Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

13 серпня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.10.1999 року, яким Жовтневою районною адміністрацією на підставі розпорядження № 1725 від 20.10. 1999 року вказана квартира згідно Закону України «Про приватизацію держитлофонду» передана в спільну сумісну власність: [PERSON] його батька та відповідачів: [PERSON] його матері, [PERSON] ого рідної сестри та [PERSON] - його племінника, сина [PERSON] та у його власність. Після смерті батька позивача - [PERSON] , померлого [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-38 він став власником 1/15 частини вказаної квартири. Відповідач [PERSON] є власником 1/15 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-34 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідач [PERSON] є власником 1/15 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-42 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином на цей час він та відповідачі по справі є власниками 4/5 частин квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.10. 1999 року, яке Жовтнева районна адміністрація на підставі розпорядження № 1725 від 20.10. 1999 передала вказану квартиру згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність. \~ \~ \~ \~ Він на цей час бажає розпорядитись належною йому на праві спільної сумісної власності частиною квартири, але оскільки розмір належної йому частки у спільній сумісній власності не визначено, він не має такої можливості. Відповідачі у поза судовому порядку не бажають визначити частки кожного у справі спільної сумісної власності вказаної квартири, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з цим позовом. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09 грудня 2024 року на 09-30 годин. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Жидкова Л.І. надала пояснення відповідно до заявлено позивачем позову, просила задовольнити позов, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція двічі повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою « за закінченням терміну зберігання», що відповідно до частини восьмої статті 128\~ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Правом на подання відзиву відповідачі не скористалисьв зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.\~223\~ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідачі по справі є власниками 4/5 частин квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.10.1999 року, яке Жовтнева районна адміністрація на підставі розпорядження № 1725 від 20.10.1999 передала вказану квартиру згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність (а.с. 12). 1/15 частика квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01. 2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-38 належить на праві власності позивачу ( а.с. 19). 1/15 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-34 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] належить на праві власності відповідачу [PERSON] (а.с. , а.с. 19-21). 1/15 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-42 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] належить на праві власності відповідачу [PERSON] ( а.с., а.с. 22-23). У позовні заяві позивач стверджує, що відповідачі у поза судовому порядку не бажають визначити частки кожного у справі спільної сумісної власності вказаної квартири, що чиніть йому перешкоди в справі власності на спірну квартиру та стало причиною звернення до суду із позовною заявою. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з таких норм права. Частиною 1 ст.\~319\~ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно частини другої статті 370\~ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно частини другої статті 372\~ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За положеннями частини третьої статті 372\~ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд вважає, що частки співвласників в праві власності на квартиру [ADDRESS] , як співвласників спільної сумісної власності, є рівними, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, і кожному з них належить право власності по 1/5 частці квартири. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач у позові не просив відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст.\~141\~ЦПК України та залишити їх за позивачем.

Outcome: approved