Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

01 квітня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн; тип кредитної карти: картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 40,8%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно\~у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у анкеті-заяві від 20 жовтня 2021 року, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». [PERSON] отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії\~06/24, тип\~Універсальна GOLD. Таким чином, позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, а відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов договору та ст.ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав та станом на 28.02.2024 року має заборгованість\~91\~190,09 грн, яка складається з 73587,28 грн заборгованості за тілом кредиту, 17\~602,81 грн\~заборгованості за простроченими відсотками. В процесі\~підготовки позову\~до суду\~було встановлено,\~що відповідач\~припинив вносити\~кошти посилаючись\~на сумнівну\~операцію,\~яка зі\~слів відповідача\~була проведена\~третіми особами\~20\~березня 2023\~року \~«переказ зі\~своєї карти».\~В ході\~перевірки встановлено,\~що 20\~березня 2023\~року під\~час входу\~до акаунту\~Приват 24\~клієнта [PERSON] ,\~логін та\~пароль введені\~вірно,\~зміни логіну\~та паролю\~не здійснювались,\~оскільки,\~зі слів\~відповідача,\~він особисто\~надав персональні\~дані невідомій\~особі,\~для авторизації\~в систему\~дистанційного обслуговування\~клієнтів,\~ряд операцій\~було вчинено\~за допомогою\~картки,\~яка була\~додана до\~сервісу Google\~Pay, з введенням ПІН коду. У зв`язку з наведеним просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20 червня 2022 року та судовий збір. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 24 квітня 2024 року надійшов зустрічний позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишків коштів на рахунку, згідно з яким [PERSON] просив зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування заборгованості внаслідок здійснення незаконних операцій 20 березня 2023 року третіми особами, шляхом вчинення шахрайських дій; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати нараховані відсотки і штрафні санкції з 20 березня 2023 року по день винесення рішення суду; відновити залишок коштів на рахунку до стану, який був до виконання фінансової операції 20 березня 2023 року. Зустрічний позов обґрунтований тим, що 26 березня 2015 року між сторонами укладено договір поточного рахунку, на який зараховувалась пенсія, станом на 20.03.2023 позитивний залишок коштів становив 14\~684,29 грн. Також 16 жовтня 2019 року укладений договір поточного рахунку, на який зараховувалась заробітна плата, станом на 20 березня 2023 року позитивний залишок становив 49\~527,09 грн. Також 29 листопада 2017 року укладений кредитний договір, шляхом встановлення кредитного ліміту на карту в розмірі 5000 грн, яким [PERSON] не користувався. 20 березня 2023 року на мобільний телефон [PERSON] надійшов дзвінок зі стаціонарного номеру телефону [NUMBER] , зі слів абонента, від працівника АТ КБ «Приватбанк». Під час розмови абонент достеменно називав дані рахунків, суми, конфіденційну інформацію [PERSON] , як клієнта банку. За наслідками розмови, з було рахунків [PERSON] було знято кошти на загальну суму 135\~996,00 грн., з яких 64\~211,38 грн власні кошти, 71\~784, 62 кредитні кошти. Після надходження смс-повідомлення про списання коштів, [PERSON] звернувся із заявою до Луцького РУП ГУНП у Волинській області про вчинення щодо нього кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України, внесено відомості до ЄРДР за № 12023030580000797 від 22 березня 2023 року. Також 20 березня 2023 року звернувся на гарячу лінію банку з метою блокування карток. 13 квітня 2023 року звернувся до позивача із заявою, в якій повідомив про несанкціоноване списання коштів з рахунків, просив не нараховувати проценти, пеню, штрафні санкцію, на що отримав негативну відповідь банку від 29 квітня 2023 року. У зв`язку з наведеним просив зустрічний позов задовольнити повністю, а у вимогах первісного позову - відмовити. Судові витрати покласти на позивача за первісним позовом. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року постановлено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року прийнято зустрічний позов та об`єднано в одне провадження із первісним. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Мельник В.М. позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові, просила їх задовольнити в повному обсязі, в зустрічному позові - відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимог не визнав, з обставин викладених у зустрічному позові, просив відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. Представник відповідача - Ліпкевич І.В. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав з підстав наведених у зустрічному позові про захист прав споживача шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишків коштів на рахунку. Заслухавши сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року [PERSON] підписав анкету-заяву клієнта\~фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 17-18). Підписанням анкети-заяви відповідач, на підставі\~ст.634 ЦК України, приєднався до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/therms , в редакції чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг. Банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг клієнту, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів із використанням простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшет у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручения банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного\~ПК\~банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторанами вище. Сторони визнають правочинии у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. 20 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання послуг № б/н, відповідно до якої, підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі\~Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с. 18). В заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 20 червня 2022 року, яка підписана відповідачем, зазначено його персональні дані, інформацію особистого характеру, умови кредитування, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних 40,8% для карт «Універсальна Gold», спосіб та строк надання кредиту\~безготівковим шляхом (а.с. 19 24). Крім цього, [PERSON] також підписав паспорт споживчого кредиту від 20 червня 2022 року, згідно з яким кредит надається безготівковим шляхом (на картковий рахунок) з пільговим періодом 55 днів (а.с. 25-26). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою за договором № б/н за період 20 червня 2022 року по 28 лютого 2024 року (а.с. 16). Однак, відповідач припинив своєчасно надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 20 червня 2022 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанком» та клієнтом [PERSON] , станом на 28 лютого 2024 року загальна заборгованість за наданим кредитом становить 91\~190,09 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту 73587,28 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 17\~602,81 грн\~(а.с. 14-15). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ч. 1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі Закону),\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, підписана [PERSON] заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20 червня 2022 року складає між ним та відповідачем договір про надання банківських послуг. Згідно до п. 2.1.1.3.1 «Умов та правил надання послуг» в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими (а.с. 22). Відповідно до п. 2.1.1.6.1. «Умов та правил надання послуг» сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати, частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1. Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати, інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі (а.с 22- на звороті 23). Згідно до п. 2.1.1.2.12. «Умов та правил надання послуг» Сторони дійшли згоди, що в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5 Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2\~ст.625 Цивільного кодексу України\~встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки «Універсальна голд» (а.с. 22). Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено та підтверджено відповідачем, що на підставі укладеного договору б/н від 20 червня 2022 року, відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитними коштами, однак свої зобов`язання виконував неналежним чином, припинив вносити платежі у строки і розмірах, встановлених договором, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору про надання банківських послуг, розмір боргу відповідачем не спростовано, власних розрахунків відповідач не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 20 червня 2022 року в сумі 91\~190,09 грн, яка складається з 73587,28 грн заборгованості за тілом кредиту, 17\~602,81 грн\~заборгованості за простроченими відсотками. Щодо зустрічного позову про захист прав споживача, шляхом припинення нарахування заборгованості та відновлення залишків коштів на рахунку суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України\~Про банки і банківську діяльність\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з п.2 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Банком дотримані дані вимоги і дані третім особам не передавались. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі\~Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет, які були підписані Відповідачем 20 жовтня 2022 року. Відповідно до п.2.3.1.5.2 Банк не несе відповідальності у разі розголошення клієнтом відомостей про логін та пароль у систему «Приват 24» третім особам. Згідно з п.2.3.1.2.9.3 Умов, клієнт зобов`язаний не розголошувати інформацію про логін та пароль, п.1.1.10.10.3. - клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоп-лист Платіжною системою. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. З наданих виписок щодо здійснених транзакцій, які відбулись 30 березня 2023 року вбачається, що із дебетного та кредитного рахунків [PERSON] були здійсненні фінансові операцію щодо переказу коштів (а.с. 66 68). Відповідно до копії Витягу ЄРДР вбачається, що за заявою [PERSON] про факт незаконного списання коштів з його рахунків 30 березня 2023 року, відкрите кримінальне провадження № 12023030580000797 за ч. 3\~ст. 190 КК України, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 березня 2023 року, [PERSON] визнано потерпілим. Згідно з Висновком банку за результатами проведеної службової перевірки щодо встановлення обставин списання коштів 20 березня 2023 року з рахунків [PERSON] вбачається, що транзакції здійснювались шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват 24 після введення номеру карти, терміну її дії та CVV коду. Зазначену інформацію [PERSON] особисто надав третім особам у розмові з ними телефонним зв`язком. Отже, [PERSON] своїми діями узгодив з шахраями вхід до свого акаунту у Приват24. Змін в акаунті [PERSON] під час шахрайського входу у Приват24 не зафіксовано, фінансовий номер клієнта не змінювався, вхід до акаунту здійснювався за правильного введення логіну та паролю (пароль в той момент не змінювався), що дає розуміння про розголошення вказаної інформації самим клієнтом. За наслідками здійснених транзакцій, у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 139\~192, 8 грн. Також [PERSON] відмовлено у здійсненні повернення проведеного переказу та у задоволенні запиту стосовно призупинення нарахування відсотків (а.с. 122 155). Таким чином судом встановлено, що банк довів належними та допустимими доказами, що [PERSON] своїми діями сприяв втраті особистих даних, зокрема надав усю необхідну інформацію третім особам для входу у систему «Приват-24», сприяв незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Також суд враховує ту обставину, що зняття коштів з рахунків позивача за зустрічним позовом відбулися з 30 березня 2023 року, а до банку із заявою про списання грошових коштів з його карток без його відома позивач звернувся лише 14 квітня 2023 року, що не можна розцінювати як невідкладне повідомлення банка про здійснення платіжних операцій, які ним не виконувалися, а тому на банк не може бути покладена відповідальність у вигляді повернення коштів. Такий висновок суду узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2025 року у справі справа\~№ 591/8927/23. За встановлених обставин, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення нарахування заборгованості та відновлення залишку коштів на рахунку. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Тому з відповідача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у сумі 2422,40 гривні.

Outcome: approved