Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

25.03.2025 р. [PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про усиновлення. Свою заяву мотивував тим, що 16.09.2022 він уклав шлюб з [PERSON] . Дружина має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якого заявник бажає усиновити. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Заявник разом із дружиною виховує [PERSON] як рідну дитину. Між ним та дитиною склалися теплі, доброзичливі та довірливі стосунки. [PERSON] висловив свою позитивну думку щодо усиновлення, щиро бажає бути сином заявника. Заявник має задовільний стан здоров`я, їхня сім`я матеріально забезпечена, з правовими наслідками усиновлення, правами та обов`язками усиновлювача ознайомлений, усвідомлює відповідальність щодо прийнятого рішення. Заявник просить суд постановити рішення про усиновлення ним дитини та внести зміни в актовий запис про народження дитини щодо прізвища, по батькові та відомостей про батька. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2025 відкрито провадження за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що вони проживають однією сім`єю, він виховує хлопчика як рідного сина і в них гарні стосунки. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні вказав, що бажає, щоб заявник був його батьком, тому не заперечує проти усиновлення. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити. У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Клімова Ю.М. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Вказала, що дане усиновлення повністю відповідає інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії ID картка № [NUMBER] , дата видачі 24.06.2019, орган, що видав 7118, вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Крупське Золотоніського району Черкаської області. Згідно копії картки фізичної особи - платника податків [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до витягу з територіальної громади від 12.04.2024 р. заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З копії ID картки № [NUMBER] , дата видачі 26.09.2022, орган, що видав 7118, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області. Згідно довідки виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради від 07.03.2025 р. №104/02-17, виданої [PERSON] , про те, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] , [INFO] , сини дружини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом стверджено, що [PERSON] являється власником житлового будинку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, [PERSON] народився [INFO] . Матір`ю зазначена [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00049367902, виданим 11.02.2025 Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Із заяви, засвідченої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І. 06.03.2025 р., зареєстрованої в реєстрі за №1020, вбачається, що [PERSON] - мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , надала згоду на усиновлення дитини її чоловіком [PERSON] . Згідно копії витягу з Інформаційно-аналітичної системи, [PERSON] станом на 13.02.2025 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Заявник матеріально забезпечений, що доведено копією довідки про доходи від 14.02.2025 р., виданої ТОВ «ПАКПРІНТ», де працює [PERSON] [PERSON] має задовільний стан здоров`я, що стверджено висновком про стан здоров`я особи від 06.03.2025 р. Із висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 05.03.2025 р. вбачається, що неповнолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я. Копією акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 14.03.2025 р. доведено, що сім`я [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] , має добрі матеріально-побутові і житлові умови проживання, створені належні умови для утримання, виховання, навчання та розвитку неповнолітнього [PERSON] , якого він бажає усиновити. Орган опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації надав висновок від 18.03.2025 р. №210/01-01-40 про доцільність усиновлення [PERSON] неповнолітнього [PERSON] , яке відповідає інтересам дитини. Стаття 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно положень ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ч. 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити (ст. 224 СК України). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, що стали б на заваді [PERSON] до усиновлення неповнолітнього [PERSON] та наявність перешкод у виконанні ним батьківських обов`язків у разі задоволення заяви. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що усиновлення заявником дитини дружини є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, оскільки сім`я має всі можливості забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. За встановлених обставин, оцінивши в сукупності надані сторонами в судовому засіданні докази, судом достовірно встановлено, що заявник має всі правові підстави для усиновлення малолітньої дитини, тому суд вважає заяву в частині усиновлення такою, що підлягає задоволенню. Згідно приписів ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (ч.2 ст.231 СК України). Відповідно до ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Заявник у заяві зазначав, що має бажання змінити прізвище дитини: з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини - з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також внести зміни до відомостей про батька: вказати заявника батьком. Вказані вимоги є законними та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення заяви.

Outcome: approved