Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся в березні 2025р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за колесо у сумі 2800грн. (2500грн. товар та 300грн. за пересилку), неустойку станом на 17.03.2025р. в сумі 308грн. Позов обґрунтував тим, що 21.01.2025р. за усним договором укладеним на відстані здійснив переказ коштів відповідачу у сумі 2500грн. за придбане колесо та сплатив за пересилку 300грн., товар отримав на відділенні Нової пошти в с.Петрів Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 04.02.2025р. позивач повідомив продавця про розірвання договору, необхідність повернення 2800грн. та місцезнаходження товару для отримання - [ADDRESS] . Оскільки кошти відповідачем не повернуті з врахуванням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» просив вимоги задовольнити. Ухвалою від 24.03.2025р. позов залишено без руху. 27.03.2025р. представник позивача усунув недоліки (направлення відповідачу позову з додатками) та одночасно заявою зменшив вимоги позову в частині коштів за пересилку у сумі 217.50грн., проте просив без змін стягнути на його користь загальну суму коштів 2800грн., замість 2717.50грн. Представник позивача та позивач у судові засідання не з`явились, представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач 26.05.2025р. подав відзив на позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, у судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне. Як стверджують сторони між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір на відстані поза торговельними та офісними приміщеннями, а саме щодо купівлі одного колеса вартістю 2500грн. Відповідач на ім`я позивача на вказану останнім адресу - відділення Нової пошти в с.Петрів Івано-Франківського району Івано-Франківської області відправив 18.01.2025р. о 11.48год посилку із замовленим товаром (колесом) з відміткою на експрес-накладній «післяоплата на картку (зазначено номер) 2500грн.», орієнтовна дата одержання 20.01.2025р., доставку оплачує одержувач у сумі 147.50грн. (а.с.10). Доказу сплати послуги нової пошти за доставку посилки зазначеній в експерес-накладній у сумі 147.50грн., представник позивача до матеріалів справи не надавав. Відповідач надав відео на якому вбачається опис товару, який продається та відповідає належному стану. 21.01.2025р. о 12.08год позивач при отриманні посилки колеса перерахував на рахунок відповідача кошти у сумі 2500грн. (а.с.22). Як вбачається з матеріалів справи, позивач\~ 04.02.2025р. направив відповідачу письмове повідомлення про розірвання усного договору та повернення сплачених ним коштів у сумі 2800грн. (2500грн. за товар та 300грн. за пересилку) з повідомленням, що колесо може бути повернуто продавцю за адресою [ADDRESS] (а.с.7-9), позивачем оплачено за відправлення даного листа послуги АТ «Укрпошта» - 110грн. Суд зазначає, що ні в повідомленні про розірвання усного договору відправленого відповідачу, ні в позові при зверненні до суду причин розірвання усного\~ договору купівлі-продажу взагалі не зазначено. Обґрунтовуючи вимоги позову, позивач зазначив, що протягом 30 днів з моменту повідомлення споживачем [PERSON] про розірвання договору, відповідач кошти не повернув, а отже підлягає стягненню з відповідача витрачені позивачем кошти у сумі 2800грн. Як вказано вище, витрати за послуги пересилки товару (отримання його у відділенні нова пошта) позивач не надав суду, в судові засідання ні він, ні його представник не з`явилися для з`ясування цього, натомість представник позивача до справи надав підтвердження понесених витрат у сумі 110грн., а саме за відправлення відповідачу 04.02.2025р. листа, отримувачем таких коштів за послуги відправленої кореспонденції - є укрпошта. Звідси вимоги до відповідача про стягнення 300грн. як «кошти за пересилку» (чи як зазначається у зменшенні вимог - 217.50грн., хоча прохальна частина заяви не змінилася), є безпідставними та не підтвердженні належними доказами, оскільки витрати на відправлення кореспонденції, які підтверджені квитанцією на суму 110грн., оплачені були відділенню укрпошта за поштові послуги, а не за отримання посилки товару від відповідача. Окрім того, товар (колесо) як зазначив представник позивача у позові, на даний час перебуває саме у позивача за вказаною ним в листі на ім`я відповідача адресою. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач у відзиві зазначив по перше, що розірвання споживачем договору, укладеного на відстані або поза межами торговельного приміщення, можливе протягом 14 днів з моменту одержання товару, що в даному випадку не дотримано позивачем, по друге гарантійний строк на повернення поширюється на товар новий, а придбане колесо є бувшим у вжитку (б/у) і жодних гарантійний строків відповідач не зазначав позивачу, по третє жодних претензій при отриманні та огляді товару, який обумовлено сторонами усного договору, чи в подальшому споживач не пред`являв. Статтею 204 ЦК України, передбачено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Між сторонами укладено договір купівлі-продажу товару. Так, за ст.638,639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Як передбачено ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ст.664,689,704 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. Отже, продавець виконав умови усного договору про передачу товару прокупцю через обумовлений поштовий зв`язок нову пошту. \~\~ Покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. \~ Законом України «Про захист прав споживачів» (ст.1 п.7-9) передбачено, що\~ договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку;\~ договір, укладений поза торговельними або офісними приміщеннями, - договір, укладений із споживачем особисто в місці, іншому ніж торговельні або офісні приміщення продавця. Окрім того, за ст.8 цього ж закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (ч.1 статті). Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився (частина 2). Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (частина 3). При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (частина 9). Отже, чинне законодавство передбачає, що споживач вправі при виявленні недоліків придбаного непродовольчого товару протягом гарантійного строку (якщо такий встановлюється) вимагати одну з трьох альтернатив (зменшення ціни, усунення недоліків чи повернення витрат на усунення недоліків), а на усунення недоліків строк - протягом 14 днів, а вже у разі виявлення істотних недоліків - вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. При цьому, щодо товару який перебував у користуванні, вимоги за ч.1 ст.8 задовольняються тільки за згодою продавця. Про жодні недоліки, а тим паче істотні недоліки придбаного б/у колеса сторона позивача не зазначає, як і не вказує про те, що при огляді товару на відділенні Нова пошта ним такі з певних причин не були виявлені чи виявлені пізніше (коли і які саме). Також Законом України «Про захист прав споживачів»\~ передбачено (ст.9), що\~ споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Позивач не вимагав у відповідача обміну товару, при якому можливе розірвання договору у разі відсутності аналогічного товару. За статтею 12 закону (ч.3-5), на яку посилається позивач, у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. Аналогічно за ст.13 ч.4 закону споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі продажу матеріальних речей, їх повернення також свідчить про розірвання договору. Отже, позивач як покупець мав право на розірвання договору купівлі-продажу товару, який має гарантійний строк, за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати прийняття товару через пошту або повернути товар продавцю за рахунок продавця (без оплати ним послуг за пересилку посилки), що також вважається розірванням договору. Так як отримано товар було 21.01.2025р., то 14-ти денний строк спливав 04.02.2025р., саме цього дня позивач письмово сформував повідомлення про розірвання договору та направив його відповідачу укрпоштою. Водночас, як зазначено вище, за товар який був у вжитку (бувший у використанні) вимоги ч.1 ст.8 поширюються (за ч.2) про заміну товару чи розірвання договору за наявністю істотних недоліків за згодою продавця і позивач саме при огляді б/у товару 21.01.2025р. мав право не отримувати його та повернути за рахунок витрат продавця. Користуючись вживаним товаром 14 днів, позивач не довів, що товар зберігається ним у тому самому стані, що придбаний, як і не доводив взагалі про будь які недоліки товару наявних при отриманні чи невідповідність товару умовам усного договору. Звідси вимоги позову щодо повернення коштів у сумі 2500грн. не є доведеними та до задоволення не підлягають. Щодо неустойки, позивач просив стягнути з відповідача неустойку станом на 17.03.2025р. в сумі 308грн., при цьому в змісті позову таку неустойку представник позивача зазначив станом на 24.03.2025р. у сумі 489.15грн. (аркуш 4 позову), яка визначена ним (від суми 2717.50грн.х1%х18днів). Так, за ч.9 ст.12 якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Представник позивача не вірно врахував суму заборгованості для визначення неустойки від суми 2717.50грн., оскільки поверненню підлягала б сума 2500грн. (витрати за отриманий товар позивач не надавав доказів, а за направлення кореспонденції плата за вказаним законом не повертається). Разом з тим, оскільки неустойка нараховується за законом при безпідставному неповерненню продавцем коштів споживачу, оскільки вимоги про повернення коштів через одностороннє розірвання договору, суд визнав недоведеними, то відповідно вимога про стягнення неустойки до задоволення також не підлягає. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стосовно судових витрат, то позивач звільнений від сплати судового збору за ст.22 Закону України «про захист прав споживачів», а тому витрати залишаються за державою.

Outcome: dismissed