Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Передерія В. Г. звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, якою з урахуванням уточненої заяви просила суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті: Україна, Черкаська область, Чигиринський район, село Стецівка. В обґрунтування поданої заяви заявниця зазначила, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Проте після його смерті відомості про смерть у Державному реєстрі актових записів про смерть внесені не були, у зв`язку із чим наразі у неї відсутнє свідоцтво про його смерть та вона позбавлена можливості оформити спадщину після смерті батька. Проте, на сільському кладовищі наявна могила [PERSON] , на якій зазначені дати його народження та смерті. Також серед односельців є свідки, які пам`ятають ці події та приймали безпосередню участь у його похованні. Жодних документів на підтвердження факту смерті батька заявниця не має, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.03.2025 заява залишена без руху із наданням заявниці часу на усунення її недоліків. Після усунення недоліків ухвалою суду від 24.03.2025 провадження у справі відкрито з призначенням справи до судового розгляду. Задоволено клопотання представника заявниці про виклик свідків. Також судом в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України витребувані додаткові докази, які у визначений ухвалами суду строк були надані та долучені до матеріалів справи. Під час судового розгляду представник заявниці - адвокат Передерій В. Г. заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Додатково пояснив, що після виявлення померлого [PERSON] були викликані працівники правоохоронних органів, які ознак насильницької смерті не встановили, оскільки тілесних ушкоджень на ньому не було, у його кишенях були гроші і документи. Тому було роз`яснена необхідність звернення до лікувального закладу для отримання медичного свідоцтва про смерть. Натомість лікарі районної лікарні у видачі такого свідоцтва відмовили, мотивуючи таку відмову тим, що труп померлого був виявлений поза межами місця проживання, а саме на вулиці. Тому роз`яснили необхідність звернення до судово-медичних експертів у м. Черкасах. У свою чергу судово-медичний експерт повідомив, що для проведення розтину необхідно доставити труп до експертної установи в м. Черкаси, де вони знаходяться. Натомість у родини померлого не було грошових коштів для оплати транспортних витрат на перевезення трупа до м. Черкаси та у зворотному напрямку, тому вони звернулися до сільської ради. Голова сільської ради дав розпорядження організувати його поховання та виділити місце на цвинтарі. Відповідно поховання [PERSON] було проведено більше двадцяти років тому без будь-якого документального оформлення. Допитана у судовому засідання у якості свідка заявниця [PERSON] пояснила, що вона на той час проживала у іншому населеному пункті, а саме у с. Рацеве. Батько проживав сам у с. Стецівка, її мати [PERSON] виїхала на заробітки до росії ще наприкінці 1990-х років і більше не повернулася. Батько мав незадовільний стан здоров`я, проте до лікарів не звертався. Одного разу їй зателефонував двоюрідний брат та повідомив, що її батька не можуть знайти другий день. Згодом зателефонував та сказав, що знайшли, але мертвого, він був неподалік від дому під містком. Вона приїхала у с. Стецівку і пам`ятає, що брат телефонував до міліції і повідомляв про виявлення трупа [PERSON] . Коли приїхав наряд міліції, то був проведений огляд трупа, жодних ознак кримінального злочину не виявили, оскільки тілесних ушкоджень у батька не було, гроші і документи були із ним. Лікарі місцевої лікарні медичне свідоцтво про смерть не видали, оскільки батько помер не за місцем проживання, його труп виявили на вулиці. Судові експерти із м. Черкаси роз`яснили, що приїхати не мають можливості, тому для проведення розтину необхідно, щоб труп привезли у м. Черкаси. Проте у неї та її рідних грошових коштів на це не було. Прокурор не заперечував щодо поховання батька та надавав відповідний дозвіл. Вони звернулися до сільської ради і сільський голова надав відповідне розпорядження на поховання. Згодом, приблизно у 2020 - 2021 році [PERSON] зверталася до прокуратури та просила надати будь-які підтвердження про виклики та фіксацію смерті батька, проте їй роз`яснили, що усі документи того періоду з даного питання вже знищені у зв`язку із завершенням строків їх зберігання. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердив, що у той період часу коли помер [PERSON] він допомагав місцевим мешканцям с. Стецівка копати могили для померлих. Пам`ятає, що його просили викопати могилу для [PERSON] , який був односельцем, про це просив голова сільської ради. Що саме із ним трапилося і від чого він помер свідкові не відомо, проте від інших місцевих мешканців чув, що його знайшли мертвим біля містка, він там пролежав декілька днів. Могилу копали вони вчотирьох, зокрема також був присутній [PERSON] . [PERSON] привезли, вони його на цвинтарі поклали у труну, спустили у яму і закопали. На похованні людей було не багато. Також він запам`ятав, що поминального обіду після поховання [PERSON] не було, що для села було не типово. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердив, що він протягом тривалого періоду часу допомагав місцевим мешканцям с. Стецівка копати могили для померлих односельців. Пам`ятає, що на прохання сільського голови він разом із іншими односельцями, серед яких був [PERSON] , копали могилу для [PERSON] . Від чого саме він помер свідкові не відомо, але зі слів односельців знає, що він помер недалеко від дому і декілька днів його не могли знайти. Вони викопали яму, труп [PERSON] привезли на автомобілі, і там на цвинтарі вони його переклали у труну, після чого опустили у могилу і закопали. Поминального обіду після поховання [PERSON] не було. Заслухавши учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Серед іншого суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України визначені вид справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядають судом у порядку окремого провадження. Зокрема пунктом 8 частини 1 вказаної статті передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] ) є донькою [PERSON] , на підтвердження чого суду надані свідоцтво про народження (повторне) від 13.02.2024, актовий запис № 31, Витяг з ДРАЦС про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00043572844 від 13.02.2024, свідоцтво про шлюб (повторне) від 13.02.2024, актовий запис № 1816. Наданими заявницею та долученими до матеріалів справи фотокартками підтверджено, що на могилі [PERSON] зазначені роки його життя та смерті, а саме вказано, що останній народився [INFO] , помер [INFO] . На звернення заявниці [PERSON] Чигиринський відділ ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) листом від 12.02.2025 повідомив, що надати інформацію про дату смерті [PERSON] не має можливості у зв`язку із відсутністю відповідного актового запису про його смерть. Крім того, Архівний відділ № 6 Черкаської РДА листом від 15.01.2025 повідомив, що у документах архівного фонду Стецівської сільської ради та її виконавчого комітету даних, які підтверджують факт смерті та поховання [PERSON] 21.10.2004, не виявлено. Також відсутня будь-яка документація щодо факту його смерті та поховання у Стецівському старостинському окрузі, що підтверджено листом від 07.02.2025. З аналізу витребуваної судом інформації встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 23.12.2000 отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Зазначений паспорт по ІП «Недійсні документи» ЄІАС ІМП не значиться, тобто до підрозділів ДМС зданий не був, що підтверджено листом Чигиринського сектору Центрально-Південного міжрегіонального Управління державної міграційної служби від 28.03.2025. [PERSON] за відомостями Стецівського старостинського округу був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . За наявними у Чигиринської міської ради відомостями місце поховання було виділено Стецівською сільською радою, яка і провела його поховання. Проте відомості про його поховання до спеціальної Книги реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян сільською радою не вносилися, оскільки така книга сільською радою не велася, свідоцтво про поховання (свідоцтво про смерть) не видавалося. У книзі погосподарського обліку за місцем проживання [PERSON] внесені відомості про його смерть 21.10.2004, на підтвердження чого суду надані відповідні копії з такої книги. Отримати відомості про виклик правоохоронних органів у зв`язку із виявленням 21.10.2004 померлого [PERSON] наразі неможливо, оскільки термін зберігання таких відомостей становить 3 роки, що підтверджено листом ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області. У лікувальних закладах за місцем проживання померлого [INFO] [PERSON] відомості про виклик медичних працівників у зв`язку із виявленням його трупа не збереглися. Відповідно до статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 (зі змінами). За своїм правовим значенням державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (пункт 1 розділу 1 Правил). Відповідно до п. 1 розділу 5 Правил підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Аналізуючи наведене судом установлено, що наявні у матеріалах справи докази у сукупності із показаннями допитаних судом свідків підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Натомість актовий запис про його смерть не складався, документи, які б давали можливість провести реєстрацію його смерті, відсутні. Натомість відсутність актового запису про смерть людини, яка наразі є померлою, обумовлює перешкоди для реалізації заявниці її спадкових прав та не відповідає вимогам чинного законодавства у частині обов`язковості проведення державної реєстрації смерті громадянина. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved