Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. 15 січня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом про звільнення успадкованого майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником спірної квартири та в ході її відчуження встановила, що у реєстрі нерухомого майна містяться відомості про її обтяження на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2003 р. Натомість від суду отримана відповідь, що в провадженні суду не перебувала така справа. Виконавчих проваджень відносно позивача чи її чоловіка немає. В зв`язку з цим позивач просить суд скасувати накладений арешт. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Витребувано документи на підставі яких накладено арешт. 15 квітня 2025 року витребувано копії документів на підставі яких накладено арешт, а також матеріали цивільної справи з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. 13 травня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] 03 червня 2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від третьої особи неодноразово надходили заяви про розгляд справи без її участі. Відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи у судове засідання не з`явилися, причини не явки не повідомили. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.10.1998 №945-Н. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №407094350 встановлено, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт Першою дніпропетровською нотконторою на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2003 (реєстраційний номер обтяження 4797152). Згідно відповіді Першої ДДНК №843/0116 від 23.04.2025 арешт накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2003 р. про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди. Ухвалу направив суд до нотаріальної контори, про що надано відповідний супровідний лист. Згідно відповіді голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №1/2872/2025 від 24.04.2025 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди перебувала в провадженні суду (справа 2-81/2003). Позов задоволено. Проте відповідно до номенклатури суду, матеріали справи були знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Відповідно до відповіді Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №176993/28.29 від 16.12.2024 на примусовому виконанні не перебувають та не перебували виконавчі провадження, де боржником значиться [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . ІV. Норми права, які підлягають застосуванню, щодо аргументів наведених учасниками справи. В порядкуст.280\~ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. В порядку ч.2ст.247\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з приписами ч.ч.1,2\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами\~статті 391 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арещту з майна» № 5 від 03.06.2016 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). V. Мотиви та висновки суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду, порушується право позивача, я:к власника, внаслідок чого вона позбавлена змоги вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved