Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

24.01.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати чоловіка позивача [PERSON] . До складу спадкового майна увійшла 1/2 частки житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 16.05.1990. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , оскільки на момент смерті постійно проживав разом з матір`ю, а також вступив в управління і володіння спадковим майном. За життя він спадщину не оформив і правовстановлюючого документу на житловий будинок не отримав. [INFO] помер [PERSON] . До складу спадкового майна увійшло право на 1/2 частки житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , яку він успадкував від [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач в порядку встановленому законом, оскільки являється його дружиною і спадкоємцем за законом першої черги. Однак, оформити спадщину позивач не може, оскільки у [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи на майно так як він спадщину лише прийняв після матері, а не оформив. За таких обставин оформити спадщину неможливо. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 29.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори: матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а в разі відсутності спадкової справи надати відповідний витяг зі спадкового реєстру; матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а в разі відсутності спадкової справи надати відповідний витяг зі спадкового реєстру. Крім того, витребувано у Вінницького обласного державного нотаріального архіву матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, проте представник Липовецької міської ради подав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд даної справи без участі представника. Судом встановлено, що 07.02.2025 на адресу суду на виконання ухвали суду від 29.01.2025 щодо витребування доказів, надійшла відповідь від Липовецької державної нотаріальної контори та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №79970698 від 05.02.2025, з якої слідує, що спадкова справа №74/2014 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , заведена у приватного нотаріуса Кобзар С.В. Ухвалою суду від 28.02.2025 підготовче судове засідання відкладено на іншу дату та витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. матеріали спадкової справи №74/2014 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилась, однак у своїй позовній заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. 04.04.2025 до початку розгляду справи, представник позивача надав до суду заяву про зміну предмета позову та просив викласти зміст позовних вимог наступним чином: "Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , право на який він успадкував від [PERSON] , яка померла [INFO] ." Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято до провадження заяву позивача про зміну предмету позову, підготовче судове засідання відкладено на іншу дату. Сторони у судове засідання не з`явились. 27.05.2025 від представника відповідача Липовецької міської ради надійшла заява про визнання позовних вимог зі зміненим предметом позову у повному обсязі, розгляд даної справи просив провести без участі представника. З огляду на те, що в судове засідання сторони не з`явились, а відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, тому суд проводить розгляд справи у даному підготовчому судовому засіданні (відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України), на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю чоловіка позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 09.11.2009 (а.с. 3). До складу спадкового майна увійшов житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . 1/2 вказаного будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Липовецькою державною нотаральною конторою 16.05.1990, реєстровий номер 412 на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР на долю у спільній сумісній власності майна набутого в шлюбі (а.с.31). А 1/2 вказаного будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Липовецькою державною нотаральною конторою 16.05.1990, реєстровий номер 413 після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.32) Таким чином спадкодавиці [PERSON] належав цілий житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , що підтверджується наведеними вище правовстановлюючими документами та матеріалами спадкової справи №16/90 заведеної 15.05.1990 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.24-34). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , оскільки на момент смерті постійно проживав разом з матір`ю, а також вступив в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується письмовими свідченями сусідів [PERSON] та [PERSON] від 31.10.2024 (а.с. 9, 10), які вказують що [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Опікувався її здоров`ям, допомагав по господарству. Взяв на себе турботи по похованню матері. Після смерті матері, разом зі своєю родиною, доглядав за домогосподарством поки був живий. Родинні зв`язки між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 06.05.1950 (а.с. 6). Інші спадкоємці відсутні, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.20). За життя [PERSON] спадщину не оформив і правовстановлюючого документа на житловий будинок, який є предметом спору не отримав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 25.12.2013 (а.с. 7). До складу спадкового майна увійшло право власності на житловій будинок, який розташований по [ADDRESS] , який [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] , втім не оформив своїх спадкових прав. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач в порядку встановленому законом, оскільки являється його дружиною і спадкоємцем за законом першої черги. Факт родинних відносин позивача зі [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 11.11.1979 (а.с. 8). На виконання ухвали суду від 28.02.2025 на адресу суду 06.03.2025 надійшли матеріали спадкової справи №74/2014 (а.с. 43-74) заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] з якої слідує, що позивач спадщину після смерті свого чоловіка прийняла звернувшись до приватного нотаріуса Кобзар С.В. із заявою відповідного змісту (а.с. 44). Крім позивача були інші спадкоємці за законом: дочка [PERSON] , 1980 р.н. та [PERSON] , 1983 р.н., які від спадщини відмовились, подавши нотаріусу заяви відповідного змісту (а.с. 45, 46). Таким чином позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , втім не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. У частині першій та другій статті 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1221 ЦК України). Спадкоємець, який спільно проживав із спадкодавцем на час смерті останнього, вважається таким, що спадщину фактично прийняв (ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно аналізуючи дійсні обставини справи та їх підтвердження доказами, слід зазначити, що спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв її син [PERSON] , який є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та фактично вступив в управління спадковим майном. Тобто успадкував належне їй майно, зокрема і житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , Однак не оформив своїх спадкових прав. Разом із тим, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла його дружина (позивачка по справі) [PERSON] , яка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину, подавши заяву до нотаральної контори відповідного змісту. Тобто успадкувала належне йому майно, зокрема і зазначений вище будинок. Втім не може оформити спадкові права, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Разом із цим відповідач визнав позов у повному обсязі. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на спадкове майно, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved