Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулися до Соснівського районного сууд м. Черкаси з позовною заявою [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просять суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 119027,50 грн, що складається з суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25000 грн. та процентів за користування кредитом - 94027,50 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору 2147,20 грн та професійну правничу допомогу 10 000 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІТС ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5475252 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 25000 грн на строк 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів визначена кожні 30 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало, надало відповідачу кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Відповідач у встановлений договором строк свої зобов`язання не виконала, не сплачувала необхідні платежі, чим порушила взяті на себе зобов`язання, тому ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було здійснено нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» призупинено нарахування процентів, надано кредитні канікули за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 24.06.2022 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 24.06.2022 за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в індивідуальному порядку відповідачу здійснено списання всіх нарахованих відсотків для надання можливості виконання боргових зобов`язань про що було повідомлено в особистий кабінет відповідача Однак наданою можливістю відповідач не скористалася. Первісним кредитором нараховано відотки в межах строку дії договору за період з 25.06.2022 по 31.10.2022 за ставкою 1,99 % - 64177,50 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (01.11.2022 - 31.12.2022) в межах строку договору, що складають 29850 грн. 19.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №19.06/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло прав нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2024 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позов відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що строк повернення кредиту 27.01.2023. Таким чином, право нарахування відсотків за договором за 60 календарних днів в сумі 29850 грн. позивач набув після укладення договору факторингу, тобто після 19 червня 2023 року, в той час як строк дії нарахування відсотків за договром закінчився, а тому нарахування позивачем відсотків в сумі 29850,00 грн. є неправомірним. Також просила суд зменшити розмір відсотікв до суми боргу 25000 грн., оскільки нарахування позивачем відсотків у збільшеному розмірі не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 01.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІТС ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5475252 про надання споживчого кредиту. Згідно розділу 1 договору укладення договору здійснено за допомогою ІТС товариства доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язалось надати [PERSON] кредит на суму 25000 грн, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів. Відповідно до п.2 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки вказаної споживачем кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту. Згідно з укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» договором №087/20-П від 08.07.2020 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» доручило ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснювати платежі на користь отримувачів. Судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору №5475252 від 01.02.2022 ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» перераховано на картку відповідача 25 000 грн 01.02.2022. Відповідно розрахунку заборгованості ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за укладеним договором №5475252 від 01.02.2022 з [PERSON] заборгованість відповідача становить 119027,50 грн з яких 25000 грн\~тіло кредиту, 94027,50 грн. сума процентів за користування кредитом. З матеріалів справи також встановлено, що відповідачу з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року відсотки за користування кредитними коштами не нараховувались, 24 червня 2022 року списано всі нараховані відсотки, які почали нараховуватись з 01.05.2022 року по 24.06.2022. 19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №19.06/23-Ф відповідно до п.1.1 якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» зобов`язалось передати грошові кошти ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «АВЕНТИУС УКРАЇНА» відступити ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги зазначені в реєстрі боржників, який формується в додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023 під №1319 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до [PERSON] за договором №5475252 в сумі 89177,50 грн, з яких 25 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 64177,50 грн.\~сума заборгованості за відсотками. На електронну адресу відповідача 19.06.2023 направлено повідомлення про відступлення позивачу прав вимоги за кредитним договором №5475252 від 01.02.2022. За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України)договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №561/77/19 від 16.12.2020 зазначено, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст.\~11 Закону України "Про електронну комерцію"\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договірукладається шляхомпропозиції йогоукласти (оферти) однією стороноюта її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним змоменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній форміта має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Тобто, відповідач [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. Отже, судом встановлено, що відповідач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»). Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. Відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте частково не погоджується з її розміром. Згідно з ст. ст.\~525,\~526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з п.1 ч.1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1\~ст. 514 ЦК України). Відповідно достатті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В ч.2 ст.\~517\~ЦК України зазначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 від 23.09.2015 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2020 у справі №681/44/15-ц. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, не погашала заборгованість. При цьому, предитором не нараховувались відсотки протягом періоду з 25.05.2022 року по 30.04.2022 року, а 24.06.2022 відбулося спи сання вже нарахованих відсотків. Таким чином, у неї утворилась заборгованість на суму 89177,50 грн, з яких 25000 грн - \~тіло кредиту, 64177,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості перед кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», суд не має підстав піддавати сумніву наданий розрахунок. Відповідно до\~ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Позивач просив стягнути з відповідача також нараховані ним за період з 01.11.2022 по 31.12.2022 відсотки в сумі 29850 грн. Суд виходить з того, позивач «ТОВ ФК «Фінтраст Україна» набув право вимоги 19 червня 2023 року. Дата повернення кредиту 27.01.2023. Таким чином, право нарахування відсотків за договором за 60 календарних днів в сумі 29850 грн. позивач набув після укладення договору факторингу тобто після 19 червня 2023, в той час, як строк нарахування відсотків за договором закінчився. Тобто строк дії нарахування відсотків за кредитним договором закінчився до моменту отримання права позивачем вимоги (до укладення договору факторингу 19.06.2023), а тому нарахування позивачем відсотків у період з 01.11.2022 до 31.12.2022 у сумі 29850 грн, коли нарахування відсотків належало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та які не були здійснені кредитором у зобов?язанні, є неправомірними, а відтак в задоволенні вимог позивача, про стягнення з [PERSON] відсотків нарахованих за період з 01.11.2022 по 31.12.2023 в сумі 29850 грн слід відмовити. За наведених вище обставин, суд відхиляє доводи відповідача про те, що нарахований їй ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» розмір відотків є неправомірним та не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів, оскільки умовами кредитного договору чітко встановлено порядок та умови нарахування відсотків, визначена конкретна процентна ставка, яка погоджена відповідачем під час підписання такого договору. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 89177,50 грн.. що складається з 25000 грн. суми заборгованості за тілом кредиту, 64177,50 грн. - суми заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України). 07.07.2022 року між ТОВ «ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Крюковою М.В. було укладено договір про надання правничої допомоги №07-07-2022 Відповідно до звіту про надання правової допомоги від 13.12.2023, витрати на професійну правничу допомогу за кредитним договором з [PERSON] складають 10000 грн. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг. Відповідно до платіжної інструкції № 2084 від 18.12.2023 ТОВ «ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплатили на рахунок адвоката Крюкової М.В. 10000 грн. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: partial