Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 29.12.2021 р. укладено кредитний договір № 1002060915101 на суму 51000 грн. \~ \~ \~ \~Позичальником належним чином не виконувались обов`язки щодо повернення кредиту, у зв`язку із цим утворилась заборгованість на загальну суму 73 786,73 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати у сумі 2422,40 грн. 25.06.2024 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк ним подано додаткові пояснення, в яких він просив суд відмовити у задоволенні позову в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів фактичного надання послуг з обслуговування кредитної заборгованості. Крім того, у кредитному договорі навмисно не конкретизовано, за що саме передбачено стягнення плати за обслуговування споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим відповідач просив при ухваленні рішення у справі застосувати принцип contra proferentem, посилаючись на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц (провадження №61-11сво17). \~ \~ \~ \~Також відповідач зазначив, що у разі, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових і супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику, та за які передбачено стягнення щомісячної комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати таку плату є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На підтвердження цієї позиції відповідач послався на постанову Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. За таких обставин, враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу за наявними матеріалами справи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 29.12.2021р. між АТ «ПУМБ» ( на даний час АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК») та [PERSON] укладено Заяву №1002060915101 на приєднання до Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО). \~ \~ \~ \~За умовами якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 51000 грн. Строком на 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2.99 %. Розмір процентної ставки: 0.010 % річних. Разова комісія: 0.00% від суми кредиту + 0.00 грн. Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). \~ \~ \~ \~Заява на приєднання до Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, з умовами якого погодився відповідач, підписана відповідачем, в ній визначено розмір щомісячних платежів та інші істотні умови договору. \~ \~ \~ \~Отже, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору, а тому борг відповідача, станом на 31.03.2024 року становить: 73 786.73 грн., з яких: \~ \~ \~ \~- 46737.44 грн. заборгованість за кредитом; \~ \~ \~ \~- 7.73 грн. заборгованість процентами; \~ \~ \~ \~- 27041.56 грн. заборгованість за комісією. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, матеріали справи підтверджують факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, і доказів, які б це спростовували, судовим розглядом не здобуто. \~ \~ \~ \~Щодо посилань відповідача на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц (провадження №61-11сво17) та на постанову Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з тим, що відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування», зокрема частини першої статті 11 та частини п`ятої статті 12, умови договору про споживчий кредит, які передбачають оплату дій, що не є послугами в розумінні цього Закону, або які обмежують права споживача, є нікчемними. У вказаних постановах Верховного Суду сформульовано правову позицію про те, що щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка фактично стягується за надання інформації щодо кредиту, має надаватися безоплатно один раз на місяць, і умови договорів, які передбачають її оплату, визнаються нікчемними. \~ \~ \~ \~Разом з тим, у даній справі судом не встановлено, що комісія, яку сплачував відповідач, разово, є виключно платою за надання інформації про стан кредитної заборгованості. У матеріалах справи містяться документи, що підтверджують погодження відповідача з умовами договору, зокрема щодо розміру і структури щомісячного платежу, який включає комісію за обслуговування кредиту. Відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що вказана комісія не відповідала фактично наданим послугам або не передбачала жодного обсягу обслуговування, окрім інформування про стан заборгованості. \~ \~ \~ \~Крім того, з аналізу умов договору вбачається, що сторони погодилися з усіма істотними умовами, зокрема й тими, що стосуються розміру платежів, включаючи комісію. Положення договору не суперечать нормам статей 1054, 526, 611, 615 Цивільного кодексу України, а також передбачають прозорий порядок формування зобов`язань. \~ \~ \~ \~Таким чином, хоча відповідач обґрунтовано посилається на сформовану практику Верховного Суду щодо нікчемності умов договору в частині стягнення плати за дії, які не є послугами, у даному випадку не доведено, що саме спірна комісія має виключно такий характер. Відповідно, підстав для визнання положень договору нікчемними в частині стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд не вбачає. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved