Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування поданого позову вказано, що 30.04.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який рішенням Славутського міськрайонного суду від 13.08.2024 року, розірвано. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що він намагався у позасудовому порядку вирішити питання з відповідачем щодо подальшого утримання спільних дітей, однак позитивного результату не досягнуто. Як наслідок, мати дітей, не виконує покладений на неї ст.180 СК України обов?язок надавати утримання дітям, хоча має таку можливість, так як є офіційно працевлаштованою та має стабільний дохід, перебуваючи на військовій службі у ВЧ [NUMBER] , аліменти вона не сплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має. За таких обставин позивач звернувся до суду та просив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 08.04.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 08.05.2025. 08.05.2025 позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що останні кілька місяців у них з дітьми з відповідачкою [PERSON] практично втрачено контакти, оскільки вона перебуває на військовій службі. Неповнолітні сини перебувають на його утриманні та проживають разом із ним, тому всі витрати на їх забезпечення, харчування, лікування тощо він несе самостійно. Матеріальної допомоги дітям в належному розмірі, який є необхідним для забезпечення нормального життя дітей, відповідачка не надає. Участі у їх вихованні [PERSON] також не бере. Добровільно вирішити питання щодо суми аліментів вони з відповідачкою вирішити не можуть. В судовому засіданні 08.05.2025 відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, погоджувалась сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. на одну дитину, оскільки вважає заявлений позивачем розмір аліментів значним для неї. Так, вона дійсно проходить військову службу та отримує грошове забезпечення, однак через перебування на службі в іншому місці вона має значні витрати, в тому числі на оренду житла та інші потреби. Від свого обов`язку надавати дітям матеріальну допомогу не відмовляється, однак вважає суму, заявлену позивачем, досить значною. В подальшому розгляд справи було відкладено на 05.06.2025 у зв`язку із витребуванням доказів від відповідачки щодо її матеріального забезпечення. 05.06.2025 під час судового засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 05.06.2025, за її відсутності, та долучила довідку з місця служби та довідку про отримані доходи. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] з 30.04.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.08.2024 (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 11, 13). Неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , значаться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 15). Між [PERSON] та [PERSON] 28.10.2024 було укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, згідно із яким неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають із батьком [PERSON] (а.с. 17-18). З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] проходить військову службу у в/ч [NUMBER] що підтверджується довідкою від 26.05.2025 № 2611/1478 (а.с. 33) та отримує стабільний дохід, про що свідчить довідка про отримані доходи (а.с. 34, 37). Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, думку відповідача, її майновий стан, а також обов`язок відповідача брати участь в матеріальному забезпеченні дітей. Щодо можливості відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі, судом враховується, що [PERSON] є здоровою, працездатною, офіційно працевлаштованою, на утриманні інших дітей та осіб похилого віку не має, стягнень за виконавчими документами відносно неї не проводиться. Тому стягнення аліментів із відповідача в законодавчо визначеному розмірі, заявленому позивачем, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності, моральності. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі, встановленому Законом, 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved