Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 17 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] \~ був укладений договір №24393 про надання фінансового кредиту (надалі по тексту «кредитний договір»), який підписаний позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на абонентський номер відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма його умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору ТОВ «ФК «Авіра Груп» надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обв`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 1 500 гривень; строк кредитування 18 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2,5 % в день, або 912, 5 % річних. Згідно п. 2.4 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідачем\~ в тексті кредитного договору були зазначені реквізити платіжної банківської картки [NUMBER] для зарахування грошових коштів. Суму кредитних коштів в розмірі 1 500 гривень первісний кредитор перерахував відповідачу того ж дня,\~ що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 21 травня 2024 року, тобто, свої зобов`язання відповідач виконав. Відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконані, кредитні кошти не повернуті. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 8 925 гривень 00 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1 500 гривень; прострочена заборгованість за процентами 7 425 гривень 00 копійок. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу №02-17/02/2022, згідно умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп»\~ відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі\~ 8 925 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене, в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою по розгляд справи без його участі; заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому осання заявлені повні вимоги визнала частково. Зазначила, що між нею та первісним кредитором ТОВ «ФК «Авіра Груп»\~ дійсно було укладено договір №24393 від 17 березня 2021 року, згідно умов якого, сума кредиту становить 1 500 гривень. Також згідно з п.1.2 зазначеного договору, строк кредиту становить 18 днів, процентна ставка становить 2,5 % на добу. Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено ст.1048 ЦК України, і самим договором. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача відсотки, які були нараховані поза межами погодженого сторонами кредитного договору строку кредитування. Враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягає стягненню 1 500 гривень -\~ сума кредиту, та 675 гривень - нараховані відсотки за 18 днів - в межах\~ строку кредитування. Щодо судових витрат на правничу допомогу, зазначила, що представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з\~ наданням правничої допомоги. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій останній заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що сторонами кредитного договору узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору; кредитний договір\~ підписаний відповідачем шляхом\~ накладення електронного підпису із застосуванням одноразового ідентифікатора. Позичальник погодився на умови визначені договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. 17 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] \~ був укладений договір №24393 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, ТОВ «ФК «Авіра Груп» надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, на наступних умовах: сума виданого кредиту - 1 500 гривень; строк кредитування - 18 днів; валюта кредиту - UAH; стандартна процентна ставка - 2,5 % в день, або 912, 5 % річних. Згідно п. 2.4 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської картки [NUMBER] для зарахування грошових коштів. ТОВ «ФК «Авіра Груп» зобов`язання за кредитним договором виконані належним чином і в повному обсязі, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 21 травня 2024 року,\~ а також підтверджено відповідачем в судовому засіданні. Відповідачем зобов`язання\~ за кредитним договором не виконані , отримані грошові кошти в розмірі 1500 гривень\~\~ до цього часу не повернуті. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнала частково, підтвердила факт невиконання нею грошових зобов`язань за договором №24393 про надання фінансового кредиту від 17\~ березня 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості становить відповідача перед позивачем становить: 8 925 гривень 00 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом\~ - 1 500 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 7 425 гривень 00 копійок. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»\~ укладений договір факторингу №02-17/02/2022, згідно умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп»\~ відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8 925 гривень 00 копійок. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Отже, судом встановлено, що договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від\~ 30 травня 2023 року у справі № 925/1248/21\~ «за змістом положень статей 625, 1048, 1049, частини першої статті 1050, статей 1054 1056-1 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, застосування якої судами згідно з оскаржуваними рішеннями є релевантним у спірних правовідносинах. Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягають положення статті 625 цього Кодексу. У цьому висновку Суд звертається до правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (пункти 80-87), за змістом яких "користування кредитом" це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). А тому очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Нарахування ж інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі №\~\~ 902/417/18 (пункт 8.35). Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №\~\~ 902/417/18 (пункт 8.22)).». Відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Вимог про стягнення відсотків, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, позивачем не заявлено. За договором №24393 про надання фінансового кредиту\~ від 17 березня 2021 року\~ відповідач отримала кредит у розмірі 1 500 гривень, строк кредитування, визначений умовами договору, становить 18 днів,\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день. Враховуючи викладене, відповідно до умов кредитного договору, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі\~ 1 500 гривень та\~ проценти за користування кредитом в межах строку кредитування\~ (18 днів)\~ в розмірі 675 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 1 500 гривень х 18 днів х 2,5 % в день. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №24393 від 17 березня 2021 року в сумі 2 175 гривень, в тому числі:\~ 1 500 гривень - заборгованість за тілом кредиту,\~ 675 гривень - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно копії довідки серії 12 ААА № 191550, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 1048, 1054, п.18 «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України та

Outcome: partial