Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні\~2024\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 12039-07/2021, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на добу. У зв`язку з невиконанням позичальником умов договірних зобов`язань, 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18022022, за умовами якого на користь позивача відступлено право вимоги до [PERSON] у загальному розмірі вимог на суму 20\~000 грн. Крім того, 28 липня 2021 року ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] уклали кредитний договір № 3574208435/711829, у відповідності до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 30 днів, до 26.08.2021, зі сплатою відсотків у розмірі 2, 5 % на добу. Згідно договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі вимог на суму 16\~000 грн. Також, 28 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3574208435/451992, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2\~000 грн., строком на 24 дні, тобто до 20.08.2021, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на добу. 19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3574208435/451992 в сумі 7 700 грн. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача [PERSON] заборгованість за договорами: -№ 12039-07/2021 від 19 липня 2021 року у загальному розмірі 20 000 грн.; -№ 3574208435/711829 від 28 липня 2021 року - у загальному розмірі 16 000 грн.; -№ 3574208435/451992 від 28 липня 2021 року - у загальному розмірі 7 700 грн. Також, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати. Заперечення відповідача 04 лютого 2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Ліщук О.В., в яких відповідач заперечував проти позову, вважав його необґрунтованим та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що позивачем не довів належними та допустимими доказами суми пред`явлених позовних вимог, зокрема, не надав належних розрахунків заборгованості, підтверджуючих документів щодо безготівкового перерахування суми кредитів. Наголошував на тому, що відсотки за кредитними договорами нараховані з порушенням умов кредитних договорів, після спливу строку кредитування. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 06 вересня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечували. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, від представника відповідача адвоката Ліщук О.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту № 12039-07/2021, укладеного 19 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 5\~000 грн., строком на 30 днів, тобто до 17.08.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Згідно з Договором факторингу № 18022022, укладеним 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно Витягу з Реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 12039-07/2021 в загальному розмірі вимог на суму 20 000 грн., з яких 5 000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 15 000 грн. заборгованість за відсотками. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином договірні зобов`язання не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 20 000 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5\~000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 15 000 грн. Судом встановлено, що 28 липня 2021 року ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] уклали Договір про надання фінансового кредиту № 3574208435/711829, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~000 грн., строком на 30 днів, до 26.08.2021, зі сплатою відсотків у розмірі 2,25 % на добу. З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до якого, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вищевказаним договором на суму 16 000 грн., з яких 4 000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 12 000 грн. заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 3574208435/711829 від 28 липня 2021 року, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 16 000 грн., з яких 4 000,00 грн. - борг за тілом кредиту, 12 000 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, 28 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3574208435/451992, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2\~000 грн., строком на 24 дні, тобто до 20.08.2021, зі сплатою відсотків у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Відповідно до Договору факторингу № 19042022-Г, укладеного 19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3574208435/451992 в сумі 7 700 грн., з яких: 2 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 700 грн. сума заборгованості за відсотками. На підтвердження заявлених вимог та неналежного виконання відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало до суду розрахунок заборгованості, згідно якого [PERSON] станом на 31.05.2024 має борг у загальному розмірі 7 700 грн., що складається з: 2 000 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 5 700 грн. заборгованості за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклав вищезазначені договори, за умовами яких отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорах. Таким чином, вказані договори укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вищевказаний кредитні договори № 12039-07/2021 від 19 липня 2021 року, № 3574208435/711829 від 28 липня 2021 року, № 3574208435/451992 від 28 липня 2021 року прирівнюються до укладених у письмовій формі. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Так, згідно договору № 12039-07/2021 від 19 липня 2021 року, [PERSON] отримав від ТОВ «ФК «Інвеструм» кредит на суму 5 000 грн., строком на 30 днів, до 17.08.2021. У Додатку № 1 до вищевказаного договору визначена загальна вартість кредиту у розмірі 8\~750 грн. Відповідно до договору № 3574208435/711829 від 28 липня 2021 року [PERSON] отримав від ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» кредит у розмірі 4\~000 грн., строком на 30 днів, до 26.08.2021, із загальною вартістю кредиту у розмірі 7\~000 грн. Згідно договору № 3574208435/451992 від 28 липня 2021 року [PERSON] отримав від ТОВ «Гоуфінгоу» кредит у розмірі 2\~000 грн., строком на 24 дні, тобто до 20.08.2021, із загальною вартістю кредиту, погодженою сторонами у Додатку № 1, на суму 3200 грн. З наявних в матеріалах справи доказів видно, що відповідач [PERSON] належним чином договірні зобов`язання за наведеними договорами не виконав у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] , спростовуються Випискою за договором № б/н, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за період з 19.07.2021 по 30.07.2021. Відтак, суд вважає такі аргументи представника відповідача необґрунтованими. Однак, з доводами представника відповідача щодо понадстрокового нарахування відсотків за договорами, суд погоджується. Так, у постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв. Враховуючи вищевикладене, нарахування та\~стягнення процентів за користування кредитом за вищевказаними договорами з відповідача [PERSON] поза визначеним договорами строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Дослідивши наявні\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що строк\~дії договоріввстановлено їх умовами, проценти після закінчення строку дії договорів нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаними договорами у розмірі загальної вартості кредитів. Таким чином, стягненню з [PERSON] підлягає заборгованість за договором за\~договором про\~надання фінансового\~кредиту №\~12039-07/2021\~від 19\~липня 2021\~року у\~розмірі 8\~750\~грн.,\~за договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 3574208435/711829\~від 28\~липня 2021\~року у\~розмірі 7\~000\~грн., а також за договором про надання фінансового кредиту № 3574208435/451992 від 28 липня 2021 року у розмірі 3\~200 грн. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 76700 від 30.07.2024, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 302 грн. 05 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial