Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

05.05.2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернувся\~ до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат та відсотків в загальному у розмірі 25893,69 грн., посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідача. Ухвалою суду від 07 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений строк на подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, з заявами про відкладення не звертався. \~ \~ \~ \~Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позов в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності сторін, на підставі документів, наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23.08.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №185/2011-98 від 23.08.2011 року у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 51650,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 22.08.2016 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20,00 % річних (п. 3.3.1. кредитного договору). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером №38315 від 23.08.2011 р. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов?язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. 22.04.2025 року, відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» №22/04/25, назва товариства була змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фін компанія «Прайм Альянс». У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 16926,6 гривень, яка складається з суми простроченого основного боргу за кредитом, в валюті кредиту - 11698,91 грн, суми прострочених процентів, в валюті кредиту - 2872,45 грн, суми простроченої комісії - 2355,24 грн., що було відступлено ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Розмір заборгованості відповідачем оспорений не був. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок: повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. \~ \~ \~ \~Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~ \~ \~ \~Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. \~ \~ \~ \~Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. \~ \~ \~ \~Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18. \~ \~ \~ \~\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Інфляційні втрати від суми заборгованості в розмірі 11698,91 грн за період з липня 2015 року по лютий 2022 року ( індекс інфляції 122,48%,) становлять 8967,09 грн. \~ \~ \~ \~Три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 11698,91 грн у відповідності до ст.625 ЦК України за період з 22.06.2015 по 23.02.2022 (кількість днів прострочення 1065) становлять 2344,00 грн. Однак як вбачається зі змісту позовної заяви фактично позивач у прохальній частині позову не ставить питання щодо стягнення на його користь суми нарахованих трьох процентів річних в розмірі 2344 грн, заявляючи загальний розмір до стягнення та ціну позову в розмірі 25893,69 грн, яка фактично складається із суми заборгованості за кредитними зобов`язаннями у розмірі 16926,6 гривень та інфляційних втрат в розмірі 8967,09 грн. (16926,6 +8967,09 = 25893,69), що не суперечить принципу диспозитивності, відповідно до якого учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем використовувалися отримані кредитні кошти, натомість умови кредитного договору виконуються неналежним чином. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. та виплати на правничу допомогу в сумі 10000 грн, розмір якої відповідачем оспорений не був.

Outcome: approved