Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання поважними обставини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщин та просить надати їй додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка була співвласницею разом із дідусем позивача [PERSON] квартири [ADDRESS] . Спадщину після [PERSON] прийняв її чоловік, біологічний дід позивача [PERSON] , який також помер [INFO] . На початку лютого 2025 року матір`ю позивача [PERSON] було виявлено заповіт [PERSON] від 05.12.2015 року та заповіт [PERSON] від 01.12.2022 року, яким останні заповіли все своє майно позивачу [PERSON] . У зв`язку з військовою агресією позивач з 10.05.2022 року виїхала разом із рідними братами до Німеччини, де наразі позивач проживає та є працевлаштованою. 27.02.2025 року позивач через свого уповноваженого представника подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із пропуском позивачем строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті позовних вимог. Уповноважений представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Договором купівлі-продажу від 20.03.2002 року, свідоцтвами про право на спадщину за законом та Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 20, 21, 22, 23, 75) 05.12.2015 року [PERSON] складено Заповіт, посвідчений державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 1-1267, яким спадкодавець належну їй частку квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . (а.с. 66) За даними свідоцтва про смерть, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) від 26.07.2022 року, актовий запис № 1234, [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 60) 01.12.2022 року [PERSON] складено Заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком Т.С., реєстровий номер № 821, яким спадкодавець усе своє майно, що належить йому на день смерті, заповів [PERSON] , [INFO] . (а.с. 68) За даними свідоцтва про смерть, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) від 02.02.2024 року, актовий запис № 260, [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 63) 27.02.2025 року [PERSON] подано до приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Фєтісової В.О. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с. 81) 27.02.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О. складено письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 82) Крім того, згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фєтісової В.О. від 23.05.2025 року № 19/01-16, повідомлено, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Таким чином, нотаріусом у постанові вказано, що у зв`язку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини та відповідно до частини першої ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а також ст. 1270, 1272 ЦК України та пункту 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» має звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За даними долучених позивачем [PERSON] документів остання 08.05.2022 року виїхала до Німеччини та згідно тимчасового посвідчення з 11.05.2022 року по 10.05.2023 року отримала тимчасове посвідчення адміністрації округу Гоф, та позивачу призначено допомогу для забезпечення засобів до існування.(а.с. 26-27, 30-31, 36, 38-39, 40) 07.06.2022 року [PERSON] укладено Індивідуальну угоду про допомогу в працевлаштуванні Центру зайнятості округу Гоф, строком дії з 07.06.2022 року до 12.06.2025 року. (а.с. 30-32) За даними медичних довідок [PERSON] перебуває під медичним наглядом спеціаліста з психіатрії та психотерапії м. Шенвальд з 01.01.2023 року. (а.с. 42-54) Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої осо\-би - спадкоємцю у порядку передбаченому за\-конодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У ви\-падку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за запові\-том. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пле\-нуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спад\-кування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового двомісячного строку для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , вказуючи на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнні дії, що відбуваються на території України, у зв`язку з чим позивач вимушена була виїхати до Німеччини на тимчасове проживання, а також позивач не була обізнаною про наявність заповіту, тому позивач не мала можливості у встановлений законом строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, що є причиною пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved