Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов КНП «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради» до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просив: -Позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] -Стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини усіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини - [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини. -Позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] -Стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожитого мінімуму для дитини відного віку щомісячно до повноліття дитини - [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є батьком а [PERSON] [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] відповідно до актового запису про народження № 373 від 19.05.2023, складеного Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в місці Одесі не зареєстрована. Згідно з розпорядженням Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради від 28.04.2023 № 197р «Про присвоєння дитині прізвища, імені, по батькові та реєстрацію в органах ДРАЦС Відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України ( витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 19.05.2023 №00039754836). Згідно з довідкою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) від 12.04.2023 №5746/242918 виявлено актовий запис про шлюб від 12.04.2019 року №28, складений Любашівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 29.03.2023 № 69 малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 року у справі № 523/5926/23, позов Суворовської районної адміністрації ОМР, в особі органу опіки та піклування до [PERSON] , [INFO] , було відібрано дитину у матері, без позбавлення батьківських прав. Відповідно до інформації Приморського відділу відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.10.2023 №4365/24.-19 відсутня інформація в Державному реєстрі актів цивільного стану актових записів про смерть відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 08.11.2023 №5/6- 20349 [PERSON] , [INFO] , в період часу 2022-2023 в ДУ ««Одеський слідчий ізолятор» не утримувався. Станом на 02.11.2023 не утримується. Згідно з листом [INFO] від 03.11.2023 № 943/23696 громадянин [PERSON] , [INFO] на військовому обліку у [INFO] не перебуває. Відомості відсутні. В ході телефонної бесіди зі спеціалістом територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Пересипському районі [PERSON] , [INFO] , повідомив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки він не є біологічним батьком дитини, а також наголосив на тому, щоб усі питання розглядали без його участі, в судові засідання з`являтися не буде (протокол бесіди в телефонному режимі від 06.01.2024р). Щодо повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ю, [PERSON] , [INFO] до служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався. За час перебування малолітньої дитини в будинку дитини з 27.03.2023 року; [PERSON] , жодного разу не відвідав малолітнього [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні не брав, не телефонував, матеріальної допомоги не надавав, не цікавився станом здоров`я та долею дитини. Пересипська районна адміністрація ОМР надала висновок від 26.02.2024 року № 01-05-3/148вх про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2024 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2025 року прийнято уточнену позовну заяву та залучено до участі у справі в якості відповідача [PERSON] Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду У судове засідання представник позивача КНП «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради» - директор Зброжик О не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмове клопотання, яке міститься в матеріалах справи, в якому позовні вимоги підтримала, також просила суд розгляд справи проводити за її відсутності. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У судове засідання представник третьої особи - Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено про те, що [PERSON] , [INFO] , є батьком а [PERSON] [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] відповідно до актового запису про народження № 373 від 19.05.2023, складеного Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в місці Одесі не зареєстрована. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України «Про освіту» на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позивачка в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки, про що надав нотаріально завірену копію заяви. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). В матеріалах справи наявний висновок Пересипська районна адміністрація ОМР від 26.02.2024 року № 01-05-3/148вх про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо обов`язку утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дітей, є стягнення з відповідачів аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитною повноліття. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов КНП «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради» до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved