Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на той факт, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільне життя з відповідачем не склалося, тому що наявні різні життєві цінності, особистісні прагнення, соціальні орієнтації, погляди на побудову сімейного життя, шлюбні обов`язки, ведення спільного господарства та виховання дітей. На сьогоднішній день фактичні шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем припинені та не підтримуються. Як наслідок, зникли взаємні почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, а відтак позивачка вимушена звернутися з позовом до суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.05.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка подала до суду клопотання у якому просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач подав суду письмову заяву, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 10.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області (а/з №31), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільних доньок - [PERSON] , [INFO] (а/з № 2916) та [PERSON] , [INFO] (а/з № 2050), що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачкою в заяві, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач подав суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968, 96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved