Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

В березні 2025 військова частина [NUMBER] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 31.01.2019 Міністерством оборони України видано наказ №40 Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України. На підставі зазначеного наказу 01.02.2019 начальником Головного квартирно експлуатаційного управління Збройних Сил України затверджено Порядок Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.03.2025 1 проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України. На виконання вищезазначеного порядку, наказом командира військової частини [NUMBER] №553 від 14.09.2019 службове (штатно-посадове) житло було закріплено за відповідними посадами у військовій частині [NUMBER] . 18.09.2019 відповідач подав на ім`я командира військової частини [NUMBER] рапорт, у якому просив надати йому службове (штатно-посадове) житло у м. Рівне у складі сім`ї дві особи. 20.09.2019 на підставі Договору №2019/85 надано в користування військовослужбовцю Збройних Сил України службове (штатно-посадове) житло від 20.09.2019, укладеного між командиром військової частини [NUMBER] та [PERSON] (далі - Договір №2019/85), останньому на строк проходження ним військової служби на посаді старшого юрисконсульта юридичної служби військової частини [NUMBER] , було надано для тимчасового проживання житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . На підставі укладеного договору [PERSON] заселився у зазначене житлове приміщення. У подальшому, відповідно до витягу з наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » (по стройовій частині) від 26.10.2020 №255 відповідач був виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Відповідач ухиляються від добровільного звільнення з квартири. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування службовим (штатно-посадовим) житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати його звільнити службове (штатно-посадове) житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 28.04.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що спірна квартира є службовим житлом. У зв`язку з тим, що вислуга років [PERSON] більше 29 років, у його власності та членів його сім`ї відсутнє житлове приміщення. Він з 2005 року перебуває на обліку осіб, які потребують покращення житлових умов. Вказує, що задоволення позовних вимог матиме наслідком позбавлення житла, що є порушенням прав сім`ї відповідача, вимоu ст. 125 ЖК України та інших актів законодавства України. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду спарив повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, суд встановив таке. 31.01.2019 Міністерством оборони України видано наказ №40 Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України, на підставі якого 01.02.2019 начальником Головного квартирно експлуатаційного управління Збройних Сил України затверджено Порядок проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України. Вкзаним порядком визначено, що службове (штатно-посадове) житло це житлові приміщення, які включено до службового штатно-посадового житла та закріплено на праві оперативного управління за військовою частиною. До службового (штатно посадового) житла можуть бути віднесені житлові приміщення, які вже мають статус службових, житлові приміщення в об`єктах нового будівництва, реконструкції, придбані, набуті в порядку, передбаченому законодавством, на які зареєстровано право власності за Міністерством оборони України. Згідно положень порядку наказ командира військової частини про закріплення службового (штатно-посадового ) житла за відповідними посадами є підставою укладення договору про надання в користування такого житла конкретному військовослужбовцю. З метою отримання службового (штатно-посадового) житла військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт разом з довідкою про склад сім`ї, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї нерухоме майно, копії облікової картки фізичної особи платника податків військовослужбовця та членів його сім`ї. Наказом Міністра оборони України від 11.06.2019 №311 закріплено на праві оперативного управління за військовою частиною [NUMBER] нерухоме військове майно. Згідно додатку №1 до наказу Міністерства оборони України від 11.06.2019 №311 за військовою частиною [NUMBER] на праві оперативного управління закріплено квартиру [ADDRESS] ). Згідно наказу начальника Рівненського гарнізону від 28.08.2019 №22 було призначено комісію по прийому нерухомого військового майна на праві оперативного управління. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 14.09.2019 №553 службове (штатно посадове) житло було закріплено за відповідними посадами у військовій частині [NUMBER] . Згідно додатку №1 до наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » від 14.09.2019 №553 однокімнатна квартира [ADDRESS] закріплена за посадою старшого юрисконсульта юридичної служби управління оперативного командування « [INFO] ». 18.09.2019 відповідач подав на ім`я командира військової частини [NUMBER] рапорт, у якому просив надати йому службове (штатно-посадове) житло у [ADDRESS] у складі сім`ї дві особи. Як стверджується матеріалами справи, 20.09.2019 на підставі Договору №2019/85 надано в користування військовослужбовцю Збройних Сил України службове (штатно-посадове) житло від 20.09.2019, укладеного між командиром військової частини [NUMBER] та [PERSON] (далі - Договір №2019/85), останньому на строк проходження ним військової служби на посаді старшого юрисконсульта юридичної служби військової частини [NUMBER] , було надано для тимчасового проживання житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (далі житлове приміщення). З акту приймання-передачі житлового приміщення від 20.09.2019 вбачається, що на підставі укладеного Договору надання в користування військовослужбовцю Збройних сил України військової частини [NUMBER] службового (штатно-посадового ) житла від 20.09.2019 №2019/85 управитель в особі командира військової частини [NUMBER] генерал-лейтенанта [PERSON] передав, а користувач [PERSON] прийняв на договірних умовах житлове приміщення загальною площею 38,2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . На підставі укладеного договору відповідач заселився у зазначене житлове приміщення. Відповідно до витягу з наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » (по стройовій частині) від 26.10.2020 №255 [PERSON] , (звільнений з військової служби наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.10.2020 №379 відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії під час дії особливого періоду) був виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до [INFO] . У листопаді 2021 року військовою частиною [NUMBER] відповідачу було надіслано попередження з проханням у місячний термін звільнити займане ним службове (штатно-посадове) житло за адресою: [ADDRESS] . В червні 2023 року військовою частиною [NUMBER] відповідачу повторно було надіслано попередження з проханням у місячний строк звільнити займане ним службове (штатно-посадове) житло за вищезазначеною адресою. Згідно ст. 3 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства та наявні підтверджуючі документи квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві оперативного управління військовій частині [NUMBER] . Згідно з абз.9 п.5 Порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України, військова частина вживає заходи для звільнення користувачем та членами його сім`ї службового (штатно-посадового) житла у разі звільнення військовослужбовця з військової служби. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до п. 1.6 Договору №2019/85, даний Договір не надає військовослужбовцю права зареєструвати місце проживання за адресою відповідного житлового приміщення, а також не є підставою для державної реєстрації речових прав на житлове приміщення. Військовослужбовці, які забезпечуються службовим (штатно-посадовим) житлом та члени їх сімей реєструються за юридичною адресою військової частини. Згідно з п.3.12 Договору військовослужбовець зобов`язаний звільнити надане службове (штатно-посадове) житло у місячний строк разом з членами сім`ї у разі звільнення з військової служби. За змістом п.7.1. Договору, укладення цього договору не створює для військовослужбовця та членів його сім`ї будь-яких інших прав на житлове приміщення , крім права тимчасового користування. Житлове приміщення не підлягає піднайму, бронюванню, приватизації, продажу, даруванню, викупу, передачі у заставу або найм чи в користування третім особам. При вирішення спору суд враховує статус спірного житлового приміщення, яке відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31 січня 2019 року 40 та Порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженого 01 лютого 2019 року начальником Головного квартирно -експлуатаційного управління Збройних Сил України, закріплюється за конкретною посадою військовослужбовців Збройних Сил України та надається у користування військовослужбовцю тимчасово, лише на період зайняття посади, за якою закріплено це житло. Вислуга відповідача у Збройних Силах України більше 29 років, а також те, що він є учасником бойових дій, перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, має на утриманні неповнолітню дитину, не створюють підстав для продовження користування службовим (штатно-посадовим) житлом у разі переведення військовослужбовця на іншу посаду або звільнення з військової служби. Таким чином суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування службовим (штатно-посадовим) житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов`язаний звільнити його. Суд також звертає увагу, що Європейський суд з прав людини, розглянувши справу за заявою військовослужбовця, який разом з іншими членами сім`ї був виселений із кімнати в гуртожитку після припинення служби у Міністерстві оборони України, дійшов висновку про відсутність порушення статті 8 Конвенції. ЄСПЛ вказав, що втручання, на яке скаржився заявник, переслідувало легітимну мету - захист інтересів економічного добробуту країни та прав інших осіб, а саме курсантів і працівників Національної академії оборони України й інших військовослужбовців, які потребували житло у зв`язку зі службою (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06,§ 71). Суд зазначає, що відмова у задоволенні пред`явленого позову призведе до втручання у право на житло інших військовослужбовців, які перебувають на військовій службі та беруть активну участь в захисті суверенітету України. З огляду на викладене вище, позов підлягає до задоволення судом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 056, 00 грн.

Outcome: approved