Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

06 лютого 2025 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 4\~000 грн. щомісяця, починаючи з 30.11.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року за позовом [PERSON] розмір аліментів на утримання дитини зменшено до 2\~500 грн. щомісяця, починаючи з 11.01.2025 р. Однак, обставини які були встановлені рішенням суду від 04 грудня 2024 року змінились, а саме погіршився матеріальний стан та стан здоров`я позивачки. Також, позивачка зазначила, що на її утриманні також перебуває дитина з інвалідністю від першого шлюбу. Відповідач є повністю працездатною, здоровою людиною, який після отримання першого рішення суду про стягнення аліментів навмисно закрив ФОП та приховує від держави свої доходи. Враховуючи викладене позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, який стягується з відповідача, з твердої грошової суми у розмірі 2\~500 грн. на стягнення у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). (а.с.а.с.1-3, 37-41) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи [PERSON] , (а.с.10) ухвалою судді від 10 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.11) 03 березня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року за позовом [PERSON] розмір аліментів на утримання їх спільної з позивачкою дитини зменшено до 2\~500 грн. щомісяця, починаючи з 11.01.2025 р. Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 11 січня 2025 року. Позивачкою до позовної заяви не надано жодного доказу того, що з часу винесення попереднього рішення суду про зменшення розміру аліментів змінилися будь-які обставини, що впливають на розмір аліментів. (а.с.15-19) 05 березня 2025 року від позивачки надійшла уточнена позовна заява. (а.с.37-41) 05 березня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с.54-55) В судове засідання 05 березня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим та надходження від представника відповідача клопотання про відкладення, розгляд справи було відкладено на 02 квітня 2025 року. (а.с.57) 06 березня 2025 року від позивачки надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.61) 01 квітня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с.63) В судове засідання 02 квітня 2025 року з`явилась позивачка, відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було ухвалено зобов`язати відповідача надати відомості щодо поважності причин неявки в судове засідання, прийняти уточнену позовну заяву та відкласти розгляд справи на 28 квітня 2025 року. (а.с.66-67) 14 квітня 2025 року від представника відповідача надійшли пояснення на запит суду щодо поважності причин неявки в судове засідання. (а.с.75-76) 24 квітня 2025 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що позивачка не надає доказів які б підтвердили зміну матеріального становища порівняно з датою винесення попереднього рішення. Так нею надано тільки дані про отриманий дохід за 2024 рік, що не дає можливості встановити чи дійсно дохід позивачки зменшився порівняно з 2022-2023 роками. На погіршення стану свого здоров`я позивачка надає медичні документи також за 2024 рік. Інші медичні довідки, надані позивачкою, не стосуються їх спільного з відповідачем сина, а стосуються її сина від першого шлюбу. Враховуючи викладене просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с.78-79) 28 квітня 2025 року від позивачки надійшли заперечення на пояснення представника відповідача на запит суду щодо поважності причин неявки в судове засідання. (а.с.87-88) В судове засідання 28 квітня 2025 року з`явилась позивачка, відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було долучено заперечення, додаткові пояснення, пояснення на запит суду, додаткові докази до матеріалів справи, з`ясовано думку щодо позовної заяви, досліджено матеріали справи та матеріали справи № 203/2268/24, залишено без розгляду клопотання позивачки про долучення доказів та оголошено перерву до 12 травня 2025 року. (а.с.90-91) 05 травня 2025 року від позивачки надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.95-96) Судове засідання 12 травня 2025 року не відбулося через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 26 травня 2025 року. (а.с.113) 19 травня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання, в якому зазначено, що строк дії договору між нею та відповідачем закінчився, тому з 21 травня 2025 року вона не має повноважень на представництво інтересів відповідача [PERSON] (а.с.120-121) В судове засідання 26 травня 2025 року з`явилась позивачка, відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було долучено додаткові докази до матеріалів справи, відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, досліджено письмові докази та ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення, яке буде проголошено 06 червня 2025 року. (а.с.125) Позивачка в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Суд, заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи та матеріали справи № 203/2268/24, дійшов наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 270. (а.с.4) Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 4\~000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6-7) Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року за позовом [PERSON] було зменшено розмір аліментів, які з нього стягуються за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2023 р., на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] з 4\~000 грн. щомісяця до 2 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.27-32) Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 11 січня 2025 року. (а.с.20) На підтвердження факту перебування на утриманні позивачки сина [PERSON] , який є інвалідом з дитинства 2 групи, та на підтвердження факту понесення витрат на утримання та виховання сина [PERSON] , які проживають разом з нею, остання надала суду копії: свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 26.01.2010 р. (повторно); довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 185663, дата огляду 28.03.2023 р.; довідки ЛКК № 79 від 30.01.2025 р.; висновку № 261 від 01.03.2013 року лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу безстроково; свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 19.06.2012 р.; фіскальних чеків про купівлю одягу. (а.с.а.с.4, 44, 46, 47, 48, 99-100) Водночас на підставі вимог ст.77 ЦПК України суд визнає неналежними докази, надані позивачкою на підтвердження перебування на її утриманні сина [PERSON] , який є інвалідом з дитинства 2 групи, бо такі не містять інформацію щодо предмета доказування, та докази, надані позивачкою на підтвердження факту понесення нею витрат на утримання та виховання сина сторін [PERSON] , бо такі підтверджують додаткові витрати позивачки, пов`язані з утриманням та вихованням сина, доведення наявності яких є окремим предметом спора. Тому суд відхиляє вказані докази як неналежні, оскільки такі не стосуються предмета спору. На підтвердження зміни свого матеріального стану позивачкою було надано податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2024 рік. (а.с.42-43) На погіршення стану здоров`я позивачка надала дві довідки датовані 2024 роком та одну довідку датовану 2025 роком про звернення до сімейного лікаря. (а.с.а.с.45, 97) Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, не вважаються незмінними та можуть бути змінені за позовом одержувача аліментів. Зокрема суд може змінити за позовом платника або одержувача розмір аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, позивачка не довела, що відповідач отримує дохід який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про зменшення розміру аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивачка не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. З моменту попереднього рішення про зменшення розміру аліментів не було якихось значних змін у життєвих обставинах або матеріальному стані платника або одержувача, які б вимагали зміни способу стягнення аліментів. Суд звертає увагу, що позивачка, посилаючись на понесення додаткових витрат на утримання дитини, не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення таких додаткових витрат, понесених на дитину, які стягуються одноразово, лише у разі не вирішення батьками в добровільному порядку таких витрат. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивачка не надала достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, які б давали підстави для зміни способу стягнення аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed