Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що «26.02.2025, перевіряючи баланс на своїх банківських картках, вона виявила що її каркові рахунки заблоковано у зв`язку із наявністю боргових зобов`язань. 27.02.2025, звернувшись за правничою допомогою до адвокатського бюро, було встановлено, що усі грошові кошти та банківські рахунки арештовано згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича у ВП №67107671 по примусовому стягненню заборгованості за кредитним договором №093385 від 30.10.2019 на користь ТОВ «ФАЙН ГОТІВКА» в розмірі 16576,40 грн на підставі виконавчого напису нотаріуса №106300, виданого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Вказаний борг позивачем не визнається, оскільки заборгованість по даному кредиту утримувалась із її заробітної плати та була погашена в період з 2021 року до 2023 року в повному обсязі шляхом відрахування із її заробітної плати за основним місцем роботи КНП «Вінницький обласний фтизіопульманологічний центр «ВОР». Виконавчий напис від 15.07.2021 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для прийняття у відповідача документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису; відповідно, у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. Тому просить визнати виконавчий напис №106300 від 15.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 16576,40 грн, таким, що не підлягає виконанню». Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 13.03.2025 позовну заяву [PERSON] залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків. 14.03.2025 представник позивача [PERSON] адвокат Педина О.А. подав до суду заяву про усунення недоліків. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 18.03.2025 відкрив провадження та призначив судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 03.06.2025 учасники справи не з`явились, хоч у встановленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце проведення судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Педина О.А. попередньо подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. У частині третій статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» у судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» повідомлялося судом у встановленому законом порядку.Заяв про розгляд справи без участі ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву представником відповідача у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За відсутності заперечень сторони позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. та приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання 03.06.2025 не з`явилися без поважних причин, хоч у встановленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 03.06.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №106300, «про звернення стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 093385 від 30 жовтня 2019 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАЙНА ГОТІВКА», заборгованість за кредитним договором 093385 від 30 жовтня 2019 року; строк платежу за кредитним договором 093385 від 30 жовтня 2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 02 квітня 2020 року до 05 липня 2021 року; сума заборгованості складає 16576,40 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7190,40 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9386,00 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача за домовленістю сторін; загальна сума, що підлягає стягненню, 16576,40 грн», що підтверджується копією виконавчого напису (а.с. 7). При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем 11.10.2021 відкрито виконавче провадження №67107671 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за №106300 від 15.07.2021, що підтверджується копією постанови від 11.10.2021 про відкриття виконавчого провадження №67107671 (а.с. 18). Постановою від 19.11.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем у виконавчому провадженні №67107671, відкритому на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за №106300 від 15.07.2021, постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що підтверджується копією такої постанови (а.с. 19). За виконавчим документом №67107671 у період з 2021 року до 2023 року здійснювалося відрахування із заробітної плати [PERSON] за основним місцем роботи КНП «Вінницький обласний фтизіопульманологічний центр «ВОР», що підтверджується копіями звіту про здійснення відрахування та виплати щодо [PERSON] (а.с. 9, 10, 11). Постановою від 24.02.2025 про арешт коштів боржника приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем у виконавчому провадженні №67107671, відкритому на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за №106300 від 15.07.2021, постановлено «накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 1500 гривень» (а.с. 17). Відповідно до ксерокопії актового запису про шлюб №213 із застосунку «ДІЯ», [PERSON] та [PERSON] 03.05.2022 зареєстрували шлюб (а.с. 55). Згідно з ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№1172 (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 внесено зміни до зазначеного вище Переліку документів. Зокрема, доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом з назвою: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, у пункті 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вказано на можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На вищезазначений пункт 2 Переліку посилався нотаріус у виконавчому написі №106300 від 15.07.2021. Проте при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2\~постанови Кабінету Міністрів України\~№1172\~від 29.06.1999 на час їх застосування, а саме: 15.07.2021, був визнаний незаконним та нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили. Зокрема, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 відмовила у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду. Зокрема, пунктом 9 частини другої\~статті 129 Конституції України\~визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до\~ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У частині другій\~статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Водночас судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання. Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до вказаної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Оскаржуваний у даній справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.07.2021, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14). Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Отже, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). На підставі викладеного та

Outcome: approved