Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

В листопаді 2024 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю потерпілого. В обґрунтування позову зазначено, що 05 грудня 2023 року близько 20 год. 07 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, по вул. Шкільній відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки "TOYOTA CAMRY 50" р.н. [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП пішохід [PERSON] від отриманих травм помер. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, син потерпілого [PERSON] - [PERSON] , зазнав шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», у розмірі 26 800 грн. Представник [PERSON] - адвокат Лабик Руслан Романович надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю потерпілого - 26 800 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 8 040 грн. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» Стефківський Володимир Іванович надав суду відзив на позовну заяву та заяву про часткове визнання позову, не заперечує проти стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] суми страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого - 13 400 грн. Судові витрати просить покласти на позивача. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов, заяво про часткове визнання позовних вимог оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України). Так, судом встановлено, що 05 грудня 2023 року по вулиці Шкільній в місті Краматорську Донецької області сталася ДТП, зокрема водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого пішоходу [PERSON] були завдані тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці ДТП. За даним фактом 05 грудня 2023 року відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023050000000756 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу TOYOTA CAMRY, державний номерний знак [NUMBER] , на момент скоєння вище вказаної ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212495015. Так, порядок здійснення страхового відшкодування врегульований спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. На виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» розпочато розслідування обставин настання події, яка має ознаки страхового випадку. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик У межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Аналізуючи викладене вище, у разі завдання шкоди життю потерпілою особою в розумінні ст. ст. 1, 6, 23, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є загиблий в результаті ДТП [INFO] [PERSON] . Згідно з п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, - заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Враховуючи той факт, що ДТП, внаслідок якої загинув [PERSON] , мала місце [INFO] , Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня 6700 гривень, а отже, загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, становить: 6700 x 12= 80 400 грн. Розмір страхового відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, залежить від кількості осіб, які у відповідності до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають право на отримання такого відшкодування. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України, особа, яка здійснює діяльність, Джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто особа, яка експлуатує джерело підвищеної небезпеки, несе відповідальність за завдану шкоду незалежно від наявності її вини. Це означає, що навіть у випадку, якщо особа діяла обережно, вона все одно відповідає за шкоду, але звільнення від даної відповідальності можливе лише у двох випадках: Непереборна сила подія, яка с винятковою та непередбачуваною (наприклад, стихійне лихо); Умисел потерпілого - якщо потерпілий навмисно спричинив ситуацію, яка завдала йому шкоди (наприклад у разі коли пішохід свідомо кинувся під колеса автомобіля). Крім того, Верховний Суд у постанові від 13 грудня 2018 року у справі №182/2352/14-к наголосив на тому, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої особи, завданої внаслідок ДТП, необхідно здійснити належну оцінку порушення потерпілим Правил дорожнього руху України. У постанові від 18 жовтня 2019 року у справі №352/342/17 Верховний Суд вказав на те, що питання про те чи є допущена потерпілим необережність грубою (ч. 2 ст. 1193 Цивільного кодексу України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). За змістом положень ч. 2 ст. 1193 Цивільного кодексу України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. На виконання вимог Ухвали суду від 10 лютого 2025 року Слідчим управлінням головного управління національної поліції в Донецькій області 01 квітня 2025 року на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження відомості про яке 05 грудня 2023 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023050000000756 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Відповідно до Постанови від 29 березня 2024 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023050000000756 від 05 грудня 2023 року за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України - закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля TOYOTA CAMRY державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] складу злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. У Постанові про закриття кримінального провадження від 29 березня 2024 року встановлено, що водій [PERSON] побачив пішохода [PERSON] , який стояв біля лівого краю проїзної частини вулиці Шкільна за пішохідним переходом та дивився у його сторону. Продовжуючи рух автомобілем водій [PERSON] побачив, як вказаний пішохід [PERSON] несподівано почав перетинати проїзну частину дороги зліва-направо по ходу руху його автомобіля. Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи водій транспортного засобу TOYOTA CAMRY державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] не мав технічну можливість запобігти наїзду не пішохода [PERSON] шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виходу пішохода [PERSON] на проїзну частину. З технічної точки зору в діях водія транспортного засобу TOYOTA CAMRY державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] відсутні невідповідності технічним вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку в ДТП, з мало місце 05 грудня 2023 року. Крім того, під час проведення судово-токсикологічного дослідження крові та сечі [PERSON] було виявлено спирт етиловий у концентрації 2.48 проміле у крові та 3,00 проміле у сечі, що відносно живої людини має ознаки алкогольного сп`яніння середнього ступеню. Постановою про закриття кримінального провадження від 29 березня 2024 року встановлено, що в діях водія транспортного засобу TOYOTA CAMRY державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим провадження по справі закрито. У рішенні від 13 червня 2024 року по справі №759/1947/24 Святошинський районний суд міста Києва вказав, що: «Суд вважає, що груба необережність має місце, коли особа не бажала настання несприятливих наслідків, але передбачала їх та ставилася до цього байдуже або намагалася їх самовпевнено уникнути. Тобто це такий вчинок, нерозумність якого с очевидною. Для форми вини у виді грубої необережності характерно те, що особа передбачала настання негативних наслідків своєю поведінкою, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість таких наслідків, хоча повинна була або могла їх передбачити». Постановою про закриття кримінального провадження від 29 березня 2024 року встановлено, що пішохід [PERSON] , будучи у стані алкогольного сп`яніння перетинав проїзну частину дороги у невстановленому для цього місці. Враховуючи характер дій потерпілого пішохода [PERSON] та обставини заподіяння шкоди в діях пішохода [PERSON] вбачається наявність грубої необережності, який самочинно знехтував правилами безпеки, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що у свою чергу посприяло виникненню шкоди. Постановою про закриття кримінального провадження від 29 березня 2024 року встановлено, що в діях загиблого пішохода [PERSON] наявна груба необережність, що виразилися у нехтуванні правилами дорожнього руху України, що стало умовою виникнення та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали, а тому, враховуючи положення чинного законодавства України розмір моральної шкоди, який завданий позивачу [PERSON] , розраховується шляхом поділу відповідної суми на кількість осіб, винних у заподіянні такої шкоди. Як встановлено судом, у загиблого в результаті ДТП 05 грудня 2023 року [PERSON] залишились дружина та двоє синів, відповідно розмір страхового відшкодування моральної шкоди, які підглядає виплаті кожному становить 1/3 від загального розміру такого відшкодування, зокрема 80 400:3 = 26 800 грн. Однак, враховуючи те, що в діях загиблого [PERSON] наявна груба необережність, що виразилися у нехтуванні правилами дорожнього руху України, що стало умовою виникнення та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, беручи до уваги положення чинного законодавства України розмір моральної шкоди, який завданий позивачу [PERSON] , розраховується шляхом поділу відповідної суми належного страхового відшкодування на кількість осіб, винних у заподіянні такої шкоди, а саме: 26 800 : 2 = 13 400 грн. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» Стефківський Володимир Іванович у своїй заяві визнав вимоги позивача про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] суми страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю потерпілого - 13 400 грн. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, про часткове задоволення вимог позивача у частині страхового відшкодування моральної шкоди у сумі 13 400 грн. Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов до наступного. 18 грудня 2023 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням "Автопоміч Україна" укладено Договір №Ж234 про надання професійної правничої допомоги, предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту (в даному випадку позивачу [PERSON] ) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по стягненню грошової компенсації за шкоду спричинену Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце [INFO] в результаті якої загинув [PERSON] . Відповідно до підпункту 1.2. пункту 1. Додатку №1 до Договору №Ж234 від 18 грудня 2023 року про надання професійної правничої допомоги: "Вартість послуг Адвокатського об`єднання по стягненні в користь Клієнта грошової компенсації за спричинену Клієнту шкоду становить суму, що дорівнює 30% від суми стягнутої в користь Клієнта грошової компенсації за спричинену шкоду". Пунктом 5 Додатку №1 до Договору №Ж234 від 18 грудня 2023 року Сторони погодили, що: "Якщо грошову компенсацію за спричинену шкоду сплачено готівкою та/або на банківський рахунок, то Клієнт зобов`язаний оплатити послуги Адвокатського об`єднання не пізніше 5-ти банківських днів після такої виплати". Таким чином, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції, які [PERSON] очікує понести, становить 8 040 грн., тобто 30 % від суми позову 26 800 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу виходячи з підпункту 1.2. пункту 1. Додатку №1 до Договору №Ж234 від 18 грудня 2023 року, та конкретних обставин справи, підлягає задоволенню частково у розмірі 4 020 грн., що становить 30 % від суми задоволених позивачу позовних вимог. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 3 028 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи.

Outcome: partial