Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційним номер: [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , який продовжує навчання у Технікумі №1 в Об`єднанні професійних шкіл №1 імені Яна Павла ІІ в м.Дембиця в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 квітня 2025 року і до закінчення навчання дитиною, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку; - стягнути з відповідача на користь позивача витрати на переклад документів і їх нотаріальне посвідчення та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15.08.2006 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.03.2010 №2-450. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що на даний час [PERSON] , який досяг повноліття, з 01 вересня 2023 року зарахований, як учень 1П класу Технікуму №1 в Об`єднанні професійних шкіл №1 імені Яна Павла ІІ в м. Дембиця. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований та має стабільний заробіток, має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак матеріальної допомоги не надає. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Третя особа [PERSON] правом на подання пояснень не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, отримані ним 13.05.2025. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , та його батьками записані сторони по справі: [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 березня 2010 року у справі № 2-450 шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, сина [PERSON] залишено для подальшого виховання з матір`ю [PERSON] . Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . У відповідності до довідки-підтвердження відвідування школи від 07.12.2023, [PERSON] в 2023/2024 навчальному році є учнем 1П класу Технікуму №1 в Об`єднанні професійних шкіл №1 імені Яна Павла ІІ в м. Дембиця. Зарахований 01.09.2023. Запланований рік випуску вказаного учня 2028 рік. Квитанціями від 10.02.2024, від 06.11.2024, від 05.12.2024, від 04.01.2025 підтверджується оплата за навчання та обіди [PERSON] в Технікумі №1 в Об`єднанні професійних шкіл №1 імені Яна Павла ІІ в м. Дембиця за жовтень 2024 рік у розмірі 555,00 зл., за листопад 2024 рік у розмірі 465,00 зл., за грудень 2024 рік у розмірі 435,00 зл., за січень 2025 рік у розмірі 525,00 зл. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями статті 141\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №6 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Положеннями частини 1 статті 182СК\~України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 СК України, а також те, що [PERSON] перебуває на утриманні матері, навчається на денній формі в Технікумі №1 в Об`єднанні професійних шкіл №1 імені Яна Павла ІІ в м.Дембиця та у зв`язку із цим не має можливості працювати та отримувати доходи, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Суд також бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні, тяжкого стану здоров`я, в матеріалах справи відсутні. Відповідач [PERSON] на спростування доводів позивачки будь-яких доказів не надав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 02 квітня 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Щодо витрат на правничу допомогу. За змістом статті 133\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Разом з тим, матеріали справи не містять копії договору про надання правничої допомоги, а також доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу. Щодо витрат на переклад документів. Відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.6 та ч.7 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Так, представником позивачки [PERSON] адвокатом Чайковською Р.А. надано наступні докази на понесення витрат за переклад документів, а саме: - квитанцію про отримання документів №7 від 28.02.2025, з якої встановлено, що замовником [PERSON] за переклад та нотаріальне посвідчення довідки ФОП [PERSON] сплачено 700 грн; - копія замовлення б/н від 03.03 Центр перекладів «Всесвіт-інфо», замовник [PERSON] , переклад з чеської на українську мову, документи: чеки; - скріншот переказу коштів на суму 3 000,00 грн. Разом з тим, копія замовлення та скріншот переказу коштів не свідчать про понесені позивачкою витрати на переклад документів, оскільки замовлення не містить підписів замовника та перекладача, повної дати замовлення, суми замовлення, реквізитів, на які сплачуються кошти замовником, та з нього встановлено, що переклад здійснювався з чеської, а не польської мови. Скріншот переказу на суму 3000 грн не містить призначення платежу та належність рахунку отримувача Центру перекладів «Всесвіт-інфо». Беручи до уваги наведене, витрати на оплату роботи перекладача підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 700 грн, понесення яких підтверджено квитанцією №7 від 28.02.2025. Щодо судового збору. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved