Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

04.03.2025 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014, 10818 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором №101138751 від 08.01.2022 року, а також понесені судові витрати по справі в сумі 3028 грн. 00 коп., пов`язані із сплатою судового збору. В судове засідання представник позивача не прибула, натомість у позовній заяві просила проводити розгляд даної справи без участі представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», зазначивши, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 11.06.2025 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог і заперечень та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що 08.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» (первісний кредитор) та [PERSON] , тобто відповідачем по даній справі, як позичальником було укладено кредитний договір №101138751, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5-9). Даний кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через його сайт та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. вказаного кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. договору. Як перевірено судом, підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання Тобто, ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. В подальшому, 16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тобто позивачем по даній справі, було укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.13-17). Згідно п.1.1. даного договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Копія акту прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу долучена до матеріалів справи. Отже, відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу №16072024 від цього ж числа, який (витяг з реєстру боржників) також міститься в матеріалах справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача по даній справі - [PERSON] , в сумі 10818 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4818 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. -заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею. Частинами 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Однак, як з`ясовано судом і не спростовано відповідачем, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Разом з тим, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №101138751 в розмірі 10818 грн., з яких, як зазначено вище: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4818 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісією. Суд констатує, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно із ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1082 ЦК України, визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення і про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.3015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які виказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. В ст.612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. У відповідності\~до вимог\~ч.ч.1,\~2\~ст.625\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як перевірено судом, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 року за кредитним договором №101138751 від 08.01.2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, як зазначено вище, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №101138751 в розмірі 10818 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за даним договором (а.с.17). Отже,\~в даному\~випадку відповідач\~порушив умови кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов`язань за ним. Встановлені судом обставини не спростовані в судовому засіданні відповідачем по справі [PERSON] , оскільки будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання останній повторно не прибув. Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до задоволення. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при\~подачі до\~суду позову\~про стягнення\~з відповідача\~заборгованості в\~сумі 10818грн. 00 коп. сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №97312 від 18.02.2025 року (а.с.4). Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з відповідача в користь позивача слід стягнути 3028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1050, 1054, 1082 ЦК України та

Outcome: approved