overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати її шлюб, укладений із [PERSON] та зареєстрований 08 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №44/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, у зв`язку з чим шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Відзив на позов відповідач не подавав. Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року відповідно до ст.51 Конституції України ст.111 СК України сторонам надано двомісячний строк для примирення. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю та після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », а відповідач не заперечує щодо позову, просять справу розглянути без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 травня 2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №44/, від якого мають неповнолітніх дітей і спору щодо місця їх проживання у сторін немає. Згідно положень ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Сторони втратили один до одного почуття любові, відсутність взаєморозуміння призвели до відчуження між сторонами, протягом наданого судом строку на примирення не помирилися, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення у зв`язку із задоволенням позову згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Зважаючи на необхідність викладення повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач в особі своєї представниці - адвокатки Івіної М.Ю. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину. Оскільки спільне життя між ними не склалося, у них різні погляди на шлюб та сім`ю, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 01.05.2025 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні просила суд про розірвання вказаного шлюбу, посилаючись на той факт, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім`ю, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Відповідачка з позовними вимогами погодилася, зазначила про свою згоду на розлучення, оскільки вони з січня 2025 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо, наміру зберігати даний шлюб позивачка не виявила. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 09.06.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві (а/з № 943), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення учасників, позивач та відповідачка з січня 2025 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулася до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 02.11.1991 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, спільних неповнолітніх дітей немає. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та різні погляди на питання сімейного життя. Близько трьох років вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Позивач на примирення категорично не згодна, шлюб зберігати не має наміру, тому просить розірвати їх шлюб. 07.05.2025 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 15-16). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 08.05.2025 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 17). Відповідач відзиву на позов, в установлений судом строк, не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Глухівського міськвиконкому Сумської області, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.1991 року, актовий запис № 319 (а.с. 3). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, наполягає не розлученні, на примирення категорично не згодна. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] у квітні 2025 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 08.10.2013 вона та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 165. Вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дитини вони не мають. Також позивачка вказала, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство ними не ведеться. Шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивачки. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 07.05.2025 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує, судові витрати залишає за собою. Відповідач також подав заяву, в якій вказав, що просить розглядати справу в його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 08.10.2013 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №\~165. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.\~2). За час шлюбу у позивачки та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем заявленого позову, відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного тексту рішення необхідний певний час, відповідно до статті 259 ЦПК України, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частини рішення, із складанням повного тексту рішення не більш як десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної її частин, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Відповідно до ч. 6 статті 259 ЦПК України, зважаючи на складність справи та необхідність витрат значного часу для складання повного рішення суду, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У квітні 2025р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 29 серпня 2017р. між сторонами було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 2104. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2025р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) учасників справи, проте стороною відповідача відзив на позов не подавався. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2017р. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення між сторонами не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одниміз подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,2 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У зв`язку з тим, що винесення повного тексту рішення представляє складність, суд на підставі ч.6 ст. 259 ЦПК України, вважає можливим відкласти складання повного рішення на строк не більш як десять днів, а саме до 20 червня 2025 року, оголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення суду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У зв`язку з тим, що винесення повного тексту рішення представляє складність, суд на підставі ч.6 ст. 259 ЦПК України, вважає можливим відкласти складання повного рішення на строк не більш як десять\~ днів, а саме до 20.06.2024 року, оголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення суду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

01 березня 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, до відповідачки, яка проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами є договір постачання електричної енергії, який був укладений відповідно до подачі заяви про приєднання до постачання універсальної послуги, умови договору розміщені на офіційному сайті товариства. Товариство свої зобов`язання по договору виконувало в повному обсягу. Відповідачка станом на 01 вересня 2023 року має заборгованість за спожиту електричну енергію в кількості 6239 кВт. в розмірі 11405.04 грн., на час подачі позову відповідачка не погасила вищевказану заборгованість за даний період. З цих підстав представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказану заборгованість та судовий збір. Представник позивача під час судового розгляду фактично підтримав свої позовні вимоги та просить розглядати справу на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачка про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, відзив в порядку ст.178 ЦПК України до суду не направила. Рух справи 07 березня 2024 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження, у спрощеному порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, з окрема - відшкодування збитків. Обставини, які встановлені судом Відповідачка [PERSON] , [INFO] , код [NUMBER] , є абонентом мереж товариства. Станом на 01 вересня 2023 року має заборгованість за спожиту електричну енергію в кількості 6239 кВт. в розмірі 11405.04 грн., на час подачі позову відповідачка не погасила заборгованість за вищевказаний період. Позивач надав розрахунок збитків, відповідно до довідки про обсяг споживання особистого рахунку № [NUMBER] , складений на час подання позову в кількості 6239 кВт. Під час судового розгляду відповідачці була надана можливість надати суду розрахунок за спожиту електричну енергію, відповідачка належних та допустимих доказів даного розрахунку суду не надала. Розрахунок збитків судом перевірений складений вірно. З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що відповідачка нанесла товариству збитки, які підлягають стягненню в повному обсягу. Судові витрати. При подані позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2119.60 грн. та 302.80 грн., а всього 2422.40 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

02 квітня 2025 року Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 115\~577,62 гривень та здійснити розподіл судових витрат. У заяві позивач зазначає, що проти постановлення заочного рішення по справі не заперечує. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано 15-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 07 квітня 2025 року доставлено до електронного кабінету відповідача 09 квітня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Копію позову з додатками було доставлено до електронного кабінету відповідача 03 квітня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 25 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , у якій заявниця просила надати час на примирення. Проте, станом на момент ухвалення рішення, будь-які відомості щодо примирення сторін у суду відсутні. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд,

Outcome: approved