Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що 07 грудня 2019 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатного віку, протипоказань щодо працевлаштування не має, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. На підставі викладеного представник позивача прохав суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки направив до суду заяву в якій прохав розглядати справу без участі позивачки та її представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до\~ п.1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26 серпня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1235 та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 серпня 2023 року, актовий запис № 190 (а.с. 7-8). Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 12.05.2025 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає допомоги на утримання спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Угоди між сторонами про порядок сплати аліментів на утримання дітей не досягнуто. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.\~180\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.183 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що діти сторін проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved