Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Представник позивача у серпні 2024 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Херсонгаз» у якому просить зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , помер [INFO] , він є батьком позивача. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 22.03.2004 року було накладено арешт на все майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS] , що належить померлому, крім того, встановлена заборона здійснювати відчуження будь-якого майна яке належить [PERSON] . Підстава стягнення та накладення арешту заборгованість [PERSON] перед АТ «Херсонгаз» у розмірі 6885,06 грн. Згідно відповіді від 22.07.2024 №36801 державного виконавця, в реєстрі виконавчих проваджень відсутнє виконавче провадження з приводу стягнення вищезазначеної заборгованості. Позивач зазначила, що існуючі обтяження порушують спадкові права позивача в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися повторно, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ст.ст.\~13,81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 23.11.1988 року було укладено шлюб, актовий запис №65, прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), складено актовий запис №365. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №429572663 від 02.06.2025 року вбачається, що 20.10.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 653454 від 22.03.2004 року Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції накладено арешт на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] . У листі Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.07.2024 року №36801 зазначено, що на виконанні відділу відсутнє виконавче провадження щодо [PERSON] . Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №653454 року від 22.03.2004 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Оскільки відсутні підстави, передбачені частиною 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» для зняття арешту рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до пункту 5 частини першої\~статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника. Разом з тим повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 5 частини першої\~статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»\~не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої\~статті 37 зазначеного Закону\~арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої\~статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають. Такий механізм запроваджено законодавцем з метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої\~статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»\~повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу - це складові завершення виконавчого провадження, проте вони мають різну правову підставу і відповідно різні правові наслідки. Завершення виконавчого провадження з цих підстав п. 5 частини першої\~статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»\~не позбавляло стягувача його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом. Згідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час повернення виконавчого листа стягувачу, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження. З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження, у якому було накладено арешт відсутнє. Окрім цього у державного виконавця відсутні підстави відповідно до\~ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»\~для зняття арешту, а позивач позбавлена можливості оскаржити дії(бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту у зв`язку з відсутністю виконавчого провадження. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач через наявність арешту позбавлена можливості розпоряджатися належним їм майном та оформити спадкові права. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч. 2ст. 50\~ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 60\~ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушуються права позивача, внаслідок чого вона позбавлена права прийняти спадщину та розпоряджатися належним її майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved