Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 28.01.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СВЕА ФІНАНС»» через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованості за договором оренди з правом викупу № 1144211102046 від 02.11.2021 року в розмірі 100470,00грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40грн. В обґрунтування позову зазначив, що 23.02.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144211102046, за яким товариство надало відповідачу у строкове платне володіння та користування майно, що визначене у п. 2 договору як об`єкт оренди Smart/tel Xiaomi Рoco F3 8/256 Night Black вартістю 40188,00 грн., вартістю при викупі за 12 місяців 40188,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою орендарем щомісячного платежу у розмірі 3349,00грн. з наступним переходом права власності на об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених договором. Вказаний договір оренди майна з правом викупу було підписано сторонами шляхом обміну електронними документами у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», про що свідчить послідовність дій сторін в інформаційно-телекомунікаційній системі. Сторонами, відповідно до умов Договору оренди, погоджено строк оренди майна на 12 місяців та з щомісячним платежем у розмірі 3349,00 гривень, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 12 місяців складатиме 40188,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата Орендної плати у розмірі 3349,00грн. ( в тому числі ПДВ 558,17грн.) здійснюється орендарем до 02-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 02.11.2022 року. Орендодавець відповідно до умов Договору оренди передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу орендаря оператором поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується транспортною накладною (експрес-накладною) оператора поштового зв`язку. Таким чином, передавши об`єкт оренди орендареві, орендодавець свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. В подальшому, ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс» згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 року. Відповідно до Додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 60282,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови Договору оренди майна з правом викупу, об`єкт оренди не повернув утворилась заборгованість, розмір якої з урахуванням санкцій визначених договором складає 100470,00 грн., з яких: 40188,00 грн.-заборгованість за простроченими орендними платежами; 20094,00грн.-заборгованість за пенею за договором; 40188,00 грн.-заборгованість за вартістю орендного майна. Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не вчиняються дії, спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів за договором, з метою захисту права й охоронюваних законом інтересів Товариства, представник Товариства звернувся до суду з даною позовною заявою, яку просить задовольнити у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 61) 29.04.2025 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , що діє на підставі довіреності Роздільнянського відділу безоплатної правничої допомоги № 6 від 08.04.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнає позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 60282,00грн., з яких: 40188,00 грн.-заборгованість за простроченими орендними платежами; 20094,00грн.-заборгованість за пенею за договором.( а.с.76-77) Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день розгляду справи повідомлений судом належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу в його відсутність та позов задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, надав заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутність, та позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ "СВЕА ФІНАНС"заборгованість в розмірі 60282,00грн. (а.с. з підстав зазначених у відзиві. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини. Судом встановлено, що 02.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144211102046 у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». Так, 02.11.2021 року орендар через веб-сайт орендодавця (https://domcomfort.ua), на якому станом на момент укладення договору була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті подав заявку на укладення договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Після цього боржник здійснив послідовність дій в особистому кабінеті у порядку, визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» (вхід до особистого кабінету за допомогою ідентифікації в інформаційно- телекомунікаційній системі, ознайомлення з офертою договору, вибрав опцію «підписати» та підписав одноразовим ідентифікатором із отриманого на його телефон 380975218036 електронного повідомлення про прийняття умов (підписання), щодо укладення Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі). Таким чином, Договір оренди між орендодавцем і боржником був укладений у спосіб, визначений статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідно до статті 12 цього ж Закону. За умовами Договору оренди, орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Тип товару: Смартфон; Модель товару: Smart/tel Xiaomi Рoco F3 8/256 Night Black) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар, у свою чергу, зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Сторонами, відповідно до умов Договору оренди, погоджено строк оренди майна на 12 місяців та з щомісячним платежем у розмірі 3349,00 гривень, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 12 місяців складатиме 40188,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата Орендної плати у розмірі 3349,00грн. ( в тому числі ПДВ 558,17грн.) здійснюється орендарем до 02-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 02.11.2022 року. Свої зобов`язання за Договором ТОВ «Будинок Комфорту» виконало у повному обсязі, відповідно до умов Договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно об`єкт оренди, шляхом направлення відповідачу об`єкта оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта», що підтверджується копією експрес-накладної №20450462850392 від 02.11.2021 року. Орендар в свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 02.12.2021 року за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. Також, відповідно до пункту 4 Договору оренди та пункту 8.4 Правил до договору оренди, за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором оренди. Орендодавець відповідним правом скористався і нараховував пеню. Також варто зазначити, що станом на дату складення відповідної позовної заяви унаслідок порушення орендарем умов викупу об`єкту оренди до орендаря не перейшло право власності на об`єкт оренди. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить до фактора (позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору (позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі і на умовах, що існували у клієнта (орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди. Відповідно до п.1.1. Договору факторингу, погоджений перелік боржників, їх Договорів оренди, права вимог за якими відступаються за цим Договором факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в Додатку 1 до цього Договору (реєстр боржників). Відповідно до Додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 60282,00 грн. Відповідно до п.8.5. «Правил надання майна в оренду», у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна з правом викупу, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди. Відповідно до п.6.4.6 Правил, у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штраф у розмірі, визначеному п.8.5 даних правил. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 28.01.2025 року становить 100 470,00 грн., з яких: 40188,00 грн.-заборгованість за простроченими орендними платежами; 20094,00грн.-заборгованість за пенею за договором; 40188,00 грн.-заборгованість за вартістю орендного майна. В подальшому, ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс» згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 року. 27.06.2024 року за вих. №18604454 позивач направляв на адресу відповідача сповіщення про розірвання договору оренди майна з правом викупу з вимогою погашення заборгованості, яке залишено без виконання. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку . Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі сплати орендних та авансових платежів. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору оренди майна з правом викупу та отримання об`єкта оренди оператором зв`язку ТОВ «Нова Пошта». Наданий договір факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Будинок Комфорту», в тому числі за договором оренди майна з правом викупу №1144211102046 від 02.11.2021 року, до позивача у справі. Відповідач не довела належного виконання зобов`язань за договором оренди майна з правом викупу. Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами в розмірі 40 188,00 грн. та заборгованість за пенею за договором в розмірі 20 094,00грн. Щодо стягнення вартості викупу майна суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Оскільки, відповідно до договору оренди майна з правом викупу №1144211102046 від 02.11.2021 року орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 40 188,00 грн. суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару за комбінованим договором найму-продажу. З огляду на викладене, суд зробив висновок про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 60 282,00грн., з яких: 40 188,00 грн.-заборгованість за простроченими орендними платежами; 20 094,00грн.-заборгованість за пенею за договором. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по оплаті судового збору 1453,44 грн., виходячи з розрахунку: 60 282,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 100 470,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог). На підставі викладеного та

Outcome: partial