Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2024 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту; кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами; відповідач протягом спільного сімейного життя вчиняв щодо позивача психологічне насильство, ображав та морально принижував, матеріально сім`ю не забезпечував. Сторони проживають окремо, єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Спільних дітей у них немає. На думку позивача шлюб є лише формальним; між сторонами відсутнє нормальне спілкування; вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Подальше спільне життя сторін неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати; судові витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки сім`я остаточно розпалася; також просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, вважає примирення з позивачем неможливим. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено наслідки відповідної процесуальної дії. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2024 року у Васильківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); від цього шлюбу у подружжя спільних дітей немає; протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства, побуту; кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами; сторони припинили подружні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивача [PERSON] про відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] » підлягає до задоволення. Крім того слід присудити стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved