Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

У липні 2020 р. акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі також - АТ КБ «Приватбанк», банк, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (далі також - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором (тілом кредиту) в розмірі 16 787,99 дол. США. Позов обґрунтований такими обставинами. На умовах кредитного договору від 04.09.2008 № К2Х6А700800053 АТ КБ «Приватбанк» надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 19 629,36 дол. США на термін до 03.09.2013. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 19.05.2020 має заборгованість в загальному розмірі 162 206,31 дол. США, яка складається з таких складових: 16 787,99 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5 911,34 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5 562,30 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 133 944,68 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором, однак позивач на свій розсуд вимагає стягнення з відповідачів заборгованості лише за тілом кредиту. Ухвалою суду від 05.01.2021 відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання (а.с. 45-46). 30.03.2021 суд ухвалив заочне рішення про задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі (а.с.58-61). 09.12.2024 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення мотивуючи свої вимоги тим, що до вересня 2024 р. перебував на військовій службі у Збройних Силах України, у зв`язку з чим не знав про розгляд справи та не мав можливості заявити про застосування строків позовної давності (а.с.74-76). Ухвалою суду від 15.01.2025 заочне рішення скасоване та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.165-167). Цією ж ухвалою провадження у справі в частині вимог банку до [PERSON] закрите, оскільки було встановлено, що [INFO] вона померла. 28.01.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані тим, що кошти за кредитним договором він не отримував та не користувався ними, у зв`язку з чим йому невідомі обставини виконання позичальником кредитних зобов`язань, а позов пред`явлено після спливу строку позовної давності (а.с.168-169). 07.02.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив. На обґрунтування заперечень проти аргументів відповідача банк зазначив, що в силу договору поруки позичальник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Щодо строку позовної давності, то пунктом 14.1. кредитного договору передбачена його дія до повного виконання сторонами зобов`язань, а відтак при зверненні до суду з цим позовом строк позовної давності не пропущено (а.с. 192-194). 10.02.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 199). Ухвалою суду від 11.02.2025 підготовче провадження закрите та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 24.04.2025 (а.с. 210). 23.04.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив та відклав розгляд справи на 28.05.2025 (а.с. 216-217, 235). В судовому засіданні 28.05.2025 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву до 12.06.2025 (а.с. 239-240). 28.05.2025 від відповідача [PERSON] надійшла заява про завершення розгляду справи без його участі (а.с. 244). 12.06.2025 від представника позивача Прилипко Є. М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 245). Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого невідоме, повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,з опублікуванням якого він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України). В судові засідання [PERSON] не з`являвся, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 04.09.2008між АТ КБ «Приватбанк» (банком) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитно-заставний договір № К2Х6А700800053, предметом якого є надання банком позичальнику кредиту в іноземній валюті в розмірі 19 629,36 дол. США зі сплатою за користування кредитними коштами процентів за фіксованою процентною ставкою в розмірі 15,00% річних, одноразової та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, кінцевий термін повернення кредиту - 03.09.2013 (далі також - кредитний договір, а.с. 18). Цільовим призначенням кредиту є купівля позичальником автомобіля DODGE CALIBER, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , який позичальник передає банку в заставу. За умовами, визначеними у пункті 16.1.7. кредитного договору, платежі з повернення кредиту, нарахованих процентів та передбачених договором винагород мають здійснюватись щомісячно, з 3 по 7 число кожного місяця, рівними частинами - по 586,91 дол. США. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору банком (кредитором) була прийнята порука [PERSON] згідно з укладеним з ним 04.09.2008 договором поруки № К2Х6А700800053 (а.с. 20). Відповідно до умов договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, та зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені у письмовій вимозі кредитора, протягом 5 днів з моменту її отримання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що до липня 2009 р. позичальник [PERSON] належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, з серпня 2009 р. став порушувати графік погашення кредиту, а з листопада 2009 р. будь-які сплати за кредитним договором взагалі припинив. 20.05.2020 банк направив позичальнику та поручителям листи (повідомлення) з вимогою про сплату простроченої заборгованості в розмірі 162 248,70 дол. США (а.с. 7-9). Вимогу банку відповідачі не виконали, що і послугувало підставою для пред`явлення даного позову. Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а стаття 626 цього Кодексу встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина перша статті 1054 ЦК України дає визначення кредитного договору як договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Загальною умовою виконання зобов`язання є виконання його належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Норми статей 15, 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України закріплюють право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша стаття 5 ЦПК України). У частині другій статті 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, серед яких примусове виконання обов`язку в натурі, який застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов`язаний був вчинити певні дії стосовно позивача, але відмовився або уникає виконання свого обов`язку. Отже ураховуючи, що за обставинами справи установлено факт укладення кредитного договору та виконання банком його умов, за наслідками порушення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів у банку виникло право вимагати виконання цього зобов`язання у примусовому порядку. Згідно з наданим банком розрахунком розмір неповернутого позичальником тіла кредиту становить 16 787,99 дол. США. Правильність нарахування банком суми боргу відповідачами не спростована, розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та узгоджується з наведеними у ньому відомостями про здійснені позичальником оплати, а тому суд вважає вказаний документ достовірним доказом розміру невиконаних зобов`язань у спірних правовідносинах та покладає його в основу свого рішення. Згідно з умовами, визначеними у договорі поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за кредитним договором, при цьому відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За приписами частини четвертої статті 559 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. При укладенні договору поруки його сторони погодили, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту (пункт 12). За умовами кредитного договору терміном повернення кредиту є 03.09.2013, банк звернувся до суду з даним позовом 23.07.2020, а відтак надана відповідачем [PERSON] порука припинилася. Зважаючи на викладене, суд визнає обґрунтованими і доведеними вимоги АТ КБ «Приватбанк» до позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 787,99 дол. США, а у задоволенні вимог, заявлених до поручителя [PERSON] , відмовляє у зв`язку з припиненням поруки. За чинною судовою практикою застосування положень про позовну давність здійснюється у разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. У даному випадку вимоги банку до відповідача [PERSON] визнані необґрунтованими з підстав припинення поруки, у зв`язку з чим суд не дає оцінку його заяві про застосування наслідків спливу строку позовної давності. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача [PERSON] сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved