Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Стороною позивача пред`явлений позов до відповідача [PERSON] , за яким сторона позивача просить стягнути на користь позивача з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування таких позовних вимог у позові зазначено про те, що в період з 01 листопада 2018 року по 12 січня 2024 року позивач з відповідачем спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання у них народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Всі вказані обставини встановлені ухвалою Семенівського районного суду від 02 квітня 2025 року. Позивач не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу з Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області в розмірі 8000 гривень 00 копійок на місяць. Внаслідок зайнятості доглядом за дитиною позивач не може працювати та заробляти додаткові кошти собі на життя. На цей час позивач перебуває в тяжкому матеріальному становищі, відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку з проживанням з нею дитини, хоча він працездатний, працює в акціонерному товаристві «Чернігівобленерго», тому позивач вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь на її утримання. У судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не прибули, подали до суду разом із позовом за підписом представника позивача [PERSON] письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності за змістом якої вказано, що позов стороною позивача підтримується повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив відомості про повне визнання позову. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з`ясованих судом обставин. У справі встановлено, що позивач з відповідачем з 01 листопада 2018 року по 12 січня 2024 року, за даними позову, спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, хоча суду рішення про встановлення такого факту проживання не надано (з цього приводу подано лише копію ухвали про затвердження мирової угоди (а. с. 9-10). Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Ця дитина проживає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо. Такі обставини підтверджуються відомостями позовної зави (а.с. 1), а також даними копіями доданих до матеріалів справи письмових доказів (а. с. 212). У справі відсутні дані та докази, що відповідач є непрацездатним й не може надавати допомогу на утримання позивача, яка доглядає дитину й перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (обставини перебування у такій відпустці сторонами не оспорюються). Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання позивача. За таких обставин суд убачає за потрібне позов задовольнити з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За таких законодавчих умов, у контексті установлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача є обґрунтованими. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved