Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

26 грудня 2024 року представник позивача, адвокат Фесенко Юлія Олександрівна, звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» в інтересах позивача [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ», за змістом якої просила: - визнати протиправними дії начальника відділу Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїЗадорожнього Сергія Юрійовича, які полягають у безпідставному та незаконному зверненні стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, та послідуючої передачі такого майна стягувачу у рахунок погашення боргу в рамках виконавчого провадження № 63927449; - витребувати від [PERSON] у власність [PERSON] нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 67,7 м?, житловою площею 39,3 м?, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1134 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рух справи Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 83-84 т. 1). Ухвалою суду від 03 березня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі до 90 днів (а.с. 172 т.1). Ухвалою суду від 11 березня 2025 року поновлено Новосанжарському відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції процесуальний строк для подання доказів у цивільній справі № 542/2365/24, приєднано до матеріалів справи докази належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 63927449 з примусового виконання виконавчого листа Новосанжарського районного суду № 542/564/14 від 15 грудня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 400 000 грн та копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про об`єднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження, копію постанови про арешт майна боржника, копію постанови про закінчення виконавчого провадження по ВП 59854251, а також залишено без розгляду клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та витребування доказів у цивільній справі № 542/2365/24 (а.с. 130, 138-140 т.2). Ухвалою від 11 березня 2025 року суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 134-135 т.2). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначала, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2020 у справі № 542/564/19, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 400 000 грн, а також стягнуто з [PERSON] 6 000 грн судового збору в дохід держави. 15.12.2020 Новосанжарським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 542/564/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 400 000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Постановою державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Задорожнього С.Ю. від 15.12.2020 відкрито виконавче провадження № 63927449 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа. На підставі\~постанов державного\~виконавця від\~15.12.2020\~та від\~05.01.2021 звернуто стягнення зазначеної суми заборгованості із пенсії [PERSON] спочатку у розмірі 30%, в подальшому - у розмірі 50%. Поряд з цим, за твердженнями сторони позивача, незважаючи на щомісячні відрахування в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадження № 63927449, державним виконавцем (начальником відділу) Задорожнім С.Ю. всупереч частині 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено заходи щодо арешту, опису та реалізації єдиного житла [PERSON] . Зокрема, у позові акцентовано увагу на тому, що протягом здійснення виконавчих дій з виконання такого провадження, державний виконавець описав та арештував належне боржнику майно, а саме: садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 67,7 м.кв., житловою площею 39,3 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2656 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1134 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За наслідками проведеної експертної оцінки такого майна, вартість об`єктів оцінки склала 225900 грн. Після отримання Експертної оцінки належного [PERSON] майна, начальником відділу Новосанжарського ВДВС Задорожнім С.Ю. вжито заходів щодо реалізації такого майна шляхом проведення електронних торгів через систему ДП «СЕТАМ», незважаючи на те, що [PERSON] з таким звітом був ознайомлений лише 12.09.2024, вже після проведення першого аукціону. Відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту ДП «СЕТАМ» електронні торги призначались тричі: 09 вересня 2024 року за початковою ціною 209 900 грн за лотом № 558163; 30 вересня 2024 року з початковою ціною 178\~415 грн за лотом № 559719, 21 жовтня 2024 року з початковою ціною 146\~930 грн за лотом № 561263. Однак електронні торги за лотами № 558163, № 559719, № 561263 не відбулись у зв`язку із відсутністю учасників (в тому числі тих, що заявлялися, але не були допущені до участі). Згідно із заявою стягувача [PERSON] від 25.10.2024, останній виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно на прилюдних торгах, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 67.7 м.кв. та земельну ділянку площею 0,1134 га кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, адреса: [ADDRESS] . З огляду на це, начальником відділу було прийнято рішення про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 542/564/19 від 15.12.2020 наступного майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами площею 67,7 м.кв. та земельну ділянку площею 0,1134 га кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, адреса: [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] , та цього ж числа відповідним актом стягувачу було передано вищевказане нерухоме майно в рахунок погашення суми боргу в розмірі 146\~930 грн. 08\~листопада 2024\~року приватним\~нотаріусом Полтавського\~районного нотаріального\~округу Полтавської\~області видано\~свідоцтво про\~придбання майна\~з прилюдних\~торгів (аукціону),\~якщо прилюдні\~торги (аукціон)\~не відбулися\~№ 2138,\~яким посвідчена\~належність на\~праві власності\~ [PERSON] \~житлового будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та земельної\~ділянки,\~кадастровий номер\~5323484301:01:001:0370,\~з цільовим\~призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за тією ж адресою. За [PERSON] , тобто стягувачем у виконавчому провадженні, зареєстроване право власності на вказані об`єкти нерухомості. Поряд з цим, на думку сторони позивача, державним виконавцем (начальником відділу) було неправомірно, в порушення вимог статей 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», здійснено передачу на реалізацію майна [PERSON] на ДП «СЕТАМ». Зокрема, вказано, що здійснюючи щомісячні стягнення з пенсійного забезпечення [PERSON] в рахунок погашення заборгованості (загалом стягнуто 143351 грн 99 коп.), не здійснивши реалізацію належної позивачу земельної ділянки, яка є окремою від будинку, і яка мала бути реалізована першочергово, державний виконавець неправомірно передав на реалізацію таке майно [PERSON] як його єдине житло та земельну ділянку, на якій такий будинок розташований. Також, представником позивача зосереджено увагу на тому, що згідно з інформацією про лоти № 558163, № 559719, № 561263, в розділі інформація про лот на сайті ДП «СЕТАМ» зазначено: Відомості про обтяження майна: Постанова про арешт майна боржника ВП № 59854251 від 20.08.2019 року, видана Новосанжарським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Поряд з цим, стороною позивача вказано, що 20.08.2019 було відкрито виконавче провадження №59854251 з примусового виконання виконавчого листа № 542/404/19, виданого 05.08.2019 Новосанжарським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь Департаменту фінансів Полтавської ОДА 13\~444 грн 70 коп. В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем 20.08.2019 винесено постанову, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме: на все рухоме і нерухоме, однак не конкретизовано на яке саме, при цьому виключно в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що становить 22\~702 грн 71 коп. В подальшому, постановою державного виконавця від 18.08.2021 виконавче провадження №59854251 закінчено у зв`язку із повним виконанням боржником такого виконавчого листа. Пунктом 2 даної постанови припинено чинність арештів майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Натомість, відповідно до заявки на реалізацію майна, що подана у 2024 році додано саме постанову про накладення арешту на майно боржника в рамках ВП №59854251 від 20.08.2019, що є незаконним. В той же час, опис та арешт нерухомого майна [PERSON] в рамках виконавчого провадження № 63927449 було здійснено державним виконавцем лише 26.03.2024, про що було винесено відповідну постанову, яка розміщена в системі АСВП. Також, на думку сторони позивача, постанова в частині опису та арешту житлового будинку не містить опису та арешту переданих державним виконавцем на реалізацію господарських будівель, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 5323484301:01:001:0370. Так, державним виконавцем не зазначено наявність на вказаній земельній ділянці господарсько-побутових та інших приміщень та об`єктів, а саме: літньої кухні літ. «Б,б», гаража літ. «В», сараю літ. «Г», гаража літ. «Д», колонки питної №1, воріт огорожі №2, огорожі №2, які були придбані [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 14.06.2017, та взагалі не зазначена їх технічна характеристика. Звертаючись до інформації про лоти № 558163, № 559719, № 561263 вбачається, що в розділі Інформація про допоміжні, підсобні приміщення та споруди на сайті ДП «СЕТАМ» зазначено: коридор - 4,5 м.кв., коридор - 4,3 м.кв., кухня - 13,2 м.кв., коридор - 3,2 м.кв., ванна - 3,2 м.кв. Однак на території садиби (двору) знаходиться літня кухня, гараж, сарай, колонка питна, огорожа, ворота огорожі. Літня кухня в задовільному стані, складається з двох кімнат, стіни однієї кімнати з середини оббиті пластиком, також у літній кухні є погріб, який знаходиться під нею. Гараж знаходиться у задовільному стані, використання за призначенням можливе. Сарай знаходиться у задовільному стані, використання за призначенням можливе. Колонка питна працює. Виклад вказаних обставин, за твердженням представника позивача, засвідчує той факт, що державним виконавцем передано на реалізацію майно, яке фактично не піддавалося опису та арешту, виходячи із постанови від 26.03.2024, а тому не могло бути реалізовано на прилюдних торгах, та в подальшому не могло бути передано стягувачу в рахунок погашення заборгованості. Також, у позові зазначено, що підготовлений звіт про незалежну оцінку майна № 536 складений з порушенням вимог Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року N 1440, оскільки такий не містить обов`язкового опису об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати, а саме: у звіті відсутня інформація про характеристику, технічний стан допоміжних приміщень, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, а саме: відсутня інформація про літню кухню літ. «Б,б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», колонку питну №1, ворота огорожі №2, огорожі №3, що свідчить про неврахування даних об`єктів при здійсненні загальної оцінки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Також, стороною позивача зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження міститься виключно висновок про вартість майна, а повний звіт, з огляду на який можна було б достеменно впевнитися, які саме будівлі і споруди бралися в розрахунок вартості, який метод оцінки застосовувався (з чим проводилося порівняння), чи проводилося визначення ринкової вартості з аналізом аналогічних об`єктів на ринку майна, відсутній. Як відсутні і фотознімки як житлового будинку так і господарських будівель та споруд. Отже, зазначене свідчить, що оцінюванню підлягав виключно житловий будинок літера «А-1», а реалізація іншого майна в складі його вартості є протиправною. Крім цього, стороною позивача вказано про те, що за період з травня 2022 року по липень 2023 року через бездіяльність державного виконавця (начальника відділу) не здійснювались відрахування в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 542/564/19 з пенсійного забезпечення [PERSON] . З огляду на те, що таке відрахування має здійснюватися в рамках виконавчого провадження і державний виконавець має контролювати хід виконавчого провадження, через його бездіяльність стягувачем не доотримано 76243 грн 16 коп., що призвело до безпідставного опису та арешту майна позивача. В свою чергу, [PERSON] , володіючи інформацією про розмір вже стягнутих з [PERSON] коштів в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням, усвідомлюючи порушення державним виконавцем порядку і підстав передачі та реалізації нерухомого майна боржника, намагався отримати задоволення власних вимог за рахунок такого майна, а тому останній не може вважатися добросовісним набувачем в розумінні положень частини 1 статті 388 ЦК України, що свідчить про необхідність задоволення судом й вимоги про витребування такого майна з чужого незаконного володіння. 14 січня 2025 року від Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на таке (а.с. 88-91 т. 1). 15 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження № 632927449 з виконання виконавчого листа № 542/564/19 від 15.12.2020 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 400\~000 грн моральної шкоди. В процесі виконання рішення суду у боржника виявлено нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, місцезнаходження: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, місцезнаходження: [ADDRESS] , площею 0,1134 га, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); , - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 5323484301:01:001:0371, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2656 га. У ході виконання виконавчого провадження, встановлено, що у боржника відсутні кошти для задоволення вимог стягувача, і боржником не було запропоновано види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Зазначено, що з коштів пенсії [PERSON] щомісячно здійснюється стягнення у розмірі 50% від такої пенсії і на користь стягувача щомісячно перераховуються кошти в сумі 5652 грн 62 коп. (без урахування виконавчого збору). Представником відповідача зазначено, що згідно зі звітом про незалежну оцінку майна № 536 від 28.06.2024 загальна вартість майна позивача, яке в подальшому було передано на реалізацію становила 225900 грн, що є меншою за залишок заборгованості. І навіть якщо б все майно було реалізоване через прилюдні торги, то сума заборгованості не була б погашена в повному обсязі. З огляду на це, держаним виконавцем було передано на реалізацію усе виявлене нерухоме майно. Реалізація майна боржника відбувалася одночасно (продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (огород)), враховуючи той факт, що вартість саме огороду, згідно зі звітом про незалежну оцінку від 28.06.2024 становить 16 000,00 грн, а нормативно-грошова оцінка даної ділянки взагалі складає 9898,93 грн, що менше ніж в десять разів від залишку суми заборгованості по виконавчому провадженню. Додатково представником відповідача зазначено, що боржник протягом всього періоду примусового виконання рішення суду (а це більше чотирьох років) намагався максимально затягнути повернення боргу стягувачу, що суперечить частині 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», не отримував майже всю кореспонденцію Новосанжарського ВДВС, оскільки така кореспонденція, що направлялась [PERSON] поверталась через відсутність адресата за адресою проживання, оскільки, на думку державного виконавця, [PERSON] проживав у с. Мала Перещепина. 21 січня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області (а.с. 99-102 т.1), в якій представником позивача наголошено про численні порушення державним виконавцем, які були допущені під час виконання виконавчого провадження № 63927449. Зокрема, вказано про відсутність підтверджуючих доказів про направлення [PERSON] 15.12.2020 постанови про відкриття виконавчого провадження № 63927449, про бездіяльність державного виконавця, яка допущена у зв`язку з безпідставним невиконанням постанови від 05.01.2021 на загальну суму 76\~243 грн 16 коп. (у період з травня 2022 року по липень 2023 року). Акцентовано увагу на тому, що доказом наявності порушень в діях начальника Новосанжарського ВДВС є постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 14.01.2025 виконуючого обов`язки начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що була прийнята на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 165305/203434-33-24/20.3.2 від 29.11.2024 за результати розгляду скарги адвоката АО «Правовий компроміс» на дії державного виконавця - начальника Новосанжарського ВДВС. Згідно з такою постановою, за наслідками проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження №63927449 та вчинюваних дій начальником Новосанжарського ВДВС встановлено, що останнім не дотримано вимоги частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення черговості звернення стягнення на майно боржника, й визнано дії начальника Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Задорожнього С.Ю. такими, що вчинені з порушенням вимог статей 18, 48, 50, 61 Закону, вказано на необхідності привести виконавче провадження у відповідність до вимог чинного законодавства. Отже, позиція позивача, що була висвітлена у позовній заяві щодо наявності порушень в діях начальника Новосанжарського ВДВС щодо черговості вжиття заходів стягнення заборгованості цілком підтверджується вказаною вище постановою та в повній мірі заслуговує на увагу, на противагу тих доводів, якими відповідач намагається виправдатися у відзиві на позовну заяву. 21 січня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 112-116 т.1), в якому зазначений відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на таке. На думку відповідача [PERSON] викладені у позовній заяві факти, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Вказано про те, що позивач посилається у позові на письмові документи, як на докази, які втратили чинність під час виконавчого провадження № 63927449, тому на даний час вони є неналежними та недопустимими доказами. Зазначено, що згідно із заявою стягувача, [PERSON] від 25.10.2024 виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно на прилюдних торгах, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 67,7 м.кв. та земельну ділянку площею 0,1134 га, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, адреса: [ADDRESS] . Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна № 536 від 28.06.2024 загальна вартість майна, яке передавалося на реалізацію становила 225 900 грн, що є меншою за залишок заборгованості. Із матеріалів справи встановлено, що у боржника відсутні кошти для задоволення вимог стягувача, боржником не було запропоновано види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. На думку, відповідача [PERSON] правила проведення електронних торгів порушені не були, житло боржника та земельна ділянка, які перейшли у власність відповідача, відсутні у переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчим документом. Вимоги, передбачені частиною 7 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», не порушені. З огляду на це, а також те, що не може бути витребувано від добросовісного набувача майно, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, зважаючи, що відсутні докази протиправності дій державного виконавця, підстав для витребування майна з володіння [PERSON] немає. Також, відповідачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки він є особою з інвалідність 2 групи. Вказав, що поніс витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. 30 січня 2025 року стороною позивача подані до суду додаткові пояснення (а.с. 137-139 т.1), в яких повторно акцентовано увагу на порушеннях, допущених державним виконавцем під час виконавчого провадження № 63927449, про які вже зазначалось у позовній заяві. Акцентовано увагу на постанові про результати перевірки законності виконавчого провадження від 14.01.2025 виконуючого обов`язки начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно з якою за наслідками проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження №63927449 та вчинюваних дій начальником Новосанжарського ВДВС встановлено, що останнім не дотримано вимоги частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення черговості звернення стягнення на майно боржника, й визнано дії начальника Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Задорожнього С.Ю. такими, що вчинені з порушенням вимог статей 18, 48, 50, 61 Закону, вказано на необхідності привести виконавче провадження у відповідність до вимог чинного законодавства. Акцентовано увагу на те, що відповідачем [PERSON] з незрозумілих підстав до відзиву на позов додана копія листа ТОВ «Публічні закупівлі» від 20.01.2025, який адресований не відповідачу [PERSON] , а Новосанжарському ВДВС і був отриманий відділом ДВС 20.01.2025, а вже на наступний день опинився в розпорядженні [PERSON] та був поданий ним до суду разом із відзивом на позов. Така оперативність документообігу між державним виконавцем та [PERSON] викликала у сторони позивача підозру про існування домовленостей між цими учасниками виконавчого провадження. У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечували навівши аргументи, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судовому\~засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи дії державного виконавця належними та правомірними. Представник Державного підприємства «СЕТАМ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 166 т. 2), клопотань про відкладення судового засідання третя особа до суду не надсилала, про причини неявки не повідомляла. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2020 у справі № 542/564/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 400 000 грн, а також стягнуто з [PERSON] 6 000 грн судового збору в дохід держави (а.с. 75-78 т. 1). 15.12.2020 Новосанжарським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 542/564/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 400 000 грн моральної шкоди (а.с. 202 т.1). Зазначений виконавчий лист [PERSON] передав 15.12.2020 для примусового виконання до Новосанжарського РВДВС на підставі відповідної заяви (а.с. 203 т.1). Постановою державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Задорожнього С.Ю. від 15.12.2020 відкрито виконавче провадження № 63927449 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа (а.с. 204 т.1). Постановою державного виконавця від 15.12.2020 у зв`язку із тим, що [PERSON] отримує пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області, звернуто стягнення на доходи боржника у розмірі 30% від пенсії боржника, про що до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було скеровано відповідну постанову для виконання (а.с. 210, 211 т.1). Відповідно до відповіді на запит № 92565834 від 15.12.2020 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, встановлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (а.с. 212 т.1). Постановою державного виконавця про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 18.12.2020, виконавче провадження № 63927449 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 59858798 (а.с. 213 т.1). Постановою державного виконавця від 05.01.2021 звернуто стягнення зазначеної суми заборгованості з пенсійного забезпечення [PERSON] вже у розмірі 50% (а.с. 32 т.1). 17.02.2021 державний виконавець звернувся із вимогою до БТІ «Інвентаризатор» про надання копії технічної документації на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 216 т.1). 24.02.2021 державний виконавець надіслав запит № 2795 до Писарівської сільської ради про надання інформації щодо зареєстрованих неповнолітніх осіб за адресою: [ADDRESS] (а.с. 217 т.1). В процесі виконання рішення суду у боржника виявлено нерухоме майно (а.с. 225-230 т.1), а саме: - житловий будинок, місцезнаходження: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, місцезнаходження: [ADDRESS] , площею 0,1134 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - \~ \~ \~ \~земельна ділянка, кадастровий номер 5323484301:01:001:0371, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2656 га. 12.04.2021 державним виконавцем Задорожнім С.Ю. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: житлового будинку, реєстраційний номер 1261351553234, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2656 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1134 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 231-233 т.1). 20.04.2021 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості арештованого та описаного майна, згідно з якою таким суб`єктом визначене ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» (а.с. 235 т.1). Відповідно до складеного звіту про оцінку майна № 530 вбачається, що садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 67,7 м. кв., житловою площею 39,3 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оцінено у 47 000 грн, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2656 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оцінена в 50 900 грн; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1134 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оцінена в 81 600 грн. (а.с. 237-238 т.1). 29.06.2021 державний виконавець склав повідомлення щодо вартості арештованого майна, в якому також роз`яснив права та обов`язки сторін виконавчого провадження (а.с. 239 т.1). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області по справі № 542/564/19 від 07.09.2021 визнано звіт про оцінку майна № 530 від 17.06.2021, що проведена Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» таким, що не підлягає застосуванню в межах процедури виконавчого провадження № 63927449 (а.с. 4 -11 т.2). 22.09.2021 на підставі статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про зняття з торгів арештованого майна (а.с. 12 т.2). 12.11.2021 до Новосанжарського ВДВС з Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» надійшла заява від засудженого [PERSON] , який відбував покарання у даній установі, з проханням направити, зокрема, виконавчий лист за номером АСВП №63927449 від 15.12.2020 за його місце перебування, а саме: [ADDRESS] , ДУ «Крюковська виправна колонія № 29» (а.с. 15 т.2). 26.07.2022 до Новосанжарського ВДВС надійшла заява від боржника [PERSON] про зняття арешту з його нерухомого майна, а саме: з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18 т.2). 26.03.2024 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22 т.2), під час якого в присутності [PERSON] та понятих здійснено опис майна, а саме: житлового будинку, реєстраційний/кадастровий номер 1261351553234, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, місцезнаходження: [ADDRESS] , площею 0,1134 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельної ділянки, кадастровий номер 5323484301:01:001:0371, місцезнаходження: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства площею 0,2656 га (а.с. 21-22 т.2). 10.05.2024 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості арештованого та описаного майна (а.с. 37 т.2). 09.07.2024 до Новосанжарського ВДВС надійшов звіт про незалежну оцінку майна № 536, згідно з яким житловий будинок, загальною площею 67,7 м. кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оцінено у 191800 грн, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2656 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оцінена в 16000 грн; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1134 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оцінена в 18100 грн (а.с. 39-40 т.2). 12.07.2024 сторонам виконавчого провадження направлено рекомендованою кореспонденцією копію звіту про оцінку майна номер 536, повідомлення державного виконавця щодо вартості арештованого майна та роз`яснено права та обов`язки сторін виконавчого провадження. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0690061909563 вбачається, що таке повідомлення фактично було направлено боржнику [PERSON] не на адресу його проживання, як зазначено у супровідному листі ( [ADDRESS] ), а за іншою адресою [ADDRESS] (а.с. 42) і [PERSON] не було отримано із зазначенням причини його невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 41-42 т.2). 15.08.2024 через систему електронних торгів арештованого майна ДП «СЕТАМ» опубліковано лот № 558163 з реалізації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами й земельної ділянки, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з протоколом № 619753 від 09.09.2024 торги лоту № 558163 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 49 т.2). Згідно з протоколом № 621086 від 30.09.2024 торги лоту № 559719 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 50 т.2). \~ \~ \~ \~ Згідно з протоколом № 622601 від 21,10.2024 торги, лоту № 561263 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 51 т.2). \~ \~ \~ \~ 20.08.2024 через авторизований торгівельний майданчик « [INFO] », ТОВ «Публічні процедури» (який діє на підставі договору № 20/06-01 про організацію та проведення земельних торгів з продажу земельних ділянок та прав користування ними під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» через електронні аукціони) опубліковано лот з проведення аукціону № L АЕ001-UА-20240820-09710 з продажу земельної ділянки, кадастровий номер 5323484301:01:001:0371, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2656 га зі стартовою ціною 16 000 грн. Згідно з протоколом про результати земельних торгів № LAE001-UA-20240820-09710 від 23.09.2024 земельні торги не відбулися (а.с. 47 т.2). Згідно з протоколом про результати земельних торгів № LAE001-UA-20240924-33606 від 24.10.2024 другі земельні торги не відбулися (а.с. 55 т.2). Згідно з протоколом про результати земельних торгів № LAE001-UA-20241029-42869 від 02.12.2024 треті торги земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не відбулися (а.с. 74 т.2). Станом на дату розгляду справи, така земельна ділянка не реалізована. 22.10.2024 відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу [PERSON] надіслано повідомлення виконавця з пропозицією вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна (а.с. 52-53 т.2). 25.10.2024 [PERSON] з`явився до Новосанжарського ВДВС та надав заяву про надання згоди на залишення за собою нереалізованого майна, житлового будинку та присадибної ділянки (а.с. 56 т.2). 28.10.2024 державним виконавцем винесено постанову про передачу майна у рахунок погашення боргу та складено акт про передачу майна у рахунок погашення боргу (а.с. 57-60 т.2). Зокрема, стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 542/564/19 від 15.12.2020, що виданий Новосанжарським районним судом Полтавської області передано наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 67,7 м.кв. та земельна ділянка площею 0,1134 га, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, адреса: [ADDRESS] . Таке нерухоме майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 146 930 грн. 08.11.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу складено свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбувся, реєстровий № 2138, відповідно до якого посвідчено право власності [PERSON] на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами літ. «А-1», загальна площа 67,7 кв.м., та земельної ділянки площею 0,1134 га, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 65 т.2). Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав № 402988888 та № 402988964 від 08.11.2024 за [PERSON] зареєстроване право власності на вказані об`єкти нерухомості (а.с. 66, 67 т.2). Станом на 13.01.2025 залишок нестягнутої суми заборгованості та виконавчого збору за у виконавчому провадженні № 63927449 складав 145\~750 грн 73 коп. Судом встановлено, що розглянувши скаргу адвоката АО «Правовий компроміс» Дверницького В.Г. в інтересах [PERSON] на дії державного виконавця від 27.11.2024, в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 14.01.2025, згідно з якою за наслідками проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження №63927449 та вчинюваних дій начальником Новосанжарського ВДВС визнано дії начальника Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Задорожнього С.Ю. такими, що вчинені з порушенням вимог статей 18, 48, 50, 61 Закону України «Про виконавче провадження», вказано на необхідності привести виконавче провадження у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с. 103-106 т.2). Враховуючи те, що на думку сторони позивача, державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження №63927449 порушені вимоги статей 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого ним неправомірно передано на реалізацію майно [PERSON] на ДП «Сетам», а також що під час такого виконавчого провадження виконавцем допущені інші численні порушення вимог чинного законодавства, одночасно з цим, вважаючи відповідача [PERSON] недобросовісним набувачем переданого нерухомого майна, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Надаючи оцінку правовідносинам, що склались, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки щодо правозастосування Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження. Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Частинами 5, 6, 7, 8, 9 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на третій електронний аукціон за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Нереалізоване майно, конфісковане за рішенням суду, виставляється на повторний електронний аукціон за ціною не меншою, ніж сума загальнодержавних податків і зборів, що відповідно до Податкового кодексу України підлягають сплаті при операціях з реалізації такого майна. У разі надання стягувачем згоди (у разі реалізації заставленого майна/предмета іпотеки надання стягувачем та заставодержателем/іпотекодержателем згоди) третій електронний аукціон (крім електронного аукціону з продажу конфіскованого за рішенням суду майна) здійснюється у спосіб продажу майна з можливістю зниження початкової ціни, але не нижче 60 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону, для нерухомого майна та 30 відсотків - для рухомого майна та з подальшою можливістю додаткового подання цінових пропозицій. У разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Судом встановлено, що відповідно до протоколів від 09.09.2024 № 619753 (лот № 558163), від 30.09.2024 № 621086 (лот № 559719) та від 21.10.2024 № 622601 (лот № 561263) торги з реалізації такого нерухомого майна як житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами й земельної ділянки, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Також, відповідно до протоколів про результати земельних торгів № LAE001-UA-20240820-09710 від 23.09.2024 (лот № 5), № LAE001-UA-20240924-33606 від 24.10.2024 (лот № 7) та № LAE001-UA-20241029-42869 від 02.12.2024 (лот № 8) торги з реалізації земельної ділянки,\~кадастровий номер\~5323484301:01:001:0371,\~місцезнаходження:\~ [ADDRESS] ,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства площею\~0,2656\~гатакож не відбулися, у зв`язку з відсутністю учасників торгів. Згідно з повідомленням державного виконавця від 22.10.2024 № 16581, відповідно до положень статті 61 Закону, стягувачу запропоновано залишити за собою нереалізоване майно. За заявою стягувача від 25.10.2024 постановою та актом державного виконавця від 28.10.2024 будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,1134 га, кадастровий номер 5323484301:01:001:0370 передано стягувачу в рахунок погашення боргу в розмірі 146 930 грн. На підставі вказаних документів приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманцем М.В. 08.11.2024 стягувачу видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 57481502. Суд констатує, що державним виконавцем в порушення вимог частини 6 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» не запропоновано стягувачу вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна - земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2656 га, кадастровий номер 5323484301:01:001:0371, яка є окремою від житлового будинку. З огляду на це, суд доходить висновку про те, що начальником Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Задорожнім С.Ю. не дотримано вимоги частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення черговості звернення стягнення на майно боржника. З огляду на це, відповідні дій державного виконавця вчинені з порушенням вимог статей 48, 50,61 Закону України «Про виконавче провадження». До аналогічних висновків дійшов також і в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який виніс постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 14.01.2025, згідно з якою за наслідками проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження №63927449 та вчинюваних дій начальником Новосанжарського ВДВС визнано дії начальника Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Задорожнього С.Ю. такими, що вчинені з порушенням вимог статей 18, 48, 50, 61 Закону, вказано на необхідності привести виконавче провадження у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с. 103-106 т.2). Також, судом встановлені й інші недоліки виконавчого провадження, допущення яких свідчить про порушення державним виконавцем порядку виконання судового рішення та порядку звернення стягнення з боржника в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Як вказувалося вище, з пенсійного забезпечення [PERSON] стягується 50% пенсійного забезпечення. Стягнення з пенсійного забезпечення [PERSON] здійснюється з січня 2021 року, та загалом стягнуто на момент звернення до суду із позовом 143\~351 грн 99 коп. З Довідки про доходи пенсіонера від 14.11.2024 року № 383/0203-10, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, вбачається, що з невідомих причин в період з травня 2022 року по липень 2023 року Головним управлінням будь-яких відрахувань в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №542/564/19 не здійснювалося (а.с. 61 т.1). При цьому, аналіз матеріалів виконавчого провадження №63927449 засвідчує той факт, що державним виконавцем (начальником відділу) жодним чином не було здійснено як контроль за правильністю та своєчасністю здійснення відрахувань з пенсійного забезпечення [PERSON] , так і будь-якої перевірки цих питань в межах компетенції та повноважень визначених нормативно-правовими актами щодо примусового виконання рішень. З огляду на це, враховуючи вказаний у такій довідці розмір виплаченої пенсії, зважаючи на те, що з пенсії [PERSON] має відраховуватись 50 % на погашення заборгованості по виконавчому листу № 542/564/19, за період з травня 2022 року по липень 2023 року через бездіяльність державного виконавця стягувачем недоотримано 76\~243 грн 16 коп., що свідчить про недотримання державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження», неналежне виконання своїх обов`язків згідно Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Також, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку № 2831/5 виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проєкт заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Згідно з пунктом 3 розділу II Порядку, передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається в тому числі із такими документами (в електронній або паперовий формі) як: - \~ \~ \~ \~копія виконавчого документа (паперова копія виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; - \~ \~ \~ \~копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника. З інформації про лоти № 558163, № 559719, № 561263 (а.с. 45, 50, 55 т.1) вбачається, що в розділі інформація про лот на сайті ДП «СЕТАМ» зазначено: Відомості про обтяження майна: Постанова про арешт майна боржника ВП № 59854251 від 20.08.2019 року, видана Новосанжарським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В свою чергу, виконавче провадження №59854251 було відкрито 20.08.2019 з примусового виконання виконавчого листа № 542/404/19, виданого 05.08.2019 року Новосанжарським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь Департаменту фінансів Полтавської ОДА 13\~444 грн 70 коп. В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем здійснювалися заходи щодо стягнення вказаної суми заборгованості, в тому числі і шляхом арешту належного [PERSON] майна. Так, 20.08.2019 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №59854251 винесено постанову, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме на все рухоме і нерухоме, при цьому виключно в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів та становить 22\~702 грн 71 коп. (а.с. 199 т.1). В подальшому, постановою державного виконавця від 18.08.2021 виконавче провадження №59854251 закінчено у зв`язку із повним виконанням боржником такого виконавчого листа. Пунктом 2 даної постанови припинено чинність арештів майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 200 т.1). Тобто, вчинення будь-яких дій державним виконавцем після закінчення вказаного виконавчого провадження з посиланням на процесуальні рішення, які приймалися останнім в рамках такого провадження, не відповідають вимогам чинного законодавства, в тому числі Порядку реалізації арештованого майна. Натомість до заявки на реалізацію майна, що подана у 2024 році додано саме постанову про накладення арешту на майно боржника в рамках ВП №59854251 від 20.08.2019 року, що є незаконним. Також, варто звернути увагу, що опис та арешт нерухомого майна [PERSON] в рамках виконавчого провадження № 63927449 було здійснено державним виконавцем лише 26.03.2024, про що було винесено відповідну постанову, яка розміщена в системі АСВП. В свою чергу, постанова державного виконавця від 26.03.2024 року про опис та арешт майна (коштів) боржника не відповідає вимогам, визначеним Законом України «Про виконавче провадження». Так, положеннями частини 5 статті 56 Закону передбачено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріал стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису); Однак, постанова державного виконавця від 26.03.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника в частині опису та арешту житлового будинку не містить опису переданих державним виконавцем на реалізацію господарських будівель, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 5323484301:01:001:0370. Так, державним виконавцем не зазначено наявність на вказаній земельній ділянці господарсько-побутових та інших приміщень та об`єктів, а саме літньої кухні літ. «Б,б», гаража літ. «В», сараю літ. «Г», гаража літ. «Д», колонки питної №1, воріт огорожі №2, огорожі №2, які були придбані [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 14.06.2017 року а.с. 20-21 т.1), та взагалі не зазначена їх технічна характеристика. Звертаючись до інформації про лоти № 558163, № 559719, № 561263 вбачається, що в розділі Інформація про допоміжні, підсобні приміщення та споруди на сайті ДП «СЕТАМ» зазначено: коридор - 4,5 м.кв., коридор - 4,3 м.кв., кухня - 13,2 м.кв., коридор - 3,2 кв., ванна - 3,2 м.кв. На території садиби (двору) знаходиться літня кухня, гараж, сарай, колонка питна, огорожа, ворота огорожі. Літня кухня в задовільному стані, складається з двох кімнат, стіни однієї кімнати з середини оббиті пластиком, також у літній кухні є погріб, який знаходиться під нею. Гараж знаходиться у задовільному стані, використання за призначенням можливе. Сарай знаходиться у задовільному стані, використання за призначенням можливе. Колонка питна працює. Виклад вказаних обставин засвідчує той факт, що державним виконавцем передано на реалізацію майно, яке фактично не піддавалося опису та арешту, виходячи із постанови від 26.03.2024, а тому не могло бути реалізовано на прилюдних торгах, та в подальшому не могло бути передано стягувачу в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до практики ЄСПЛ, втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві. Враховуючи, що виселення є серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла, суд повинен надавати особливої ваги процесуальним гарантіям, наданим особі в процесі прийняття рішення. Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. Відсутність обґрунтування в судовому рішенні підстав застосування законодавства, навіть якщо формальні вимоги було дотримано, може серед інших факторів братися до уваги при вирішенні питання, чи встановлено справедливий баланс заходом, що оскаржуються (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, 44 ЄСПЛ, від 02.12.2010 року) (постанова ВС від 03.11.2021 у справі № 640/15036/18). Щодо витребування майна з чужого незаконного володіння у відповідача. Встановлені судом обставини справи та викладені висновки, підтверджують вибуття із законного володіння (власності) [PERSON] належного йому нерухомого майна, що відбулося з порушенням процедури його примусової реалізації за відсутності правових підстав. При цьому, сам стягувач був достеменно обізнаний про постійні находження на його рахунок від органів ВДВС грошових коштів, які стягуються із боржника та спрямовуються на погашення 400 000 грн моральної шкоди. Також, суд встановив, що [PERSON] розумів, що передане йому майно [PERSON] , є єдиний житлом останнього, на яке стягнення може бути накладено в останню чергую. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80) та багатьох інших. При цьому, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Такий висновок сформульований, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18). Подібний за змістом висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі №910/2592/19, у якій також зазначено, що рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес; якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення, це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним. Тож завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи, у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом, або захисту порушеного права в інший спосіб, тобто вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору в іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо. У силу статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власності та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Водночас статтями 387, 388 Цивільного кодексу України передбачено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та від добросовісного набувача (за відповідних умов). Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16-ц, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними. Власник із дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Виходячи з вказаного, в даній справі [PERSON] є власником спірного житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. На підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, відповідач [PERSON] набув право власності на вищевказані об`єкти, яке було зареєстроване в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як було вказано вище, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів отримано стягувачем на підставі постанови начальника Новосанжарського ВДВС Задорожнього С.Ю., який не мав права відчужувати спірне нерухоме майно. Матеріалами виконавчого провадження та викладом вказаних вище в позові обставин вбачається, що державним виконавцем незаконно розпочато реалізацію єдиного житла боржника на електронних торгах та подано відповідну заявку на адресу організатора торгів на реалізацію такого майна. Тому дії та рішення, прийняті для здійснення реалізації спірного майна, а в подальшому й передачі такого майна стягувачеві, яке оформлено актом про передачу такого майна та свідоцтвом про придбання майна № 2138, та як наслідок внесення записів про право власності на спірне майно за [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є по своїй правовій суті незаконними та такими, що є підставою для захисту прав та законних інтересів позивача в судовому порядку. Виклад вищевказаних обставин засвідчує той факт, що спірне майно вибуло із володіння [PERSON] не з його волі, на підставі постанови та акту державного виконавця із порушенням норм чинного законодавства, право власності на це майно було зареєстровано за [PERSON] , який, у свою чергу, не є добросовісним набувачем, в розумінні положень частини першої статті 388 ЦК України. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). У пунктах 5.57-5.62, 5.64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (провадження № 12-10гс21) зазначено, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинне бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть. В свою чергу, [PERSON] , володіючи інформацією про розмір вже стягнутих з [PERSON] коштів в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням, усвідомлюючи порушення державним виконавцем порядку і підстав передачі та реалізації нерухомого майна боржника, намагався отримати задоволення власних вимог за рахунок такого майна, а тому останній не може вважатися добросовісним набувачем в розумінні положень частини 1 статті 388 ЦК України, що свідчить про необхідність задоволення судом вимоги про витребування такого майна з чужого незаконного володіння. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2707 грн 50 коп. З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 1353 грн 75 коп. з кожного. Поряд з цим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0014911 має другу групу інвалідності безстроково (а.с. 117 т.1). З огляду на це, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність компенсації позивачу частини понесених [PERSON] витрат на сплату судового збору в сумі у 1353 грн 75 коп. за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та про стягнення з Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь [PERSON] судового збору в частині, що дорівнює 1353 грн 75 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved