Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У березні 2025 року від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через підсистему «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1307-4322 від 25.11.2023 у розмірі 40 500 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 25.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 1307-4322. Позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.02.2025 становить 77 820,75 грн, з яких: 8 100 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 69 720,75 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Поряд з цим, позивач просить стягнути лише частину заборгованості в розмірі 40 500 грн, що складається: 8 100 грн простроченої заборгованості за кредитом; 32 400 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.03.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 01.04.2025. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою проживання, відзив (заперечення) на позов до суду не надходив. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1307-4322 для задоволення особистих потреб позичальника. Вказаний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов вказаного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 400 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів. Базовий період проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця. Згідно з додатковою угодою до договору про відкриття кредитної лінії № 1307-4322 від 28.11.2023, суму кредитного договору збільшено на 2 700 грн. Згідно з довідкою позивача, 25.11.2023 [PERSON] перераховано суму кредиту в розмірі 5 400 грн та добор по кредиту 28.11.2023 в розмірі 2 700 грн за кредитним договором № 1307-4322 від 25.11.2023. В матеріалах справи також містяться надані позивачем паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки, Правила відкриття кредитної лінії, відповідь від АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс», довідка позивача про укладений договір з відповідачем, розрахунок заборгованості за договором № 1307-4322 від 25.11.2023. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно із ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, внаслідок чого позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості станом на 13.02.2025 у розмірі 40 500 грн, з яких: 8 100 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 32 400 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин справи відповідачем на надано. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved