Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

В серпні 2024 року Акціонерне товариство ?Сенс Банк? (надалі - АТ ?Сенс Банк?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на його (АТ ?Сенс Банк?) користь заборгованість за кредитним договором №500834142 від 25 червня 2020 року, яка складає 166 880, 34 грн., а також понесені судові витрати. Свої вимоги АТ ?Сенс Банк? обґрунтовує тим, що 12 серпня 2022 року, Загальними зборами акціонерів АТ ?Альфа-Банк? затверджено рішення про зміну найменування АТ ?Альфа-Банк? на АТ ?Сенс Банк?. Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. 25 червня 2020 року між АТ ?Альфа Банк? та [PERSON] було підписано оферту про укладення угоди про надання кредиту, відповідно до умов якої, відповідачу було надано кредит у сумі 125 477, 63 грн. строком на 84 місяців, зі сплатою відсотків - 32, 00 % річних, тип ставки - фіксований. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в угоді, повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені угодою. Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, внаслідок чого, станом на 09 серпня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 166 880, 34 грн., з яких: 110 775, 59 грн. - заборгованість по кредиту, 56 104, 75 грн. - заборгованість по відсотках. Оскільки, відповідач в добровільному порядку виниклу заборгованість не погашає позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами позовного провадження. Відповідачка, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористалася; відзив на позовні вимоги до суду не надіслала. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; направив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. В судовому засіданні відповідач не заперечував задоволення позовних вимог та зазначив, що дійсно, ним було отримано у позивача вищезазначений кредит за яким, дійсно має заборгованість, яка виникла у зв?язку із погіршенням його стану здоров?я. Однак, звернув увагу суду та надав докази, що після звернення позивача до суду з вищезазначеним позовом почав вчиняти дія щодо погашення кредитної заборгованості, про що свідчать чотири платежі на загальну суму 8 500, грн. Крім того, зазначив, що має намір у найкоротші строк здійснити погашення заборгованості. Суд, заслухав пояснення відповідача, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України ). 12 серпня 2022 року, Загальними зборами акціонерів АТ ?Альфа-Банк? затверджено рішення про зміну найменування АТ ?Альфа-Банк? на АТ ?Сенс Банк?. Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 25 листопада 2019 року між АТ ?Альфа - Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було кредит у сумі 125 477, 63 грн. строком на 84 місяців, зі сплатою відсотків - 32, 00 % річних. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] зобов`язується: повертати кредит, сплачувати проценти за користування ним в порядку, визначеному умовами договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно до п. 4 Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання кредиту, складові загальної вартості кредиту, графік платежів з повернення Кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за Угодою, який є Додатком №1 до цього Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання кредиту є невід?ємною частиною Угоди про надання кредиту. Як вбачається із наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 09 серпня 2023 року, заборгованість відповідача за кредитом становить 166 880, 34 грн., з яких: 110 775, 59 грн. - заборгованість по кредиту, 56 104, 75 грн. - заборгованість по відсотках. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Під час розгляду справи, судом встановлено, що [PERSON] були здійснені оплати на погашення кредитної заборгованості, про що свідчать надані копії квитанцій, а саме: 23 січня 2025 року квитанція №641547 на суму 1 500, 00 грн., 18 лютого 2025 року квитанція №665162 на суму 2 000, 00 грн., 06 березня 2025 року квитанція №640357 на суму 2 000, 00 грн., 05 травня 2025 року квитанція №724448 на суму 3 000, 00 грн., а всього 8 500, 00 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 158 380, 34 грн. (166 880, 34 - 8 500, 00 =158 380, 34 грн.) Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн.

Outcome: partial