Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу № 1144210916026 від 16.09.2021 року у сумі 42870 грн., яка складається із: заборгованість за простроченими орендними платежами- 17148 грн., заборгованість за пенею за договором-8574 грн., заборгованість за вартістю орендного майна-17148 грн., та 2422,40 грн. судового збору. В обґрунтування зазначив, що 16.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Будинок комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210916026, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування смартфон з подальшим переходом права власності на умовах, передбаченими Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною Договору на момент укладення договору були розміщені на сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Сторонами було погоджено строк оренди майна на 12 місяців та щомісячним платежем у розмірі 1429 грн., а також вартість об`єкта оренди: при викупі за 12 місяців складатиме 17148 грн. Відповідач свої зобов`язання виконував не належним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена. 03.07.2023 року між ТОВ « Будинок комфорту» та ТОВ « Росвен Інвест Україна»( після перейменування СВЕА Фінанс) було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого до ТОВ « Росвен Інвест Україна»( після перейменування СВЕА Фінанс) перейшло право вимоги за договором відповідача. До цього часу наявну заборгованість відповідачем не погашено. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 10.02.2025 р. цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано для розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 р. цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості розподілено на суддю М.О. Материнко із присвоєнням номеру провадження- № 2/554/2948/2025. Ухвалою судді від 04.04.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. \~\~\~\~\~\~ Відповідачу рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження, але відзиву на позовну заяву до суду не надходило. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 16.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Будинок комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210916026, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування смартфон з подальшим переходом права власності на умовах, передбаченими Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною Договору на момент укладення договору були розміщені на сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Сторонами було погоджено строк оренди майна на 12 місяців та щомісячним платежем у розмірі 1429 грн., а також вартість об`єкта оренди: при викупі за 12 місяців складатиме 17148 грн. Даний договір є публічним і укладений з урахуванням вимог закону. Відповідач свої зобов`язання виконував не належним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за договором оренди майна з правом викупу № 1144210916026 від 16.09.2021 року у сумі 42870 грн., яка складається із: заборгованість за простроченими орендними платежами- 17148 грн., заборгованість за пенею за договором-8574 грн., заборгованість за вартістю орендного майна-17148 грн. Вказану заборгованість відповідачем не погашено. 03.07.2023 року між ТОВ « Будинок комфорту» та ТОВ « Росвен Інвест Україна»( після перейменування СВЕА Фінанс) було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого до ТОВ « Росвен Інвест Україна»( після перейменування СВЕА Фінанс) перейшло право вимоги за договором відповідача. Даний договір було укладено в електронній формі з урахуванням вимог закону. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних інших. В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частинами першою, третьою статті 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759\~ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст.\~760\~ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст.\~762\~ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763\~ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). Згідно ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір між відповідачем та ТОВ « Будинок комфорту» укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що Договір № 1144210916026 укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому виникла заборгованість у розмірі 42870 грн., що підтверджуються розрахунком. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу та сплатив повністю грошові кошти. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу №1144210916026 не виконав, яке виявилося у несплаті орендної плати, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 42870 грн Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved