Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] опікуном. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства першої групи підгрупи А у зв`язку з тривалим хронічним психічним захворюванням, яке призвело до того, що він має певні обмеження життєдіяльності до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності та навчання. Син заявника не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю та у зв`язку з цим перебуває на обліку в лікаря-психіатра КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради. [PERSON] здійснює постійний догляд за сином, має можливість і бажання доглядати за ним і бути його опікуном. Заявник вказує, що має добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Дружина заявника, мати [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] . Призначення опікунства необхідне не тільки для здійснення турботи про сина, але і для отримання можливості представляти його інтереси в різних інстанціях та установах, отримувати пенсію та розумно її витрачати на життєві потреби. У зв`язку з тим, що [PERSON] за станом психічного здоров`я не може в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.03.2025 відкрито провадження у справі. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, у судовому проти задоволення заяви не заперечувала, вважає таку заяву поданою в інтересах [PERSON] . Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. За правилами ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2\~ст.39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ч.1 ст.298\~ЦПК\~України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до норм ч.1\~ст.300 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 ЦК України\~та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно зі\~ст.55 ЦК України\~та п.1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1\~ст.60 Цивільного кодексу України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у\~\~разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів\~ст.67 ЦК України\~та\~Розділу 4\~Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 56 ЦК України\~встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 58 ЦК України\~визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема, у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.2, 3, 4\~ст.63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як передбачено ч.5\~статті 63 Цивільного кодексу України\~ фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.04.2015 (а.с. 5). [PERSON] ,\~ [INFO] ,є особою з інвалідністю з дитинства першої групи підгрупи А з 18.10.2022 безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №073418 від 26.10.2022 (а.с. 7). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.02.2023 у справі №295/12078/22 визнано [PERSON] [INFO] , недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] ; встановлено строк дії рішення - два роки (а.с. 11-12). У матеріалах справи міститься копія форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями, від 17.10.2024, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи з дитинства підгрупи А, реабілітаційний потенціал відсутність реабілітаційного потенціалу, мета реабілітації: відновлення обмеження життєдіяльності (часткове), відновлення соціально-побутового стану (часткове) (а.с. 11). Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта №188-2025 від 02.05.2025, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє клінічні ознаки хронічного, стійкого психічного розладу - важкої розумової відсталості у ступені різко вираженої імбецильності внаслідок аномалії розвитку головного мозку з судомним синдромом (F 72.1 МКХ-10). [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Участь [PERSON] в судовому засіданні недоцільна, не здатний надавати пояснення по суті справи (а.с. 27-28). Отже, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] [INFO] , недієздатним. Відповідно до змісту рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.02.2023 у справі №295/12078/22, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.11.2022 №1037 затверджено подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо можливості призначення опікуном [PERSON] над сином [PERSON] у разі визнання його судом недієздатним (а.с. 11-12). При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що [PERSON] є батьком [PERSON] , не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, виявив бажання бути опікуном та може виконувати обов`язки опікуна, має бажання проводити догляд, та належно здійснював його після призначення його опікуном за попереднім рішенням суду, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання [PERSON] обов`язків опікуна над недієздатним сином [PERSON] . Частинами 6, 7\~ст. 300 ЦПК України\~визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. З урахуванням матеріалів справи та висновку судово-психіатричного експерта, суд вважає за можливе визначити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved