Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач 16.12.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26.10.2007 року укладено кредитний договір №HEWWAN02194169. Згідно договору позивача надав відповідачу кредит у розмірі 11232,54 доларів США на термін до 25.10.2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 25.11.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 47022,64 доларів США. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 34058,67 доларів США. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 34058,67 доларів США та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2021 року позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.10.2024 року заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/24951/19 від 25.01.2021 року за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідач надав заяву про відмову у задоволенні позовних вимог у зв"язку з пропуском строку позовоної давності, зазначивши, що останній платіж по кредиту ним було здійснено в 2012 року, крім того 25.11.2011 року Жовтневим судом м. Дніпра було винесено рішення по справі №2-2163/2011, яким було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення на предмет застави, тому на думку відповідача позивачем при подачі заяви було пропущено строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26.10.2007 року укладено кредитний договір №HEWWAN02194169. Згідно договору позивача надав відповідачу кредит у розмірі 11232,54 дол.США на термін до 25.10.2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Відповідно до п. 3.3. кошти отриманні від позичальника на погашення заборгованості по кредиту насамперед направляться для відшкодування витрат збитків банку згідно п.п.2.2.9, 2.3.8 цього договору далі пені відповідно до розділу 4 цього договору, далі простроченої комісії по кредиту, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за кредитом. Частина суми що залишилася направляється на погашення заборгованості за кредитом, далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати зазначеного 7.1 договору сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятись від суми щомісячного платежу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з частиною першою ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦКУ\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, та не виконав зобов`язання за вказаним договором. Так, згідно розрахунку наданого позивачем, у зв`зку з порушенням відповідачем зобов`язань, станом на 25.11.2019 року заборгованість за кредитним договором №HEWWAN02194169 від 26.10.2007 року становить 47022,64 доларів США, що складається із: 7190,17 долар США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 352,33 долар США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 39480,14 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань договором. При цьому,\~кредитодавець скориставшись\~правом на\~свій розсуд\~вимагати від\~боржника будь-яку\~частину суми\~заборгованості за\~кредитом,\~просив стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі\~34058,67\~долар США,\~яка складається\~з:\~ 7190,17\~долар США\~ заборгованість\~за кредитом\~(тілом\~кредиту);\~ 352,33\~долар США\~ заборгованість\~по відсоткам\~за користування\~кредитом;\~ 26516,17 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань договором за період з 29.11.2013 року по 25.11.2019 року. Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем та не заперечувався відповідачем. Отже, між позивачем та відповідачем виникли відповідні правовідносини на підставі договору про отримання кредиту. Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, доводи щодо пропуску строку викладені відповідачем у заяві від 03.10.2024 року про перегляд заочного рішення. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно із приписами ст. ст. 260,261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2011 року по цивільній справі № 2-2163/2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено. Передано в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у [PERSON] належне їй на праві власності заставне майно автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ, 2007 року випуску, тип ТЗ легковий хетчбек, № кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HEWWAN02194169 від 26.10.2007 року, станом на 05.05.2009 року в розмірі 61209,48 грн, що є еквівалентом 7933,21 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ, 2007 року випуску, тип ТЗ легковий хетчбек, № кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Рішення набрало законної сили 06.12.2011 року. Після звернення стягнення на предмет застави, кредитор зберігає право на стягнення заборгованості, якщо реалізація предмета не повністю задовольнила його вимоги.\~Лише повне задоволення вимог кредитора, досягнуте завдяки реалізації предмета застави, може бути підставою для припинення грошового зобов`язання.\~ Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом 16.12.2019 року до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №HEWWAN02194169, укладеним 26.10.2007 року між сторонами по справі, що був предметом розгляду цивільної справи № 2-2163/2011 року, на підтвердження наявної у відповідача заявленої суми заборгованості не надав детального розрахунку та порядку її обрахунку, не надано відомостей щодо реалізації предмета застави, та черговості погашення заборгованості кредиту, наявності заборгованості після реалізації заставного майна, що дає кредитору право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. На це звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року по справі №755/13805/16-ц\~(пункт 53 постанови). Як зазначила ВП ВС, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 34058,67 доларів США, що за курсом НБУ від 25.11.2019 року складає 822857,47 грн не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав належних доказів дійсного розміру кредитної заборгованості, а тому доводи відповідача про застосування строку позовної давності не приймає до уваги. Згідно з п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то понесені судові витрати з розгляду справи покласти на позивача.

Outcome: dismissed