Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

14 березня 2025 року ПрАТ «СК «АРКС» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку суброгації. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 19 липня 2022 року між ним та ТОВ «Реккітт бенкізер Україна» (далі - страхувальник, ТОВ «РбУ») укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 134а22ц7. Предметом цього договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі - застрахований автомобіль). Відповідно до умов договору страхування, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом пункту 8 підпункту 8.2 договору, страховим ризиком визнається, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). 25 квітня 2023 року о 15:30 год у м. Києві по вул. Драгоманова, 1н, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «Ford FIESTA»», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Страхувальник звернувся до страховика (ПрАТ «СК «АРКС») із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку та надав всі необхідні документи. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] , позивач провів огляд транспортного засобу, про що складено відповідний Акт. Відповідно до рахунку СПД [PERSON] від 10 липня 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , склала 119373,72 грн. Згідно зі страховим актом від 25 квітня 2023 року позивач (ПрАТ «СК «АРКС») ухвалив рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором про добровільне страхування наземного транспорту у розмірі 119373,72 грн шляхом безготівкового перерахування коштів СПД [PERSON] . На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Після звернення позивача до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», останнє здійснило відшкодування у сумі 66826,67 грн. Позивач зазначає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» в порядку суброгації. ПрАТ «СК «АРКС» просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 52547,05 грн та відшкодувати судовий збір. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.03.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Ухвалою суду від 20.03.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача засобом поштового зв`язку направлялась ухвала про відкриття провадження у справі, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 19 липня 2022 року № 134а22ц7, укладеного між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Реккітт бенкізер Україна», його предметом є майнові інтереси ТОВ «РбУ» (страхувальник), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] , (застрахований автомобіль) (пункт 5 договору). Згідно з пунктом 8 договору до страхових ризиків належать, зокрема, ДТП. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] 25 квітня 2023 року о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем Renault д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Драгоманова, 1н, під час руху заднім ходом не переконався що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року, яка набрала законної сили 05.06.2023, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за статтею 124 КУпАП. Внаслідок ДТП, застрахованому автомобілю «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , завдано механічні пошкодження. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ПрАТ «СК «АРКС» провело огляд транспортного засобу, про що складено АКТ огляду транспортного засобу, місце огляду: вул. Вербова, 4, м. Київ. Відповідно до рахунку СПД [PERSON] від 10 липня 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , склала 119373,72 грн. Страховим актом № ARX3682979, складеним 01 червня 2023 року, АТ «СК «АРКС» визнала подію 25 квітня 2023 року страховим випадком та визначило суму страхового відшкодування у розмірі 119373,72 грн. Згідно з платіжним доручення від 05 червня 2023 року № 976979 ПрАТ «СК «АРКС» сплатило страхове відшкодування у сумі 119973,72 грн на рахунок ФОП [PERSON] . Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ3358011, на момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Duster», державний номерний знак [NUMBER] , яким у момент ДТП керував [PERSON] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач з листом від 26.09.2024 № 09-02-17/ звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування у розмірі 119373,72 грн. Страховим актом № ОЦВ-Р-23-32-9053/1, складеним 21 серпня 2023, ПрАТ «НАСК «Оранта» визнала подію 25 квітня 2023 року страховим випадком та визначило суму страхового відшкодування у розмірі 66826,67 грн., яку сплатило на користь АТ «СК «АРКС». 13 жовтня 2023 АТ «СК «АРКС» направило [PERSON] претензію про відшкодування в порядку регресу № 0005094/ІНС різниці між фактично завданою шкодою та страховою виплатою в розмірі 52547,05 грн. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1192 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема й страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої зазначеної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Отже, відносини між позивачем та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Тобто, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу (див. постанову Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17). Відносини між [PERSON] та його страховиком (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відповідача (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») мав виконати свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Судом установлено, що позивач здійснив виплату страхової суми на виконання договору добровільного страхування наземного транспортного (Все включено) від 19 липня 2022 року № 134а22ц7 у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача. Згідно зі страховим актом та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування в порядку регресу, ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 66826,67 грн, зменшивши розмір страхового відшкодування на суму 7 425,19 грн, що вбачається із п. 33 розрахунку страхового відшкодування від 02 серпня 2023 року, при цьому вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження під час ДТП (із урахуванням зносу деталей, що замінюється) складала 74 251,86 грн. Врахувавши, що позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків повністю, суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] як винної в ДТП особи підлягають стягненню кошти в розмірі - 45121,86 грн, як різниця між фактичним розміром завданої шкоди (вартістю відновлювального ремонту) та сумою страхового відшкодування, сплаченою страховиком відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за мінусом суми зменшення ПАТ «HACK «ОРАНТА» страхового відшкодування (119373,72 - 66826,67 грн. - 7 425,19 грн). Відтак, позов підлягає частковому задоволенню. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти судовий збір на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2083,26 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial