Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі [PERSON] звернулась до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Айсберг» про відшкодування шкоди. Позивач просить суд стягнути з Львівського комунального підприємства «Айсберг» на її користь майнову шкоду, що спричинена пошкодженням її транспортного засобу у розмірі 143419 гривень 98 копійок. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.01.2024 близько 13 год. 00 хв. з даху будинку [ADDRESS] впали брили снігу на транспортний засіб марки «Mercedes Benz C180», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Багатоквартирний будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ЛКП «Айсберг». Таким чином, за твердженнями позивача, відповідальним за стан цього будинку є ЛКП «Айсберг». 19.02.2024 на адресу ЛМКП «Айсберг» позивач скерувала претензію про відшкодування збитків завданих у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу марки «Mercedes Benz C180». [PERSON] стверджує, що жодного реагування з боку відповідача не було, у зв`язку із чим вона змушена звертатися до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права. Відповідно до звіту №333/24 від 08.02.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mercedes Benz C180», номерний знак [NUMBER] , складає 140 419 грн 98 коп. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено про здійснення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 24.04.2024 Горошко Роман Михайлович, який діє в інтересах Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернувся до суду з відзивом на позовну заяву. Представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджує, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі відповідача. Вважає, що твердження позивача про те, що відповідальність за стан будинку законодавством покладена саме на відповідача є необґрунтованим та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Зауважує, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Таким чином, йде мова саме про шкоду, яка спричинена особі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Вважає, що оскільки фактичною шкодою є негативні зміни, яких в даному випадку зазнало майно позивача, то вихідною точкою таких змін є саме стан автомобіля, який існував безпосередньо перед ДТП, а отже шкода визначається з урахуванням часу експлуатації транспортного засобу до моменту ДТП та зносу його окремих деталей, що були пошкоджені внаслідок ДТП. Як зазначено у звіті № 333/24 про оцінку пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 80 381 грн. 99 коп. Стверджує, що оскільки у позовній заяві у цій справі йде мова про стягнення з відповідача саме матеріальних збитків, відшкодуванню за наявності всіх інших умов цивільної відповідальності може підлягати лише вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, тобто у розмірі 80 381 грн 99 коп. 07.05.2024 від адвоката Васечка Юрія Андрійовича, який діє в інтересах [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, зі змісту якого вбачається, що позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача вважає, що відповідачем не спростовано той факт, що будинок [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні ЛМКП по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», а відтак, обов`язок по утриманню даху будинку в належному стані (скидання снігу, снігових брил, бурульок та льодових нашарувань з даху в зимовий період) покладено на балансоутримувача будинку. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у заподіянні шкоди, у зв`язку із невиконанням обов`язку по утриманню в належному стані даху будинку, що призвело до пошкодження належного позивачці автомобіля. Зауважує, що звіт №333/24 складений спеціалістом, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є належним та допустимим доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля марки «Mercedes Benz C180», номерний знак [NUMBER] . Відповідно до звіту №333/24 від 08.02.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes Benz C180», номерний знак [NUMBER] , складає 140 419, 98 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про необхідність врахування значення коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру заподіяної шкоди, у зв`язку з чим, представник позивача зазначає, що врахування зносу на нові запчастини, що підлягають до заміни при проведенні відновлювального ремонту автомобіля передбачені спеціальним законом, яким є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, у ст. 29 зазначеного Закону, серед іншого передбачено що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Проте, даний Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Посилання відповідача на необхідність врахування зносу у даній справі вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в цій справі слід керуватися загальними нормами відшкодування шкоди, передбаченими ст.ст. 22, 1166 ЦК України. 14.05.2024 від представника відповідача надійшли письмові заперечення у яких, останній просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що доводи представника відповідача, викладені у відповіді на відзив є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.05.2024, зобов`язано уповноважених осіб Львівської міської ради подати до Галицького районного суду міста Львова належним чином засвідчені копії документів, які містять інформацію про те, яке саме комунальне підприємство надає послуги з управління та обслуговування (житлово-комунальні послуги) будинку [ADDRESS] та є його балансоутримувачем. 08.07.2024 від Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надійшли витребувані матеріали. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2024, призначено у цивільній справі №461/2716/24 за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Васечко Юрій Андрійович, до Львівського комунального підприємства «Айсберг» про відшкодування матеріальної шкоди судову транспортно-товарознавчу експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 06.03.2025 справу повернуто до Галицького районного суду м. Львова з експертної установи після проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим поновлено провадження у справі. 12.03.2025, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», від адвоката Васечка Юрія Андрійовича, який діє в інтересах [PERSON] , надійшла заява про зменшення позовних вимог. Останній просить стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 136 837,97 грн, а також судові витрати понесені у зв`язку з судовим розглядом. 31.03.2025 Горошко Роман Михайлович, який діє в інтересах Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», подав до суду додаткові пояснення у справі. Представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Повторно просить врахувати, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Таким чином, йде мова саме про шкоду, яка спричинена особі. Позовними вимогами позивача є стягнення шкоди з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки фактичною шкодою є негативні зміни, яких в даному випадку зазнало майно позивача, то вихідною точкою таких змін є саме стан автомобіля, який існував безпосередньо перед ДТП, а отже шкода визначається з урахуванням часу експлуатації транспортного засобу до моменту ДТП та зносу його окремих деталей, що були пошкоджені внаслідок ДТП. Просить суд також взяти до уваги, що самим висновком судової експертизи матеріальний збиток (шкода) завдана позивачу, визначається у розмірі 76 799 грн 99 коп., а не у розмірі 136 837 грн 97 коп., як вказує позивач (сторінка № 11 та сторінка № 12 висновку). Таким чином, вважає, що оскільки у позовній заяві у цій справі йде мова про стягнення з відповідача саме матеріальних збитків, відшкодуванню за наявності всіх інших умов цивільно-правової відповідальності може підлягати лише вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу- тобто у розмірі 76 799 грн 99 коп. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, а також в його електронний кабінет. Відповідно до частин 6,7 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (ч.8 п.2,4 ст.128 ЦПК України). За змістом ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд враховує, що сторони справи обізнані про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про слухання справи за його та [PERSON] відсутності. Відтак, з урахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.01.2024 близько 13 год. 00 хв. з даху будинку [ADDRESS] впали брили снігу на транспортний засіб марки «Mercedes Benz C180», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Власником згаданого автомобіля, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , є [PERSON] . Дана подія підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою від 22.01.2024 за вих. №1309/37/01-24 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, листом ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області від 22.01.2024 № 1309/37/01-24 зі змісту яких вбачається, що звернення з приводу пошкодження автомобіля було зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області за №1309 від 14.01.2024 та було розглянуто працівниками поліції, проінформовано заявника, що обставини, які сталися 14.01.2024, мають ознаки цивільно-правового характеру. Згідно розпорядження від 10.08.2022 № 290 Галицької районної адміністрації, балансоутримувачем будинку [ADDRESS] міське комунальне підприємство «Айсберг». Згідно звіту №333/24 від 08.02.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mercedes Benz C180», номерний знак [NUMBER] , складає 140 419, 98 грн. Таким чином, з наведених доказів встановлено, що внаслідок падіння на автомобіль позивача снігу 14.01.2024 майну останньої було завдано матеріальної шкоди на вищезазначену суму. Окрім того, згідно Акту №333/24 прийому-передачі виконаних робіт від 05.02.2024, вартість звіту №333/24 від 08.02.2024, проведеного ТзОВ «АК«ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», становить 3000 гривень. Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають права звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, від якого на даний час Велика Палата Верховного Суду не відступала. При цьому, шкода є другою неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною другою статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 22 ЦК України). Таким чином, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір, а також те, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду (правовий висновок викладений в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від: 30 січня 2018 року у справі № 395/1360/15-ц (провадження № 61-77св18),19 вересня 2018 року у справі № 686/3471/17 (провадження № 61-981св18), 10 жовтня 2018 року у справі № 359/11706/15-ц (провадження № 61-13907св18)). Згідно зі статтею 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, визначення розміру матеріального збитку при відшкодуванні шкоди, заподіяної зокрема транспортному засобу, повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами). Пунктами 2.3. та 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.200 № 1335/5/1159) визначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Ця Методика розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (пункт 1.1.) Згідно з пунктом 1.3. вимоги, Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Методика застосовується, зокрема, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (підпункт «д» та «е» пункту 1.4.). Абзацом дев`ятим частини другої статті 7 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі № 522/1597/15-ц (провадження № 61-12079ск18) дійшов висновку, що «Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (виконавець - оцінювач транспортних засобів) або автотоварознавчого дослідження (виконавець - судовий автотоварознавець) відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», в якій сказано, що проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках». Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 461/2217/19 (провадження № 61-9194св20)). У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що «якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу». Під час судового розгляду, з метою усунення будь-яких суперечностей, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2024, призначено у цивільній справі № 461/2716/24 за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Васечко Юрій Андрійович, до Львівського комунального підприємства «Айсберг» про відшкодування матеріальної шкоди судову транспортно-товарознавчу експертизу. Згідно висновку експерта № CE-19/114-24/30118-АВ від 26.02.2025, за результатами проведення судової автотоварознавчої (транспортно-товарознавчої) експертизи, у цивільній справі №461/2716/24, провадження 2/461/1599/24, ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz C180», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 14.01.2024 року, до моменту його пошкодження, становить 267980,40 грн (двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят грн, 40 коп.). Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz C180», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в ДТП, що мала місце 14.01.2024, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 76799,99 грн. (сімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто дев`ять грн, 99 коп.) без урахування ПДВ. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz C180», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого в ДТП, що мала місце 14.01.2024, становить 76799,99 грн. (сімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто дев`ять грн, 99 коп.) без урахування ПДВ. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz C180», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в ДТП, що мала місце 14.01.2024, без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 136837,97 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот тридцять сім грн, 97 коп.) без урахування ПДВ. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Оцінюючи надані позивачем докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання у процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані у процесі судового розгляду. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що внаслідок неналежного виконання відповідачем (уповноваженими ним особами) обов`язків по обслуговуванню будинку відбулося падіння снігу з даху будинку [ADDRESS] , у результаті чого було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останньому матеріальної шкоди. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача; у разі відмовив позові ? на позивача; у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір відшкодування судових витрат у цій частині підлягає стягненню з врахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог. Згідно п. 2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про відшкодування витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 3000 гривень.

Outcome: approved