Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернулася [PERSON] до Приватного підприємства «Злагода-Агро» про стягнення заборгованості за договорами оренди землі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є власником земельних ділянок, які розташовані на території Барашівської територіальної громади. На підставі договорів оренди землі від 05.11.2022, укладених з ПП «Злагода-Агро» позивач передала вказані земельні ділянки в оренду строком на 15 років. Відповідно до умов договорів оренда плата становить 2484,47 грн за кожну земельну ділянку, строк сплати до 31 грудня 2024 року (за 2024 рік). Однак, [PERSON] не отримала орендну плату у визначений строк, тому надіслала відповідачу вимогу від 16.01.2025 про сплату заборгованості. Позивач вказує, що ПП «Злагода-Агро» залишило вимогу без відповіді, тому [PERSON] була змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 15.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Як зазначає ПП «Злагода-Агро», земельні ділянки буди передані в оренду позивачем в непридатному стані: вони заросли багаторічними деревами та кущами, на них неможливо вирощувати сільськогосподарську продукцію. Цей факт позбавив підприємство можливості отримати у користування те, на що він розраховував. Тому, на думку відповідача, зобов`язання щодо сплати орендної плати у нього не виникало. ПП «Злагода-Агро» направило позивачу листа з повідомленням про розірвання договорів оренди. Крім того, відповідач вважає, що витрати на правничу допомогу, які просить стягнути з нього позивач, є необгрунтованими, відсутній конкретний опис фактично виконаних дій адвокатом, у позовній заяві відсутні посилання на судову практику, збір доказів адвокатом також не проводився. Відповідач зазначає, що витрати на правничу допомогу становлять 10000 грн, що є неспівмірним з ціною позову 4968,94 грн. Тому, ПП «Злагода-Агро» просить суд зменшити витрати до 1000 грн. Позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що твердження відповідача про передачу непридатних земельних ділянок не відповідає дійсності, оскільки ці земельні ділянки перебували в оренді у відповідача ще з 2016 року, коли власником їх була мати позивачки [PERSON] . Відповідач сплачував орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Крім того, відповідно до укладених вже позивачем у 2022 році договорів оренди у разі наявності недоліків земельних ділянок, орендар усуває такі недоліки самостійно. Крім того, позивачем направлено відповідачу вимогу щодо усунення недоліків земельних ділянок, які виникли вже внаслідок неналежного використання землі, зокрема видалення насаджень та відновлення придатності ділянок для сільськогосподарського призначення. Щодо витрат на правничу допомогу, то позивач наголошує, що такі витрати є обгрунтованими, співмірними. Саме внаслідок неправомірних дій відповідача позивач змушений звернутися до суду і понести такі витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки. У судовому засіданні 13 червня 2025 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок: з кадастровим номером 1821781400:06:000:0036, площею 0,7456 га, з кадастровим номером 1821781400:06:000:0067, площею 3,3541 га, які розташовані в межах території Барашівської територіальної громади, Новоград-Волинського району, Житомирської області (а.с. 8-9) 05 листопада 2022 року укладені договори оренди землі між [PERSON] та ПП «ЗЛАГОДА-АГРО» (а.с.5-6, 13-14). Відповідно до умов договорів [PERSON] передала зазначені земельні ділянки в оренду строком на 15 років. Відповідно до п. 4.1 та 4.3 зазначених договорів річний розмір орендної плати становить по 2484,47 грн. за кожну земельну ділянку, та мав бути виплачений до 31 грудня 2024 року. Однак, орендна плата за 2024 рік у розмірі 4968,94 грн. (2484,47 грн х 2) у встановлені строки не сплачена. Позивачем надіслано відповідачу вимогу від 16.01.2025 про сплату заборгованості на загальну суму 4968,94 грн, однак відповіді не отримано (а.с.10-11). Відповідно до ст.ст. 2, 3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до норм ч.1 ст. 93 ЗК України, ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності. За змістом ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону). Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Виходячи з вищенаведеного, на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості з орендної плати за спірний період повністю або частково відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав обов`язок, визначений ст. 25 Закону України «Про оренду землі», не сплатив позивачу кошти за користування орендованими земельними ділянками за 2024 рік, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4968 грн 9 коп (2484 грн 47 коп х 2) з урахуванням утримання податків та зборів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди землі є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд критично оцінює посилання відповідача на передачу в оренду позивачем земельних ділянок в неналежному стані, що унеможливило їх використання, оскільки будь-яких доказів на підтвердження таких фактів відповідач суду не надав. Суд зазначає, що земельні ділянки використовувалися відповідачем протягом 2022-2024 років. Доказів передачі земельних ділянок у непридатному стані чи доказів неможливості використання таких ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції протягом вказаних років ПП «Злагода-Агро» суду не надало. Сторони у пунктах 13.1 та 13.2 договорів домовились, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Таким чином, орендар ПП «Злагода-Агро» у разі несплати орендної плати повинен був надати докази того, що саме певні обставини перешкодили йому у виконанні зобов`язань. Однак, відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами існування певних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2024 рік. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 14.05.2025 про сплату судового збору в сумі 968,96 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 968,96 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2\~статті 141 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до частин 1,4\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн представником позивача надано: копію договору про надання правничої допомоги №2/2 від 16.01.2025, укладеного між адвокатом Приведьон В.М. та позивачем, детальний опис та розрахунок наданих послуг на суму 10000 грн, копію ордера про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.4, 7, 12, 15). Беручи до уваги складність справи, яка є нескладною та усталеність сформованої у даній справі судової практики, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів у ньому, ціну позову (4968,94 грн) та значення справи для сторін, приймаючи до уваги при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат, їх співмірність із нескладним предметом спору, фактично надані послуги по досудовій підготовці позовних матеріалів та складанню відповіді на відзив відповідача, участь адвоката в одному судовому засіданні по справі, розумність їх розміру, суд враховує також в аспекті розподілу судових витрат клопотання відповідача про зменшення розміру витрат за надану правничу допомогу. Тому із урахуванням наведеного вище, на підставі ч.ч. 4,5\~ст.137 ЦПК України, суд уважає за необхідне зменшити заявлений до стягнення позивачем розмір цих витрат до 3000 грн витрат за надану професійну правничу допомогу. Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, у п. 148,149 постанови від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20), у п.141-144 постанови цього суду від 29 січня 2025 року у справі № 756/1428/22.

Outcome: approved