Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

17 квітня 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 21.04.2023 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір № 34596-04/2023 про надання фінансового кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання споживчого кредиту і реєстрації особистого кабінету, кредитором було здійснено ідентифікацію і верифікацію [PERSON] , який надав згоду з умовами договору (оферти). Відповідно до договору про надання фінансового кредиту № 34596-04/2023 від 21.04.2023 року, ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 8000,00 грн., шляхом їх перерахування на карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023\~року між\~ТОВ «ФК\~«Інвеструм» та\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~було укладено\~договір факторингу\~№3072023.Відповідно до цього договору, ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 34596-04/2023 від 21.04.2023 року. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого та згідно реєстру боржників за договором факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 34596-04/2023 від 21.04.2023 року на загальну суму 31200,00 грн. Станом на 17.04.2025 року заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 34596-04/2023 від 21.04.2023 року, становить 31200,00 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 23200,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 12.03.2023 року між [PERSON] і ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір № 19850-03/2023 про надання фінансового кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання споживчого кредиту і реєстрації особистого кабінету, кредитором було здійснено ідентифікацію і верифікацію [PERSON] , який надав згоду з умовами договору (оферти). Відповідно до договору про надання фінансового кредиту № 19850-03/2023 від 12.03.2023 року, ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 4600,00 грн., шляхом їх перерахування на карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Останній платіж, згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, здійснено 26.04.2023 року у сумі 2060,80 грн. 03.07.2023\~року між\~ТОВ «ФК\~«Інвеструм» та\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~було укладено\~договір факторингу\~№3072023.\~Відповідно до\~цього договору,\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~набуло права\~грошової вимогидо відповідача за кредитним договором № 19850-03/2023 від 12.03.2023 року. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс), було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строках встановлені цим договором. Таким чином, ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 19850-03/2023 від 12.03.2023 року на загальну суму 18160,00 грн. Станом на 17.04.2025 року заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 19850-03/2023 від 12.03.2023 року, становить 18160,00 грн., з яких: 4600,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 13560,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами у розмірі 49360,00 грн. та понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про те належним чином судом повідомлявся про розгляд справи, а саме: на 12.05.2025р. відповідачу направлено ухвалу суду про відкриття провадження по справі, про те поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «Укрпошти» за закінченням терміну зберігання. Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 21.05.2025 року та на 06.06.2025 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2023 року між [PERSON] і ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір № 34596-04/2023 про надання фінансового кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання споживчого кредиту і реєстрації особистого кабінету, кредитором здійснено ідентифікацію і верифікацію [PERSON] , який надав згоду з умовами договору (оферти). Відповідно до договору про надання фінансового кредиту №34596-04/2023 від 21.04.2023 року, ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 8000,00 грн. шляхом їх перерахування на карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року, яке надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків . Згідно п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 15.05.2023 року. Дата надання кредиту 21.04.2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №3072023, відповідно до якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 34596-04/2023 від 21.04.2023 року. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого та згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 34596-04/2023 від 21.04.2023 року на загальну суму 31200,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором №34596-04/2023 від 21.04.2023р. за період з 21.04.2023р. по 18.03.2025р. заборгованість складає в розмірі 31200,00 грн., в т.ч. 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 23200,00 грн. заборгованість по відсотках. Крім того,12.03.2023 року між [PERSON] і ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір № 19850-03/2023 про надання фінансового кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання споживчого кредиту і реєстрації особистого кабінету, кредитором здійснено ідентифікацію і верифікацію [PERSON] , який надав згоду з умовами договору (оферти). Відповідно до договору про надання фінансового кредиту №19850-03/2023 від 12.03.2023 року, ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 4600,00 грн. шляхом їх перерахування на карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року, яке надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Згідно п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 05.04.2023 року. Дата надання кредиту 12.03.2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №3072023, відповідно до якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 19850-03/2023 від 12.03.2023 року. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого та згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 19850-03/2023 від 12.03.2023 року на загальну суму 18160,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором №19850-03/2023 від 12.03.2023р. за період з 12.03.2023р. по 18.03.2025р. заборгованість складає в розмірі 18160,00 грн., в т.ч. 4600,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 13560,00 грн. заборгованість по відсотках. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з положеннями ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість на загальну суму 49360,00 грн., а саме: за кредитним договором №34596-04/2023 від 21.04.2023 року на загальну суму 31200,00 грн., в т.ч. 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 23200,00 грн. заборгованість по відсотках; за договором №19850-03/2023 від 12.03.2023 року на загальну суму 18160,00 грн., в т.ч. 4600,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 13560,00 грн. заборгованість по відсотках. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що відповідачем порушено обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором та нарахованих відсотків, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 08.04.2025 року №161, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422, 40 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: approved