Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У березні 2025 року в системі «Електронний суду» позивач [PERSON] , через адвоката Чехович Т.Г. (ордер, свідоцтво а.с. 40, 42) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить припинити стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина сторін - [PERSON] , 2011 року народження, які стягуються з позивача на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року. Просить судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 серпня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що 02 серпня 2003 року складено відповідний актовий запис № 521. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: старший син, який є повнолітнім, та молодший син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000, 00 грн, починаючи стягнення з 29 липня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Повідомляє, що з 21 жовтня 2024 року і по день подання позову дитина [PERSON] постійно мешкає разом з позивачем, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 21 лютого 2025 року, знаходиться на його повному утриманні. Батько самостійно оплачує навчання дитини, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Відповідачка не бере жодної участі в утриманні дитини. Таким чином, після прийняття судом рішення про стягнення аліментів з батька, обставини, на підставі яких судом було задоволено позовні вимоги, змінились, оскільки змінилась особа з якою проживає дитина. Зважаючи на викладені обставини, позивач вважає, що стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, яка проживає разом з ним, має бути припинено. Позивач просить позов задовольнити та повідомляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде подано докази щодо витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 28, 29). У системі «Електронний суду» представником відповідача [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво, ордер а.с.40,41) 14 квітня 2025 року подано відзив на позовну заяву. У відзиві вказується, що підставою відмови у задоволені позову є відсутність самого факту виконання [PERSON] рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 199/5924/24 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000,00 грн. З 15 жовтня 2024 року - дати винесення судового рішення, яким присуджено стягнення аліментів, позивач ні у добровільному, ні у примусовому порядку не сплачував аліменти. Повідомляє, що за час перебування позивача та відповідача у шлюбі сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] . З листопада 2016 року сторони та їх спільні діти почали проживати у придбаній квартирі, проте станом на 2024 рік у квартирі залишились проживати позивач з неповнолітнім сином [PERSON] . З початку 2024 року позивач не лише припинив спільне проживання, а й в повній мірі дистанціювався від відповідачки та від сина [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року у справі № 199/5924/24 було встановлено, що дитина - [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] . Під час розгляду даної справи про визначення розміру аліментів позивачем не підіймалось питання щодо зміни місця проживання дитини або незгоди з тим, що син проживає з матір`ю. Позивачем вчинено протиправні дії стосовно фізичного усунення [PERSON] від можливості спілкування з сином. 14 жовтня 2024 року позивач змінив замки до кв. [ADDRESS] , яка була постійним місцем проживання відповідачки із сином та змінив місце фактичного проживання [PERSON] без згоди на це відповідача, як матері. Разом з тим, підтвердження умисних дій вчинених позивачем з метою створення штучних умов для невиконання рішення суду про стягнення аліментів шляхом одноособової зміни місця проживання спільної дитини підтверджується наявністю судової справи № 760/28104/24 про усунення перешкод та вселення, яка перебуває на розгляді у Солом`янському районному суді міста Києва. Стороною відповідача також вказується, що основним доводом наявності підстав звільнення від сплати аліментів позивач зазначає, що ним, як батьком, з якого присуджено стягнення аліментів, з 21 жовтня 2024 року і по теперішній час проживає дитина і знаходиться на його самостійному утриманні. Проте, такі доводи не заслуговують на увагу, виходячи з того, що саме позивачем, без погодження та повідомлення матері дитини (відповідачки) було змінено місце проживання дитини (а.с. 33-42). 18 квітня 2025 року в системі «Електронний суд» представником позивача - Чехович Т.Г. надано суду відповідь на відзив на позовну заяву. У відповіді на відзив вказується, що позивач у добровільному порядку виконує рішення суду, яким присуджено стягнення аліментів з нього аліментів на користь відповідачки, що підтверджується відповідними квитанціями. Кошти, перераховані як аліменти, повертались на картковий рахунок позивача з позначкою «помилково зарахована сума: аліменти на утримання [PERSON] … ». Позивач зазначає, що 16 жовтня 2024 року син повернувся із подорожі зі своєю бабусею. З 17 жовтня 2024 року і по сьогоднішній день, відповідачка жодного разу не звернулась до позивача з питанням щодо повернення їй дитини, не висловлювала своє бажання щодо проживання разом з дитиною; вона не утримує дитину, не займається її вихованням; позивач жодного разу не створював перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю. Натомість, спілкування сина з матір`ю відбувалось переважно за ініціативи самої дитини. У листопаді 2024 року, позивач звернувся до відповідачки з листом з пропозицією щодо обговорення питання офіційного закріплення місця проживання дитини, а також з листом з проханням надати згоду на спілкування дитини з дитячим психологом, відповіді на звернення не було отримано. З 21 жовтня 2024 року позивач самостійно утримує сина, здійснює оплату навчання в приватній школі КМДШ. Вказується, що син сам обрав місцем свого проживання з батьком і мешкає з батьком добровільно. Жодного звернення щодо повернення дитини зі сторони відповідачки не було, тому твердження про те, що позивач самостійно змінив місце проживання дитини не заслуговують на увагу. Вказується, що зміна замків у квартирі, про що зазначає відповідачка у відзиві, була обґрунтованою - відповідачка неодноразово використовувала квартиру для проживання в ній сторонніх осіб, в той час, як позивач вимушений був винаймати житло. У квартирі знаходились і на сьогоднішній день знаходяться особисті речі позивача, з метою захисту свого майна позивач був змушений змінити замки (а.с.43- 59 і зв). Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: dismissed