Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася\~в Млинівський\~районний суд\~Рівненської області\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~ -\~Млинівська державна\~нотаріальна контора\~Рівненської області,\~ у\~якій з\~урахуванням заяви\~про зміну\~предмета позову\~просила:\~визнати за\~нею,\~ [PERSON] ,\~ право\~власності на\~ частину\~земельної ділянки\~кадастровий номер\~5623882600:01:001:0598,\~площею 0,25\~га,\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~що розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ та\~припинити право\~власності [PERSON] \~ на частину земельної ділянки кадастровий номер 5623882600:01:001:0598, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 січня 2011 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 серпня 2010 року (реєстр. №1282), [PERSON] зареєстрував право власності на цілий житловий будинок по [ADDRESS] . 22 серпня 2018 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14 грудня 2010 року (реєстр. №2106), витягу з ДЗК НВ - 5603748892017 від 29 грудня 2017 року відповідач зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровий номер №5623882600:01:001:0598 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд в [ADDRESS] , як на частку в спільному майні подружжя, яке було зареєстровано нею 08.09.2023, що підтверджується Витягом з Державного реєстр речових прав №346401217 від 13 вересня 2023 року. А тому, вважає, що вона, [PERSON] , як особа, яка набула право власності на частку у праві спільної власності на житловий будинок, в порядку ч.2 ст.120 З.К. України має право на 1/2 частку земельної ділянки, на якій розміщений такий будинок. Оскільки, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за відповідачем, своє право вважає порушеним та таким, що підлягає захисту у судовому порядку. Також, просила стягнути з відповідача на її користь 25975,83 грн понесених нею судових витрат, з яких 2508,83 грн витрати по оплаті судового збору та 23467,00 грн витрати на правничу допомогу адвоката. 04.02.2025 через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на заяву позивача [PERSON] про розподіл витрат, пов`язаних із розглядом справи, у якому він не погодився із розміром витрат на правничу допомогу та просив їх зменшити з огляду на наступне. Так, відповідач [PERSON] зазначив, що заявлений обсяг витрат позивача підлягає доказуванню належними і допустимими засобами доказування. Крім цього, цей обсяг не відповідає фактичному обсягу участі адвоката при вирішенні даного спору. А розмір заявлених розцінок таких послуг є значно завищеним у порівнянні із середньо ринковими цінами адвокатських послуг. (а.с. 214-216) У судовому засіданні представник позивача адвокат Троцюк О.С. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, покликаючись на обставини зазначені у позовній заяві. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Шевчук В.С. у судовому засіданні не заперечували проти змінених позовних вимог та погодились на визнання за позивачем [PERSON] права власності на частину спірної земельної ділянки. Також, просили суд врахувати подані ними заперечення щодо розподілу витрат пов`язаних із розглядом справи, при ухваленні рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Млинівської державної нотаріальної контори Рівненської області у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі державного нотаріуса. (а.с. 231) Відповідно до ч. 4 ст. 204 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, визнання відповідачем [PERSON] позову стосується виключно предмета спору - належної йому на праві власності земельної ділянки, у зв`язку з чим, не зачіпає прав і інтересів інших осіб та узгоджується із положеннями ст.. 347 ЦК України та ст.. 41 Конституції України. Також, судом встановлено, що з 22 серпня 2018 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14 грудня 2010 року (реєстр. №2106), витягу з ДЗК НВ - 5603748892017 від 29 грудня 2017 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер №5623882600:01:001:0598 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . (а.с. 25, 28, 30) Відповідно до положень статті 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Крім цього, згідно ч.1 ст.377 ЦК України До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Таким чином, враховуючи, що за позивачем Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 22.09.2022 визнано право власності на 1/2 ч. житлового будинку по [ADDRESS] і,\~при цьому,\~відповідач шляхом\~фактичного відступлення\~свого права\~на 1/2\~частку земельної\~діялнки,\~визнає за\~нею право\~власності на\~таку частину\~земельної ділянки,\~суд вважає\~що наявні\~правові підстави\~визначені ст.347,\~ч.1\~ст.377\~ЦК України\~для визнання\~за [PERSON] ,права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер 5623882600:01:001:0598, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] .. \~ \~ \~ \~Також, судом розглянуто заяву позивача [PERSON] та її представника адвоката Троцюка О.С. щодо розподілу судових витрат.\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже витрати на правничу допомогу підлягають доказуванню. Такі висновки наведені ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. \~ \~ \~ \~На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: договір про надання професійної правничої допомоги від 14 грудня 2023 року, (а.с. 192); квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 16.01.20205 (а.с. 193); детальний опис наданих послуг та розрахунок (а.с. 194-196). \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що стороною позивача не надано допустимих доказів на підтвердження витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, а надані докази, які перераховані вище такими судом не визнаються з огляду на те, що опис робіт ( а.с.194-196) не відображає кількості затраченого часу адвоката на кожну із наведених у ньому послуг та вартості однієї години кожної окремої послуги. Крім цього, окремі види послуг (п.п.6,7), що є в описі не стосуються судової справи № 566/295/24, відтак такі відомості є неналежними Суд, оцінивши вище наведені докази щодо понесення позивачем витрат на надання правничої допомоги, вважає що такі витрати свого документального підтвердження не знайшли, а тому дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату правничої допомоги у сумі 23467,00 грн.. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved