Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2020 року їх з відповідачем син навчається на денному відділенні в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг за курс навчання складає 28000 грн. за рік навчання. Строк дії договору з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Влаштуватися на роботу син не має можливості у зв`язку з формою навчання. Крім того, має хвороби, які потребують лікування та операційного втручання. Відповідач належної грошової допомоги на утримання сина не надає, з сином не спілкується. Їй відомо, що відповідач працює, отримує належний дохід, що в середньому становить 71917 грн. в місяць. Отже, беручи до уваги стан здоров`я дитини, неможливість на даний час самостійно заробляти у зв`язку з навчанням, а також враховуючи необхідність в забезпеченні потреб сина та підтримки його життєвого середовища та розвитку, придбанні освіти, професії, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що син навчається на денній формі, має хвороби, які потребують постійного лікування. За навчання сина кошти сплачує вона самостійно, без допомоги відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач на підтвердження своїх слів про повне утримання повнолітнього сина не надає жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував такі твердження. Щодо неможливості знайти роботу сином - це не є предметом спору і не відноситься до позовних вимог. Позивач зазначає про хвороби сина та необхідність операції. Надаються як доказ цього довідки медичного характеру, проте всі вони є застарілими. Це не є предметом спору або позовних вимог за даною справою. Додані докази з №1 до №7 не є доказами за предметом спору і не впливають ніяким чином на позовні вимоги не підтверджують чи спростовують їх. Доказ №8 констатує факт, що на момент 04.09.2024 року та по 31.12.2024 року людина є на 3 курсі ВНЗ. Доказ №9 не підтверджує заявлені позивачем факти. Додані матеріали з №10 до №15 не є належними та допустимими доказами, які підтверджують або спростовують факти щодо предмету спору чи позовних вимог. Матеріал №16 є простою констатацією фактів звітування відповідача щодо його доходу, проте ніяким чином не відображає реальні витрати на життя. Доказ №17 є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами позивачем. Просив відмовити в позові в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач не відмовляється від допомоги сину, згоден, що треба підтримувати дитину матеріально, поки він навчається і не має самостійного заробітку. Відповідач має інших дітей, які знаходяться на його утриманні, тому вважає достатнім розмір аліментів 3000 грн. - 4000 грн. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 25.11.2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за №578 від 25.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. В шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] [INFO] змінив прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, не працює, навчається в групі УМВ-31 першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб навчально-наукового інституту «Каразінський інститут міжнародних відносин та туристичного бізнесу» Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, термін навчання до 30.06.2026 року, що підтверджується довідкою №651/4001 Е від 04.09.2024 року та Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 15.06.2023 року. Строк дії договору з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року, замовником для здобувача вищої освіти [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] зареєстрований разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд звертає увагу, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Згідно наданої позивачем копії декларації відповідача за 2023 рік, відповідач за 2023 рік отримав дохід в розмірі 863006 грн., до членів сім`ї відповідача належать його мати та дві дочки. Відповідач та його представник не спростували посилання позивача на розмір доходу, який отримує відповідач. Представником відповідача долучено звіт про відрахування та виплати відповідача, який стосується 2022 року, а тому зазначена там інформація про відрахування і доходи не є актуальною на час звернення до суду з позовом. Також долучено звіт про відрахування за січень-березень 2023 року, з якого видно, що зарплата відповідача за лютий-березень 2023 року складає 69353 грн. на місяць. Беручи до уваги надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму сину [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. [PERSON] , як батько, зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому повинен сплачувати аліменти. Представник відповідача не заперечує обставини навчання [PERSON] і те, що у зв`язку з цим він потребує матеріальної допомоги. Представник відповідача посилається на те, що відповідач утримує інших дітей. Відсутні доводи представника відповідача про те, що відповідач утримує і інших осіб, крім дітей. Долучені представником відповідача до відзиву звіти про здійснені відрахування та виплати [PERSON] за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року та за період з 01.01.2023 року по 01.03.2023 року свідчать лише про утримані суми на користь [PERSON] в якості аліментних зобов`язань. Таким чином, з урахуванням сімейного стану відповідача його витрати стосуються витрат на своє утримання та утримання його дітей. Судом встановлено та не спростовано стороною відповідача, що повнолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері, яка сплачує його навчання, займається його лікуванням та утриманням. Саме позивач утримує спільну дитину і надає йому матеріальну допомогу. Відповідач такої допомоги своєму повнолітньому сину не надає. Доказів на спростування цих доводів позивача відповідачем не надано. Позиція представника відповідача стосовно того, що достатнім буде стягнення із відповідача аліментів у розмірі 3000 грн.- 4000 грн., не підтверджена належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, що дитина сторін [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, що відповідач може надавати матеріальну допомогу синові, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. З відповідача на користь позивача суд стягує аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, від дня\~пред`явлення\~позову 16.09.2024\~року та\~по день закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, як це передбачено ст. 191 СК України. Доводи представника відповідача про те, що суду не надано належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, не відповідають дійсності. Судом було проаналізовано надані суду докази і на їх підставі суд дійшов висновків, зазначених вище в даному рішенні. Посилання у відзиві на те, що позивач у справі не є належним, спростовуються вимогами ч.3 ст.199 СК України. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~суд\~стягує з\~відповідача судовий\~збір на\~користь держави,\~оскільки позивач\~звільнена від\~сплати цих\~сум. Згідно з п.1 ч. 1\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved