Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернувся до суду до відповідача [PERSON] (далі [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що 20 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» укладено електронний договір № 4313428 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит у розмірі 4000,00 гривень шляхом зарахування коштів на її платіжну картку, строк кредитування 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов Договору. Своє зобов`язання по видачі кредиту ТОВ «Лінеура Україна», шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконало, але відповідачем кредит не погашається. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 25/10/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступив права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача по кредитному договору становить 37097,49 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 24997,50 гривень заборгованість по процентам, нарахованих первісним кредитором; 8100,00 гривень заборгованість по процентам, нарахованих позивачем за 81 календарних днів, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Роз`яснено сторонам щодо строків на подачу письмових заяв по суті справи. Ухвалою суд від 10 квітня 2025 року розгляд справи відкладений через неявку відповідача. Представник позивача у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася у встановленому порядку про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4313428 про надання споживчого кредиту в розмірі 4000,00 гривень строком на 360 днів зі сплатою відсотків за кожен день користування кредитом у розмірі 2,50% в день, що застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. Договору, та зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 0,01% в день, що застосовується відповідно до умов, передбачених в п. 1.4.2. Договору. Згідно з п. 1.4.3. Договору, протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в пп. 1.4.2. Договору, зокрема у випадку отримання Споживачем знижки на стандартну процентну ставку. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 99923,40% річних; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14297,67%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40000,00 гривень; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 37012,00 гривень. Згідно з пунктом 1.7. Договору, обчислення орієнтовної реальної річної ставки, денної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущеннях, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що Товариство і Споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені Договором. При цьому, орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту - за стандартною та зниженою ставками, застосовані виходячи з умов застосування цих ставок, що передбачені Договором, але у межах погодженого строку виконання Споживачем зобов`язань за Договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників не враховуються витрати Споживача, обов`язковість сплати яких не передбачена цим Договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні Споживачу для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІКС Товариства, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за Договором та інше. Кредитний договір був укладений в електронній формі та підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 48885 20.01.2024. (а .с. 23-33) Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 72138 20.01.2024 підписаний Паспорт споживчого кредиту, що містить Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. (а. с. 36-38) ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому Договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Факт надання грошових коштів відповідачу у розмірі 4000,00 гривень за Кредитним договором на картковий рахунок останньої підтверджується копією листа ТОВ «Пейтек Україна» за Вих. № 20241101-2835 від 01.11.2024. (а. с. 17) 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений Договір факторингу №25/10/2024, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №4313428 укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] набуло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». (а. с. 50, 83-92) Також ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача про відступлення права вимоги за вищевказаним Кредитним договором. (а. с. 39) Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала, отже порушила умови договору, тому має заборгованість в розмірі 37097,49 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 24997,50 гривень заборгованість по процентам, нарахованих первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна»; 8100,00 гривень заборгованість по процентам, нарахованих позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 81 календарних днів, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості. (а. с. 41-48) ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Правовими нормами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 указаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правовими нормами ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст.ст. 12 і 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу(фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 37097,49 гривень шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи, та не спростовуються відповідачем. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась, власних розрахунків заборгованості або доказів на її погашення не надала. З огляду\~на встановлені\~судом обставини,\~зважаючи на\~те,\~що відповідач\~не виконала\~умови кредитного\~договору,\~кредитні кошти\~та проценти\~за користування\~кредитними коштами\~ні первісному\~кредитору,\~ні новому\~кредитору не\~сплатила у\~повному обсязі,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~ ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» \~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Так, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 37097,49 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 24997,50 гривень заборгованість по процентам, нарахованих первісним кредитором; 8100,00 гривень заборгованість по процентам, нарахованих позивачем за 81 календарних днів. Щодо розподілу судових витрат, суд вказує наступне. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 УПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надані суду наступні копії документів: рахунок на оплату №6324/01-2025 від 14 січня 2025 р.; акт № 6324 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14 січня 2024 р. згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р.; договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, укладений з адвокатом Городніщевою Є.О. (а. с. 40, 49, 81-82) Так, вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» склала 10000,00 гривень. Надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» адвокатом Городніщевою Є.О. підтверджується наданими доказами, і тому позивач має право на відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу. Жодних заперечень щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, клопотань про зменшення їх розміру відповідачем не надано. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 99 від 15 січня 2025 р. (а. с. 105), який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved