Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернувся в суд із заявою до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рожнівської сільської ради ОТГ про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, мотивуючим тим, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом - [PERSON] . У квітні 2016 року [PERSON] отримав травму внаслідок ДТП. Внаслідок отриманої важкої черепно-мозкової травми перебував без свідомості, в комі до грудня 2016 року. У зв`язку з цим він являється особою з інвалідністю І «А» групи безстроково та потребує постійного стороннього догляду (згідно довідки МСЕК № 400283 від 10.06.19 р.). Заявник проживає разом зі своїм братом та здійснює постійний догляд за ним, забезпечує його всім необхідним та бажає стати опікуном свого брата. Таким чином,\~з метою\~забезпечення законних\~прав та\~інтересів свого\~рідного брата\~ [PERSON] \~змушений звернутись\~до суду\~в порядку\~окремого провадження\~з заявою\~про визнання\~особи недієздатною.\~А тому\~ просить\~задоволити його\~заяву та\~визнати недієздатним [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та призначити опікуном останнього заявника - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), який являється його братом. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник заявника , адвокат Бакай Л.О. подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Рожнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України, [PERSON] народився [INFO] (а.с.3). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] який народився [INFO] його батьками є : [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією довідки серії МСЕК № 400283 Івано-Франківською міською медико-соціальною експертною комісією 10.06.2019 року [PERSON] [INFO] є інвалідом першої групи «а» з 01.04.2019 року безстроково. Відповідно до долученої до маетріалів справи копії подання від 04.03.2024 року (а.с.16) виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради вирішено вважати за доцільне призначити [PERSON] [INFO] опіком над рідним братом [PERSON] [INFO] в разі визнання останнього недієздатним. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 105/2025 від 01.04.2025 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом посттравматичною (вторинною) деменцією, що згідно МКХ-10 F02.8. Внаслідок зазначеного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.50-53). Правовідносини виникли у зв`язку з обставинами, що ймовірно свідчать про наявність стійкого, хронічного психічного розладу [PERSON] через який він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки, а також наміром заявника стати його опікуном. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу ч.1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, заявник в цій справі [PERSON] є рідним братом [PERSON] який страждає стійким хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд зазначає, що висновок судово-психіатричного експерта 105/2025, який було проведено 01.04.2025 року, згідно ст.106 ЦПК України, стосовно [PERSON] яким підтверджено наведені обставини щодо його психічного здоров`я, є повним та категоричним, не допускає іншого розуміння змісту, ніж зазначений. З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для визнання [PERSON] [INFO] , недієздатним. Щодо можливості призначення заявника в цій справі [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] суд зазначає наступне: В силу положень ч.ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року№ 34/166/131/88. Як слідує із вищезазначених норм матеріального права, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог\~Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 квітня 2022року у справі №712/10043/20. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Долучена до матеріалів справи завником копія подання від 04.03.2024 року (а.с.16) виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради яким вирішено вважати за доцільне призначити [PERSON] [INFO] опіком над рідним братом [PERSON] [INFO] в разі визнання останнього недієздатним є не належним чином не обґрунтований, зокрема в ньому не наведено інформацію щодо наявності інших осіб зокрема батьків [PERSON] та не обґрунтовано належним чином з яких підстав орган опіки та піклування дійшов висновку, що опікуном слід призначити саме заявника. Вказане подання не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості саме заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном. У копії подання жодним чином не обґрунтовано та не наведено аргументів чи є інші члени сім`ї, та/або близькі родичі, які можуть здійснювати догляд за [PERSON] , та хто фактично здійснює за ним такий догляд враховуючи той факт, що у висновоку судово-психіатричного експерта № 105/2025 від 01.04.2025 року у п.21 вказано, що [PERSON] являється особою з інвалідністю І А групи з приводу неврологічного захворювання дитинства безстроково, перебуває під опікою батьків та брата. Отже, обґрунтування подання виконкому Рожнівської сільської ради щодо призначення опікуном саме [PERSON] належним чином не мотивовано, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном. В той же час будь якої інформації про те, хто саме здійснював опіку та постійний сторонній догляд з часу встановлення [PERSON] [INFO] групи інвалідності відповідно до довідки (а.с.12) з 03.09.2018 року та по теперішній час, матеріали справи не містять. Заявником не долучено до матеріалів справи а ні акту обстеження матеріально-побутових умов а ні довідки про склад сім`ї, як і відсутні відомості про місце проживання батьків заявника та його брата [PERSON] . За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON] [INFO] , а подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном суд оцінює як такий, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника. У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному [PERSON] [INFO] , здійснення обов`язків з опіки над ним необхідно покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області. Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи положення цієї статті та встановлені у справі обставин, суд визначає строк дії рішення у 2 (два) роки та роз`яснює заінтересованим особам положення частин сьомої та восьмої статті 300 ЦПК України, згідно з якими клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Outcome: partial