Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

В квітні 2025 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею. Вона самостійно утримує дітей та забезпечує їх усім необхідним для життя, проте її власних доходів недостатньо. [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, отримує постійний дохід. Він має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Добровільно між сторонами домовленості щодо сплати аліментів досягнуто не було. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 23.05.2025 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу у сторін є дві малолітні дитини: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . (а.с.9-10). Донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджується актом КП «Містосервіс» №05-04/252 від 08.04.2025 року (а.с.11). Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 21.03.2024 року. За змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 Сімейного кодексу України). Суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами\~ст.182 СК України\~та роз`ясненнями, які містяться в п.17\~Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч. ч. 1-3\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів на дитину, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою особою. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. З огляду на зазначене, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, стягнувши із відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі запропонованому позивачем, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів. Положенням\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Так,\~з урахуванням\~майнового стану\~відповідача,\~відсутність в\~матеріалах справи\~відомостей про\~те,\~що він\~має на\~утримання інших\~дітей чи\~осіб,\~які потребують\~його утримання,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання дітей\~в розмірі\~1/3\~частки з\~усіх видів\~його заробітної\~плати (доходів),\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при поданні позову до суду.

Outcome: approved