Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, посилаючись на те, що 22 серпня 2024 року з вини відповідача, який керував автомобілем «RENAULT KANGOO» номерний знак « [NUMBER] », трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої власнику автомобіля «Volkswagen Transporter» номерний знак « [NUMBER] » завдана матеріальна шкода. Позивач вказує, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля «Volkswagen Transporter» номерний знак « [NUMBER] » звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання матеріального відшкодування. На підставі\~Наказу Моторне\~(транспортне)\~страхове бюро\~України здійснило\~регламентну виплату\~потерпілій особі\~у розмірі\~52963\~(п`ятдесят\~дві тисячі\~дев`ятсот шістдесят\~три)\~гривні 18\~(вісімнадцять)\~копійок.\~Загальна сума\~витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України, які пов`язані з визначенням матеріального збитку склала 2050 (дві тисячі п`ятдесят) гривень. Оскільки, відповідач, на теперішній час відмовляється в добровільному порядку відшкодувати в порядку регресу виплачене матеріальне відшкодування, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 52963 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 18 (вісімнадцять) копійок, суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 2050\~(дві\~тисячі п`ятдесят)\~гривень; витрати по сплаченому судовому зборі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до\~ч.\~5,\~9\~ст.\~279\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше.\~За клопотанням\~однієї із\~сторін або\~з власної\~ініціативи суду\~розгляд справи\~проводиться в\~судовому засіданні\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2024 року [PERSON] , керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO» номерний знак « [NUMBER] » по вул. Дальницька 31А в м. Одеса, здійснив зіткнення з т/з «Volkswagen Transporter» номерний знак « [NUMBER] », внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року у справі №521/14805/24. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував шкоду заподіяну власнику автомобіля «Volkswagen Transporter» номерний знак « [NUMBER] », власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання матеріального відшкодування. На підставі Наказу «Про виплату [PERSON] » Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 52963 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 18 (вісімнадцять) копійок, що підтверджуються платіжною інструкцією №942805 від 13 листопада 2024 року. Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Volkswagen Transporter» номерний знак « [NUMBER] » внаслідок ДТП позивач поніс витрати у розмірі 2050 (дві тисячі п`ятдесят) гривень, що підтверджуються платіжною інструкцією №941538 від 25 жовтня 2024 року. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно з п. п. "а" п. 41. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1. 7 ст.\~1\~цього Закону та майну, яке знаходилось у цьому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~ЦК передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38. 2. 1, п. 38. 2, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13. 1 ст. 13 вищезгаданого Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 вище зазначеної постанови пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів на підтвердження цих заперечень. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 52963 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 18 (вісімнадцять) копійок, суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 2050 (дві тисячі п`ятдесят) гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №7590 від 21 березня 2025 року. Оскільки позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved