом яких сплаті позивачем за надання правової допомоги підлягає гонорар у сумі 9000 гривень. Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 9000 грн. є співмірними зі складністю цивільної справи, ціною позову, значенням справи для позивача та виконаною адвокатом роботою. З огляду на викладене, судом з відповідача на користь позивача стягуються витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7152,30 грн., тобто у пропорції до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial