Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у квітні 2025 року звернувся до суду із позовом до відповідача\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з\~\~ [PERSON] на свою користь суму заборгованості за договором позики від 30.06.2023 року №4414345 в сумі 19250 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основним боргом; 14250 грн\~ сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 3028 грн, витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1514 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні їм права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Договором позики від 30.06.2023 року №4414345. Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19250 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості по основному боргу; 14250 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів, тому заборгованість по Договору позики №4414345 складає 19250 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості по основному боргу; 14250 грн сума заборгованості за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики та судові витрати по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави (найменування суду змінено на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України від 26.02.2025 року №4273-ІХ) від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду\~справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, надіслані на адресу відповідача рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, судовими повістками про виклик до суду, [PERSON] не було вручено, а поштові відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.06.2025 року, суд на місці постановив про заочний розгляд зазначеної справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом установлено, що 30.06.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №4414345 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (а.с.6-9). Відповідно до п.2 договору позики, сума позики становить 5000 грн на строк 30 днів, зі сплатою відсотків за користування позикою з другого дня користування в розмірі 2,5% на добу до дати повернення позики, тобто до 30.07.2023 року, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день встановлена в розмірі 2,70 %, пеня за день 2,70 %, орієнтовна загальна вартість позики 8000 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні їм права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.10-13). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №19 до Договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с.15). З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за вказаним договором позики з огляду на таке. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями\~ст. 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Положеннями ст.ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі №1005/7136/2012 зазначено, що тлумачення частини першої\~статті 512 ЦК України\~дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі №909/968/16, договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у\~статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі №914/868/17). Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 року у справі №911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Із матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначена у реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. 30.06.2023 року, тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з відповідачем [PERSON] договір позики №4414345 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою). Отже, 14.06.2021 року, на момент укладення договору факторингу договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», боргові зобов`язання [PERSON] за договором позики №4414345 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), укладеним 30.06.2023 року, ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги від 14.06.2021 року. Також, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу (про відступлення права вимоги) від 14.06.2021 року № 14/06/21. Таким чином, позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено факт набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором позики №4414345 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), укладеного з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У зв`язку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Ураховуючи відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України сплачених 3028 грн судового збору та 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed