Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Від ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, що надані за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 20 680 грн 87 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач надавав відповідачам комунальні послуги у вигляді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , в період до 01.05.2021. 18.06.2021 відповідач [PERSON] звернулась до позивача із заявою про визнання боргу за цією адресою в розмірі 31 333 грн 77 коп. за надані послуги та просила укласти договір про погашення боргу з розстроченням на строк 36 місяців. Між TOB "Котельні лікарняного комплексу" та [PERSON] був укладений договір про погашення боргу № 9 від 18.06.2021 в розмірі 31 333 грн 77 коп., що утворився за послуги централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , станом на 18.06.2021. Відповідно до п. 1 Умов договору про погашення боргу боржник визнає, що має заборгованість перед кредитором за послуги теплопостачання станом на 18.06.2021 в розмірі 31 333 грн 77 коп. по приміщенню за вказаною адресою. В договорі зазначено, що приміщення належить боржнику на підставі свідоцтва про право власності від 11.11.2005. Співвласниками квартири є [PERSON] та [PERSON] , які не заперечували проти укладення договору про погашення боргу [PERSON] . Відповідно до п. 2 Договору боржник зобов`язався сплатити кредитору вказану заборгованість протягом 36 місяців, сплачуючи щомісяця до 15 числа рівними частинами по 870 грн 38 коп. Згідно п. 3 Договору у разі невиконання Боржником умов цього Договору (п. 1 та 2) кредитор має право достроково припинити надання розстрочки погашення заборгованості та розірвати цей договір в односторонньому порядку, повідомивши Боржника. У цьому випадку заборгованість може бути стягнена кредитором з боржника у примусовому порядку з покладенням на нього всіх судових витрат та штрафних санкцій. Після укладення договору боржником було сплачено 10 652 грн 90 коп., але з липня 2022 платежі припинились, тобто боржник з невідомих причин не став виконувати умови договору. В результаті права TOB "Котельні лікарняного комплексу" були порушені та залишилася заборгованість у розмірі 20 680 грн 87 коп. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.01.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 04.03.2025. 04.03.2025 за клопотанням відповідачів відкладено судовий розгляд на 23.04.2025. 23.04.2025 за клопотанням відповідача [PERSON] судовий розгляд відкладено на 10.06.2025. 10.06.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Тарасенко В. Г. подав заяву, в\~якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач 3 [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання. Повторно засобами телефонного зв`язку повідомила про неможливість прибуття до суду та просила відкласти судовий розгляд. Проте конкретних обставин, з посиланням на відповідні докази, що перешкоджають їй взяти участь у судовому розгляді не зазначила. Відповідачі 1, 2 [PERSON] та [PERSON] повторно не з`явилися в судове засідання, при цьому повідомлялися повістками, направленими SMS-повідомленнями на номери мобільних телефонів, за якими складені відповідні заяви на отримання електронних повісток (а. с. 38, 40, 43, 45, 50, 51), не повідомили причин неприбуття до суду, заяв про відкладення судового розгляду не подавали. Виходячи з того, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не скористалися своїми цивільними процесуальними правами на подачу відзиву на позов та пояснень щодо суті спору; про необхідність подачі або витребування додаткових доказів, які мали б значення для вирішення цієї справи не заявляли, будь-яких інших клопотань, які б впливали на вирішення справи, не подавали, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не відкладаючи судовий розгляд. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач має види економічної діяльності, серед яких є 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний) (а. с. 14). Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] , довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №\~96 від 22.01.2025 підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.\~с. 9, 22). Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] , довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №\~100 від 22.01.2025, підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.\~с. 12, 23). Даними довідки ГУ ДМС України в Харківській області № 6301.4.5-1696/63.1-25 від 03.02.2025 підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , з 13.02.2020 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 28). Даними копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії [NUMBER] , виданого 04.11.2005 Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, підтверджується, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частки кожному (а. с. 8) Згідно бухгалтерської довідки № 2 від 04.01.2025, виданої ТОВ "Котельні лікарняного комплексу", станом на 04.01.2025, існує заборгованість за послуги централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , що виникла станом на 18.06.2021 у розмірі 20 680 грн 87\~коп. (а. с. 6). 18.06.2021 між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" та [PERSON] укладено договір про погашення боргу № 9, за яким [PERSON] визнала, що має заборгованість за послуги з теплопостачання, станом на 18.06.2021, у розмірі 31 333 грн 77 коп. та зобов`язалася сплачувати заборгованість протягом 36 місяців, щомісяця до 15 числа, рівними частинами по 870 грн 38 коп. (а. с. 7). Зі змісту позовної заяви вбачається, що було сплачено заборгованість частково у розмірі 10 652 грн 90 коп., в результаті чого розмір несплаченої заборгованості залишився у розмірі 20 680 грн 87 коп. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Незважаючи на відсутність у матеріалах справи договору про надання послуг з теплопостачання між сторонами, відповідачі зобов`язані були оплачувати спожиті послуги, позаяк вони фактично ними користувалися. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, в якій зроблено висновок, що "споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі". Аналогічні висновки викладені і у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідачів невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 4, 5).

Outcome: approved