Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проживав з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Після народження дитини стосунки з відповідачем різко змінилися, вона з перших днів не піклувалася про дитину, її не турбувало немовля. Менш ніж через півроку після народження доньки відповідач вирішила покинути сім`ю та залишила його самого з дитиною. Тому з серпня 2015 року він сам виховує доньку. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.11.2016 у справі №526/979/16-ц затверджено мирову угоду між ним та [PERSON] , відповідно до якої місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком, тобто з ним. Відповідач має право на спілкування за місцем проживання дитини без обмежень у часі, а також має право брати дитину до себе за своїм місцем проживання терміном на один тиждень протягом календарного місяця. Мати з дочкою спілкується дуже рідко. Своїм правом, визначеним мировою угодою, за період часу з 2016 по 2024 роки скористалась шість разів, поспілкувавшись з дитиною 2,5-3 год. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Вона ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; взагалі не спілкується з нею; не створює умов для отримання дочкою шкільної та позашкільної освіти. На даний час створились умови, які шкодять інтересам дитини. Малолітня [PERSON] практично не знає свою матір, вона позбавлена її піклування та підтримки. Він створив нову сім`ю, одружився, від шлюбу має ще одну дочку [PERSON] . У них єдина повноцінна родина, де кожен піклується про один одного. Для [PERSON] створені всі умови для розвитку та належного виховання, вона навчається у Гадяцькому ліцеї № 2 імені Михайла Драгоманова Гадяцької міської ради та Гадяцькій дитячій мистецькій школі, він разом з дружиною піклується про неї та займається її вихованням. 03.09.2024 Гадяцьким районним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. 03.10.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження; залучено до участі в якості третьої особи Службу у справах дітей Гадяцької міської ради. 06.01.2025 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 07.04.2025 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою призначено судове засідання на 20.05.2025 о 15:00 годині для заслуховування думки дитини [PERSON] , [INFO] , за участю педагога Гадяцького ліцею №2 імені Михайла Драгоманова Гадяцької міської ради Юзефович Л.І. та психолога Гадяцького ліцею №2 імені Михайла Драгоманова Гадяцької міської ради Литвиненко Т.С. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що він перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року по серпень 2015 року. [INFO] у них народилась донька, вони з відповідачем та дитиною проживали у його батьків. У кінці серпня 2015 року відповідач поїхала на навчання до міста Нікополь Дніпропетровської області. Дитина, якій було шість місяців, залишилась з ним та його батьками. Перші два тижні вони з відповідачем спілкувались телефоном, потім він телефонував відповідачу, але вона не брала слухавки. Побачив відповідача тільки в суді, коли в 2016 році подав позов до суду про позбавлення її батьківських прав, оскільки відповідач не приїздила до дитини, нею не цікавилась. Оскільки тоді відповідач просила його не позбавляти її батьківських прав, він на це погодився. Відповідач запропонувала, щоб дитина жила з ним, він на це погодився. Відповідач обіцяла, що буде займатись вихованням дитини, брати участь у її житті, але так цього і не зробила. Ухвалою суду було затверджено мирову угоду і визначено місце проживання дитини з ним. Дитина продовжила жити з ним, а відповідач поїхала в інше місто, куди саме не знає. Приїхала відповідач до дитини за їхнім місцем проживання весною 2017 року. Побула з дитиною години дві і поїхала. Потім через рік чи півтора відповідач приїхала до дитини, побула дві години і поїхала. В середньому відповідач приїздила до дитини раз на рік чи півтора роки. Була з дитиною декілька годин і їхала назад. Дитину жодного разу до себе за місцем проживання відповідач не брала, не казала, що хоче це зробити. Взяти дитину, щоб поїхати з нею кудись на відпочинок, відповідач ніколи не пропонувала. По телефону, засобами відеозв`язку відповідач з дитиною ніколи не спілкувалась. Матеріально дитину відповідач не утримує весь час поки з дитиною не проживає. На день народження дитини жодного разу не приїздила, не вітала, подарунків не дарувала. Відповідач могла раз на рік йому зателефонувати та сказати, що приїде до дитини. Могла сказати, що приїде, але цього так і не зробити. Відповідач не цікавиться здоров`ям та навчанням дитини. До садочку дитину ніколи не водила. Не знає навіть де дитина зараз навчається. Останній раз, у червні 2024 року після засідання комісії Служби у справах дітей за його зверненням щодо надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, він бачив відповідача у місті Гадяч. Вона йому зателефонувала та запропонувала зустрітись. Вони зустрілись в місті. Відповідач запитала чому він хоче позбавити її батьківських прав. Він пояснив, що причиною тому є невиконання нею батьківських обов`язків, те, що вона дитиною зовсім не цікавиться. Після розмови він забрав дитину з гуртка, тому вона побачилась з матір`ю. Дитині відповідач нічого не привезла. Після цього ані він, ані дитина відповідача не бачили. До червня 2024 року дитина бачила матір приблизно весною 2023 року. Дитина знає хто її матір, але називає її [PERSON] , а не мама. Почуттів до відповідача, як до матері, донька не має. Про відповідача донька не питає, по суті не знає її. Він з 2017 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , яку донька називає мамою. Він ніколи не чинив відповідачу перешкод у побаченнях з дитиною. За час поки ця справа перебуває на розгляду у суді відповідача він не бачив, до дитини вона не приїздила, не телефонувала. Аліменти з відповідача він не стягував, забезпечує дитину самостійно. Якщо суд дійде висновку про задоволення позову, не заперечує проти стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному у позові. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Гадяцької міської ради у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Також підтримала наданий суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що у травні 2024 року позивач звернувся до Служби з питання надання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, надав всі необхідні документи. Службою було зроблено обстеження умов проживання дитини. Встановили, що дитина проживає з позивачем, його дружиною та їх спільною дитиною. Умови проживання добрі, для дитини створені всі необхідні умови. Відносини в родині доброзичливі. Дитина називає мамою дружину позивача - [PERSON] . Дитина на час обстеження була вдома. Вона спілкувалась з дитиною, запитувала з ким вона проживає. Дитина сказала, що проживає з мамою, тобто з [PERSON] . Вона запитала, хто така [PERSON] , дитина сказала, що вона також мама, але вона її бачить дуже рідко. Дитина сказала, що подарунків мати їй не дарувала, деколи давала цукерки. Вона зрозуміла, що дитина ставиться до відповідача як до чужої людини, не має до відповідача почуттів як до матері. Вона телефонувала відповідачу у червні 2024 року і запросила на засідання комісії Служби у справах дітей. Повідомила, що буде розглядатися питання щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідач не була дуже здивована, тільки запитала, а чому позивач так вирішив. Адресу свого проживання відповідач відмовилась повідомити, місце роботи теж. Сказала, що приїздить до дитини раз на рік. На засідання комісії Служби відповідач не приїхала. До Служби після цієї розмови і засідання комісії відповідач жодного разу не приходила, не зверталась у будь-який спосіб. Батька дитини вона може охарактеризувати виключно позитивно, він з дружиною займається вихованням [PERSON] , її утриманням. Неповнолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона живе разом з батьком [PERSON] , мамою [PERSON] та молодшою сестричкою [PERSON] . ЇЇ батько та мама [PERSON] добрі, піклуються про неї, купують їй речі, приходять до неї до школи та музичної школи, допомагають їй із домашнім завданням. Батько та мама [PERSON] дуже добре до неї ставляться, дуже її люблять, вона теж їх дуже любить. Вона знає, що її народила жінка на ім`я [PERSON] , але мамою вона називає [PERSON] , яка є дружиною батька. [PERSON] до неї раніше дуже рідко приїздила, ніколи не брала її до себе додому, не їздила з нею на відпочинок. Не пам`ятає щоб [PERSON] їй телефонувала. Коли бачила [PERSON] останній раз не пам`ятає, це було давно. Пам`ятає, що якось декілька років тому [PERSON] подарувала їй торт. Не пам`ятає щоб [PERSON] їй ще щось дарувала. Ніяких почуттів до [PERSON] вона не має. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідача, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, неповнолітньої дитини, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.11.2016 у справі №526/979/16-ц затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] ,за якою місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено з батьком [PERSON] в селі Тепле Гадяцького району Полтавської області. Згідно актів обстеження умов проживання від 14.03.2024 та 08.11.2024, складених Службою у справах дітей Гадяцької міської ради, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , [INFO] , - батько; [PERSON] , [INFO] , - дочка; [PERSON] , [INFO] , - дружина батька; [PERSON] , [INFO] , - дочка. Умови проживання добрі, в помешканні чисто, затишно, кімнати вмебльовані, є необхідна побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окрема вмебльована кімната, необхідні речі, одяг, взуття для різних сезонів, дитячі книжки, розвиваючі ігри. Стосунки, традиції сім`ї: сімейні, дружні. У старшої дочки та дружини батька дівчинки дуже теплі відносини (як між мамою та донькою). [PERSON] виховує [PERSON] як власну дитину. Біологічна мати дівчинки - [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться навчанням, матеріально не допомагає, спілкується з дитиною в телефонному режимі дуже рідко у формі смс-повідомлення. Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї №71 від 14.05.2024 та №142 від 08.11.2024 за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає у власній квартирі, в помешканні чисто, затишно. Є необхідні меблі, речі, побутова техніка. В будинку є електропостачання, газопостачання, водопровід та водовідведення. [PERSON] вважає своєю мамою жінку, що її виростила - теперішню дружину батька. Біологічна мати дуже рідко спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не сплачує аліменти. Дівчинка любить батька, його дружину, яку вважає своєю матір`ю. З довідки закладу дошкільної освіти №10 «Казка» Гадяцької міської ради вих.№01-28/34 від 17.05.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була вихованкою ЗДО №10 «Казка» Гадяцької міської ради з 2017 по 2021 роки. Батько дитину виховував сам, мати ніколи не з`являлась в закладі освіти, працівники закладу її не бачили. На батьківські збори, ремонти групи батько приходив сам. Дівчинка завжди була охайною, у чистому вбранні, змалечку виявляла вокальні здібності і завжди отримувала підтримку батька. Згідно характеристик від 20.05.2024, наданих Гадяцьким ліцеєм №2 імені Михайла Драгоманова Гадяцької міської ради, [PERSON] [INFO] , навчається в Гадяцькому ліцеї № 2 імені Михайла Драгоманова з першого класу. Дитина проживає з татом [PERSON] , його дружиною [PERSON] та молодшою сестричкою. Стосунки батька з дочкою теплі, гарні, присутні любов, піклування, дружба, взаємна довіра. Тато активно бере участь у житті дитини, контролює навчання, співпрацює з вчителями, відвідує батьківські збори. Дитина добра, чуйна, але потребує постійної підтримки дорослих, в цьому є велика заслуга тата, який намагається приділяти достатньо уваги [PERSON] . Тато та його дружина багато часу приділяють [PERSON] : навчають і виховують дитину, організовують змістовне дозвілля, піклуються про фізичний розвиток і здоров`я. Біологічна мама учениці за три роки навчання в ліцеї не з`являлася, навчанням та успіхами дівчинки ніколи не цікавилася. До ліцею дівчинку завжди приводить тато. Згідно акту-обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17.05.2024, затвердженого директором Гадяцького ліцею №2 імені Михайла Драгоманова Нестеренко Н. , комісією проведено обстеження матеріально побутових умов сім`ї [PERSON] , в ході якого було виявлено наступне: сім`я складається з 4 чоловік: дружина тата - [PERSON] , батько - [PERSON] , діти - 2 ( [PERSON] та [PERSON] ). У будинку чисто, затишно, світло. [PERSON] має власну кімнату, яка забезпечена всім необхідним. В родині панує атмосфера щирості, доброти, взаємоповаги. Тато та його дружина приділяють належну увагу навчанню і вихованню своїх дітей. Служба у справах дітей Гадяцької міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №387 від 27.06.2024, зазначила, що [PERSON] сам виховує дочку з 2015 року. У серпні 2015 року [PERSON] залишила дочку і виїхала до міста Полтава. Теперішнє місце проживання у Львівській області. Вихованням дитини не займається, матеріально не утримує. Зі слів [PERSON] , мама з дочкою спілкується дуже рідко. Своїм правом, визначеним мировою угодою, за період часу з 2016 по 2024 роки скористалася 6 разів, проводила з дитиною по 2,5 - 3 години. У 2017 році [PERSON] одружився з [PERSON] , від шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Відносини в родині доброзичливі, теплі. [PERSON] , [INFO] , вважає своєю мамою дружину батька. Проживають за адресою: житловий будинок [ADDRESS] . За місцем проживання, у помешканні створені належні житлово-побутові умови. Батько [PERSON] повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про дочку, займається її вихованням, слідкує за розвитком, навчанням та здоров`ям дитини. Вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, відповідач - колишня співмешканка сина. У 2014-2015 роках відповідач деякий час проживала з її сином, [INFO] народила дочку [PERSON] . Відповідач жила з позивачем до 22.08.2015. Потім поїхала до міста Нікополь на навчання, а дитину залишила з сином, який проживав з нею та її чоловіком. Через два тижні відповідач приїхала і знов поїхала. Потім приїхала весною 2016 року і на наступний день поїхала. За десять років приїздила до дитини разів п`ять - шість. Приїздила на три - чотири години і знов їхала. Вважає, що у відповідача немає материнських почуттів, дитина їй не потрібна. Їй нічого не заважає брати участь у вихованні та житті дитини, але їй це не потрібно. З дитиною відповідач взагалі роки півтора не спілкується. На день народження дитини за десять років жодного разу не приїздила. Відповідач дитину матеріально не утримує, не дарує подарунків. [PERSON] знає хто її біологічна матір, але не сприймає її як справжню матір, не має до неї почуттів як до матері. Дитина про матір ніколи не питає, нічого про неї не каже. Позивач проживає у шлюбі з іншою жінкою, з ними живе [PERSON] , яка сприймає дружину позивача як матір. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ані позивач, ані будь-хто інший не чинить. Всі навпаки були би раді, якби відповідач спілкувалась з дитиною, але вона цього не робить. Дитина постійно з народження живе з позивачем. Вихованням дитини займається позивач і його дружина, матеріально утримують і забезпечують дитину всім необхідним. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом. Проживають по сусідству п`ять років. Позивач живе з дружиною і двома дітьми [PERSON] та [PERSON] . Діти доглянуті, виховують їх позивач і його дружина. Хто така [PERSON] він не знає, її він ніколи не бачив. Жодного разу не бачив, щоб вона приїздила до дитини. Дружина позивача добре ставиться до [PERSON] , виховує її, ставиться по материнські. [PERSON] називає дружину позивача матір`ю. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач є його товаришем, вони дружать сім`ями. Позивача знає з народження. Років шість вони живуть в одному населеному пункті, постійно спілкуються з позивачем. Йому відомо, що відповідач [PERSON] є біологічною матір`ю [PERSON] , яка є дочкою позивача. [PERSON] постійно живе з позивачем, його дружиною [PERSON] та їх спільною дитиною. Йому відомо, що [PERSON] знає, що її біологічна мати - це відповідач, називає її не мама, а [PERSON] . Мамою називає дружину позивача - [PERSON] , ставиться до неї як до матері. Дружина позивача теж ставиться до [PERSON] як до дочки. Вихованням [PERSON] займається позивач та його дружина. Вони проводять разом свята, дні народження майже кожного року. Жодного разу на дні народженні [PERSON] відповідача не було, він її ніколи не бачив, вихованням дитини вона не займається. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.ч.2-3 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до пунктів 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 203/3505/19 зроблено висновок про те, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується у виняткових випадках та виключно тоді, коли невиконання батьківських обов`язків зумовлено винною, усвідомленою поведінкою одного з батьків, що негативно впливає на фізичний, духовний, психологічний розвиток дитини як складові її виховання. Вихованням є процес залучення особистості до засвоєння вироблених людством цінностей, створення сприятливих умов для реалізації нею свого природного потенціалу та творчого ставлення до життя, спрямований на утвердження суспільно значущих норм і правил поведінки особистості. Процес виховання є двостороннім (обов`язкова взаємодія (вихователя і вихованця) та виявляється в піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, наданні дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, створенні умов для отримання дитиною освіти, тощо. Зі змісту вищенаведених письмових доказів, а також зі змісту пояснень позивача, неповнолітньої дитини, представника Служби у справах дітей та свідків вбачається, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу взагалі не бере участі у процесі виховання дитини, зокрема, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться створенням умов для її освіти, підготовки до самостійного життя, матеріально не забезпечує, фактично з народження майже не спілкується з донькою, а з червня 2024 року з дитиною взагалі не спілкується у будь-який спосіб. Доказів зворотного або об`єктивної неможливості відповідача брати участь у процесі виховання доньки суду надано не було. Також суду не надано доказів того, що будь-хто чинить перешкоди спілкуванню матері з дитиною, виконанню нею батьківських обов`язків. Таким чином, судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від будь-якої участі у процесі виховання дитини. Суд звертає увагу на те, що відповідач мала можливість і достатньо часу для того, щоб змінити свою поведінку. Однак, до дати ухвалення судом рішення відповідач не вжила жодних дій, які би свідчили про її дійсний намір і бажання брати участь у процесі виховання дитини, а також давали підстави вважати, що вона змінила своє ставлення до батьківських обов`язків щодо виховання дочки. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , і її слід позбавити батьківських прав відносно доньки. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі положення ст.169 СК України, відповідно до якої мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про їх поновлення до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Час, з якого присуджуються аліменти на дітей, визначається відповідно до вимог ст.191 СК України від дня пред`явлення позову, тобто з 15 серпня 2024 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач у судовому засіданні просив судові витрати не стягувати з відповідача, у зв`язку з чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved