Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, зазначивши у позовній заяві, що 12.10.2023 року рішенням Волочиського районного суду (справа №671/2128/23) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 09.11.2023 рішенням Волочиського районного суду (справа №671/2129/23) було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Дитина проживає разом із позивачем. Позивач офіційно працевлаштована в ПП «Аграрна компанія 2004» на посаді фахівець земельного відділу та отримує заробітну плату, яка не є достатньою для належного утримання дитини. На даний час стан здоров`я дитини [PERSON] значно погіршився. Дитина неодноразово проходила лікування як амбулаторно так і стаціонарно. Відповідно до висновку лікаря дитина потребує тривалих курсів реабілітації. Крім того, на сьогоднішній час розпочався процес лікування [PERSON] в лікаря-стоматолога, що також потребує значних витрат. [PERSON] також почала відвідувати танцювальний колектив, де мати сплачує щомісячну плату за навчання в розмірі 350 грн. та додатково оплачує за танцювальні сценічні костюми, конкурси та поїздки з колективом. На даний час [PERSON] проходить службу у ВЧ [NUMBER] , ніякої допомоги окрім аліментів на утримання [PERSON] не надходить. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхньої дитини, що ставить позивача у складне матеріальне становище. Натомість, в цілому утримання неповнолітньої дитини, її індивідуальний розвиток та забезпечення належної життєдіяльності складає відповідний перелік необхідних та життєво важливих речей, а саме: витрати на сезонні та першорядний одяг/білизну/взуття; засоби особистої гігієни; медичне обслуговування/ліки; канцтовари; транспортні витрати; витрати на розваги/іграшки та інше. Вказані витрати позивач несе самостійно. Оскільки [PERSON] не має можливості повністю самостійно забезпечити дитину, то вважає за необхідне подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів з [PERSON] на належне утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти прийняття судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав, у зв`язку з чим суд ухвалив розгляд справи проводити в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд встановив таке. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12.10.2023, справа № 671/2128/23. За час перебування сторін у шлюбі є спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1918. Згідно із заочним рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 09.11.2023 по справі №671/2129/23 позов [PERSON] задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи із 14.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 8047/25.17-42 від 07.02.2025, виданим Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) у відповідача була наявна заборгованість зі сплати аліментів, проте станом на 28.02.2025 заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня. Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується копіями витягів з реєстру територіальної громади №2024/014396747 від 29.11.2024 та №2025/000966680 від 23.01.2025. Відповідач перебуває на військовій службі у ВЧ [NUMBER] , що підтверджується копією довідки № 1071 від 25.10.2024. Згідно довідки Волочиської районної дитячої організації «Клуб спортивного бального та сучасного танцю «Браво» № 1 від 22.01.2025 [PERSON] , [INFO] , відвідує танцювальний колектив з 01.09.2023. Мамою [PERSON] вноситься щомісячна плата за навчання в сумі 350 гривень, а також додатково мама сплачує кошти на танцювальні сценічні костюми, конкурси та різноманітні поїздки з колективом. Згідно копії виписки ТОВ «МЕДКО ПРОСКУРІВ» від 22.01.2025 з історії розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , дитина стоїть на обліку в сімейного лікаря (педіатра) з приводу: часто хворіючи дитина, хронічний пієлонефрит, вульвовагініт, гіпертрофія мигдалин. Неодноразово лікувалася амбулаторно і стаціонарно в Хмельницькій міській дитячій лікарні та у дитячому відділенні Волочиської лікарні. Потребує тривалих курсів реабілітації. Відповідно до копії довідки, виданої ФОП [PERSON] 27.01.2025, [PERSON] дійсно перебувала на стоматологічному прийомі 25.01.2025 о 13:00 год. Стоматологічну послугу було надано на 600 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Так, за змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України). Частина 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру аліментів. Отже, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частинами 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Такий висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 143цс13. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 3196 гривень. Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають із застосуванням щомісячної індексації цього розміру (ч. 2 ст. 184 СК України), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. Таким чином, судом враховано, що відповідач є працездатним, зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки своїх доходів, щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття. За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд дійшов висновку наявність правових та фактичних підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), а саме 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, і до досягнення повноліття, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих позивачем. Стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про зміну способу їх стягнення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі, визначеному на день подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved