Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Зіменко О.В., через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 07 травня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що зроблено актовий запис за № 116. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, з причини різних поглядів на сімейне життя, між позивачем та відповідачем неодноразово виникали сварки, внаслідок чого втрачено почуття взаємоповаги один до одного. Більш ніж рік тому, шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-якого спілкування не підтримують. На переконання позивача подальше подружнє життя сторін та збереження сім`ї неможливе. У добровільному порядку розірвати шлюб у органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється, пояснюючи таке небажанням особистих зустрічей із позивачем для подачі документів та браком часу. З огляду на вказані обставини, позивач змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Відповідач повідомлялась судом про розгляд справи у встановленому законодавством порядку шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження від 07 квітня 2025 року та копії позовної заяви на адресу зареєстрованого місця проживання засобами поштового зв`язку, проте поштове відправлення було повернуто на адресу суду неврученим із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням викладеного відповідач належним чином повідомлялась судом про розгляд справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 травня 2022 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис №116, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07 травня 2022 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту позовної заяви спільне життя сторін не склалося, в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що унеможливлює подальше спільне проживання та внаслідок чого шлюбні стосунки між ними на даний час припинені. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, беручи до уваги існуючі взаємини між подружжям, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 968,96 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved