Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Венгаренко Т.А.\~звернулася до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про поділ\~спільного майна\~подружжя.\~В обґрунтування\~позову зазначила,\~що з\~20\~вересня 2014\~року позивач\~і відповідач\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі.\~За час\~шлюбу була\~придбана квартира\~ [ADDRESS] .\~Майно придбане\~за час\~шлюбу належить\~дружині та\~чоловікові на\~праві спільної\~сумісної власності\~в рівних\~частках.\~Укласти договір\~про поділ\~спільного майна,\~яке було\~набуте в\~період шлюбу,\~відповідач відмовляється.\~За наведеного\~представник позивача\~просить суд\~поділити спільну\~сумісну власність\~подружжя \~квартиру [ADDRESS] \~в рівних\~частках,\~визнавши право\~власності за\~кожним з\~подружжя по\~ частини\~квартири, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позичав, будучи своєчасно і належним чином повідомленою судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі і просила суд задовольнити позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні повідомив, що квартира була придбана за його особисті грошові кошти, але проти задоволення позову не заперечував. Також на запитання суду повідомив, що дійсно отримував від позивача пропозицію щодо укладення договору поділу спільного майна подружжя. Суд, заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.\~\~ Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб 20 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.22). 06 червня 2017 року на підставі Договору купівлі-продажу квартири [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS] . Згідно п.3.7. Договору цей правочин вчинено за згодою дружини покупця [PERSON] (а.с.12-14). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 03.06.2025 року право власності на квартиру [ADDRESS] \~зареєстровано за\~ [PERSON] .\~ Відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року шлюб, зареєстрований 20.09.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №966), укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Угоди про добровільний поділ майна, що є у спільній сумісній власності, між сторонами не досягнуто. На підставі ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] , придбана за оплатним договором у період перебування позивача і відповідача у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, і звідси [PERSON] , як дружина, має право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами і не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Враховуючи задоволення основних вимог за позовом, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4924,02 гривні.

Outcome: approved