Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № A294СТ155101144288 від 25.06.2021 року в розмірі 15000 грн. строком на 24 місяців. В обґрунтування позову позивач зазначив, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № A294СТ155101144288 від 25.06.2021 року виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 31.03.2025 року заборгованість перед банком становить 18920,29 грн, з яких 11836,97 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 7083,32 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Вказує, що 25.06.2021 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг А-Банком відповідачці було видано платіжну картку та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 75 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, укладеним між ним та АТ «Акцент-Банк», в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18920,29 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В поданій до суду позовній заяві просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, визнання позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 25.06.2021 року [PERSON] стала клієнтом позивача. У заяві про надання послуги «Швидка готівка» № A294СТ155101144288 від 25.06.2021 року зазначено, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Відповідно до п.п. 1-10 заяви тип кредиту строковий, сума кредиту становить 15000 грн, строк кредитування 24 місяців з 25.06.2021 по 25.06.2023 включно, процентна ставка фіксована 75% на рік, розмір щомісяцного платежу становить 1233,33 грн, загальна сума повернення кредиту 29599,92 грн. Дана інформація також зазначена і в паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка». Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. На підтвердження обставини надання кредитних коштів [PERSON] , позивачем надано копію меморіального ордеру №TR.18182604.21163.70858 від 25.06.2021. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі, визначеному договором, на картковий рахунок, однак останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Позивач зазначає, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, тобто не виконав зобов`язання за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №A294СТ155101144288 від 25.06.2021 року, станом на 31.03.2025 відповідачка має заборгованість в розмірі 18920,29 грн, яка складається з: 11836,97 грн - заборгованість за кредитом, 7083,32 грн заборгованість за відсотками. На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 25.06.2021 року; копію заяви про надання послуги «Швидка готівка» №A294СТ155101144288 від 25.06.2021 року; копію паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» від 25.06.2021; розрахунок заборгованості за договором та виписку по кредиту; копією меморіального ордеру №TR.18182604.21163.70858 від 25.06.2021. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. 25.06.2021 року будучи клієнтом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» від 25.06.2021 та отримав кредитні кошти шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку. Підписанням цієї заяви відповідачка погодилася та підтвердила, що до укладання цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Випискою з особового рахунку [PERSON] за період з 25.06.2021 року по 30.03.2025 року підтверджується той факт, що відповідачка користувалася наданими кредитними коштами та не сплачувала відсотки за користування кредитом. За таких обставин позов підлягає задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягнути 18920,29 грн заборгованості за кредитним договором №A294СТ155101144288 від 25.06.2021 року, що складається з: 11836,97 грн - тіло кредиту, 7083,32 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн , сплачений ним при зверненні до суду.

Outcome: approved