Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

30.09.2024р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 09.03.2021р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №263526857 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Позивач зазначає, що за допомогою мережі Інтернет відповідач перейшов на офіційний сайт товариства, ознайомився з правилами надання грошових коштів, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно, без примусу та тиску, заявив про бажання отримати кошти, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Договір був підписаний електронним підписом відповідача, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, який відповідач ввів 09.03.2021р. у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору, та одразу ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на банківську картку відповідача грошові кошти в розмірі 11500,00грн. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. права грошових вимог за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Строк дії цього договору факторингу неодноразово продовжувався на підставі укладених до нього додаткових угод, зокрема: №19 від 28.11.2019р., №26 від 31.12.2020р., №27 від 31.12.2021р., №31 від 31.12.2022р. та №32 від 31.12.2023р., якою строк його дії було продовжено до 31.12.2024р. Між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» 05.08.2020р. було укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого неодноразово продовжувався включно до 30.12.2024р. та відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023р. до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 40900,50грн. Право вимоги за кредитним договором №263526857 від 09.03.2021р. позивач отримав на підставі договору факторингу №200824 від 20.08.2024р., укладеного між ним та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Як вказує позивач, відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючі часткові платежі, що, на його думку, свідчить про те, що він знав про існування даного договору та визнавав свої зобов`язання за цим договором. Згідно розрахунків заборгованості, наданих попередніми кредиторами, станом на 30.09.2024р., заборгованість відповідача за кредитним договором №263526857 від 09.03.2021р. становить 40900,50грн., з яких 11500,00грн. - заборгованість по кредиту, 29400,50грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2422,40грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на відсутність оригіналу електронного договору, а також зазначив, що додані позивачем до позовної заяви документи не є доказами, які б свідчили про укладення ним цього договору. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що кредитний договір було укладено з дотриманням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором, а також навів послідовнісь дій відповідача, які свідчать про укладення ним цього договору. Відповідач подав до суду докази звернення до правоохоронних органів про використання невстановленими особами його особистих даних та укладення від його імені кредитного договору з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», зокрема: копію заяви про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст.214 КПК України), поданої 06.12.2024р. до Департаменту кіберполіції Національної поліції України та Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області (а.с.107), копію листа Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 06.12.2024р. про передачу матеріалів за заявою [PERSON] до Відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.108), а також копію своєї заяви до Відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області з проханням невідкладно зареєструвати її в ЄРДР (а.с.109). В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві, окрім задоволення позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що жодних кредитних договорів ніколи не укладав, вказаний в додатках до позовної заяви номер мобільного телефона, електронна адреса та банківська картка з відповідним номером йому ніколи не належали і ніяких часткових платежів за вказаним в позовній заяві кредитним договором він не здійснював. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1 і 2 ст.13 цього Кодексу встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Частинами 1 і 2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ч.3 ст.12, ч.ч.1 і 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження своїх позовних вимог позивач додав до позовної заяви копію заявки на отримання грошових коштів в кредит від 09.03.2021р. від імені [PERSON] із зазначенням номеру та дати кредитного договору, його електронної адреси [INFO] , адреси реєстрації та проживання, паспортних даних, РНОКПП, номеру карти [NUMBER] та фінансового номеру телефону [NUMBER] (а.с.21), копію договору №263526857 від 09.03.2021р., укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , який у графі «Позичальник» містить аналогічні дані відповідача, але без зазначення одноразового ідентифікатора позичальника, за допомогою якого він має підписувати цей договір (а.с.12-зворот - 14), копію паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №263526857 від 09.03.2021р. (а.с.11-12), графік розрахунків, зроблений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», який є додатком №1 до договору №263526857 від 09.03.2021р., із зазначенням одноразового ідентифікатора [PERSON] - MNV6KS77, який було введено 09.03.2021р. (а.с.15), довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» із зазначенням його даних, дати та часу введення одноразового ідентифікатора, а також дати та часу перерахування позичальнику грошових коштів (а.с.21-зворот - 22), роздруківку порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» (нова редакція), затвердженого наказом директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 20.11.2021р., тобто після дати укладення кредитного договору №263526857 (а.с.22-зворот - 28), копію платіжного доручення №4335ca32-3b9d-4490-9ede-b99e0e6c0d5e від 09.03.2021р., згідно якого 09.03.2021р. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало [PERSON] кошти згідно договору №263526857 від 09.03.2021р. в сумі 11500,00грн. на платіжну картку [NUMBER] (а.с.31), копію електронного повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК», адресованого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про здійснення переказів грошових коштів на рахунки одержувачів, до яких емітовані електронні платіжні засоби по операціях, що вказані в додатку, а також цей додаток, в якому міститься інформація про те, що 09.03.2021р. на рахунок № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 11500,00грн. (а.с.32), зроблений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» розрахунок заборгованості [PERSON] за договором №263526857 від 09.03.2021р. станом на 11.05.2021р., з якого вбачається, що 11.04.2021р. за вказаним договором було сплачено проценти в розмірі 5,00грн. (а.с.61-зворот - 62), розрахунок заборгованості за договором №263526857 від 09.03.2021р., зроблений ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згідно якого станом на 31.08.2023р. заборгованість відповідача за цим договором становить 40900,50грн., з яких 11500,00грн. - заборгованість по кредиту, 29400,50грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.62-зворот - 63), виписку з особового рахунка за кредитним договором №263526857 від 09.03.2021р., зроблену ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», з якої вбачається, що станом на 03.09.2024р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №263526857 від 09.03.2021р. становить 40900,50грн. (а.с.63-зворот), а також копії договорів факторингу, додатків до них та додаткових угод до цих договорів факторингу, на підставі яких до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №263526857 від 09.03.2021р. (а.с.33-61). Відповідно до положень ст.ст.626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 цієї статті передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У свою чергу, ч.8 цієї статті встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно положень ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач зареєструвався у відповідній інформаційно-телекомунікаційній системі та прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір. В доданих до позовної заяви документах є посилання на номер платіжної картки, але відсутні відомості про те, що вона видавалася або належала відповідачу, а відтак відсутні і докази отримання відповідачем кредитних коштів та докази користування ним цими коштами, що в свою чергу спростовує доводи позивача про те, що відповідач здійснював часткові платежі за кредитним договором. Інформація про те, коли та ким видавалася відповідачу вказана платіжна картка в матеріалах справи відсутня, а позивач, маючи право заявити клопотання про витребування від відповідної фінансової установи інформації щодо видачі цієї картки, таким правом не скористався. Позивач не надав до суду належних доказів того, що саме відповідач отримав одноразовий ідентифікатор, який позначено як MNV6KS77, що спростовує факт укладення ним кредитного договору. Крім того, суд має обгрунтований сумнів щодо належності відповідачу електронної адреси та телефонного номеру, посилання на які містяться в документах, які стосуються укладення кредитного договору. Таким чином, позивач не надав до суду належних доказів того, що відповідач укладав кредитний договір №263526857 від 09.03.2021р., отримав кредитні кошти та користувався ними, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed