Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені та в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Однак, життя у [PERSON] та [PERSON] не склалося, а тому фактично з квітня 2023 року вони не проживали разом, шлюб між ними носив формальний характер. Позивачу стало відомо, що відповідач завагітніла від іншого чоловіка. Позивач вже довгий час перебуває за кордоном. Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.01.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, а саме [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] . В актовому записі про народження дитини відповідно до ч.2 ст.122 СК України в графі «Батько» вказано позивача [PERSON] , однак останній не є його біологічним батьком та не визнає своє батьківство відносно [PERSON] . Оскільки факт реєстрації позивача батьком дитини безпосередньо впливає на його права і обов`язки, то він не бажає, щоб такі взаємні права та обов`язки були між ним та фактично чужою йому дитиною. А тому він просить виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини. В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Атаманюк В.М. позовні вимоги з вказаних підстав підтримав. Відповідачка в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала та вказала, що дійсно перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням суду від 04 січня 2024 року. [INFO] вона народила сина [PERSON] . Батьком дитини вказано позивача, відповідно до ст. 122 ч. 2 СК України. Однак, позивач не є біологічним батьком дитини, оскільки тривалий час до розірвання шлюбу вони не проживали спільно однією сім`єю, з 2022 року позивач перебував за кордоном, їхній шлюб існував формально і вони не підтримували подружніх відносин. Тому не заперечує проти задоволення позову. Представник Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Проти виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] не заперечує, покладається на погляд суду. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши представника позивача та відповідачку, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України (частина перша статті 121 СК України). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Положення щодо визначення походження дитини передбачені Главою 12 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України. Так, згідно ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Отже, законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захисті піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII). ЄСПЛ зазначив у справі «Jevremovic v. Serbia», що відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, § 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Таким чином, при вирішенні спорів щодо оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін у справі. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис №160. Батьками дитини зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Державна реєстрація народження дитини здійснена відповідно до приписів ст. 133 СК України (а.с.108-109). Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 січня 2024 року розірвано (а.с. 8). Позивач не визнає себе батьком вказаної дитини, оскільки, ще до розірвання шлюбу тривалий час не проживав із відповідачкою, та не підтримував будь-яких відносин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно із положеннями п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. З долученого до матеріалів справи копії паспорта громадянина України [PERSON] для виїзду за кордон, в ньому наявна відмітка про перетин державного кордону позивачем 17 лютого 2022 року будь-яких даних про те, що він повертався до України немає. В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що з 2022 року не підтримувала з позивачем будь-яких відносин, вони не спілкувалися та не бачилися, доказів на спростування вказаного суду не надано. Відсутність фактів відносин сторін та їх спілкування понад два роки до народження дитини у зв`язку з припиненням сімейних відносин та перебуванням позивача за кордоном виключає походження та кровне споріднення [PERSON] з позивачем. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання у суду не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved