Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

07 травня 2025 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка здана до відправки через поштове відділення 07 травня 2025 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 17 квітня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який на даний час розірвано за рішенням суду. Повідомляє, що під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка після фактичного припинення сімейних відносин проживає з нею. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки є працездатним та у нього відсутні інші утриманці. З огляду на наведене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13.05.2025р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано сторонам по справі строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 02 червня 2025 року об 11 год. 00 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 22, 23), в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] подала заяву від 28.05.2025р. про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач [PERSON] подав заяву від 21.05.2025р. про розгляд справи у його відсутності; позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 24). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що у сторін є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 травня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7) На даний час [PERSON] , будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , фактично проживає з дитиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №590 від 09.05.2025р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та актом обстеження сім`ї від 09.05.2025р. (а.с. 17,18). Із відповіді №1426298 від 29.05.2025р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи вбачається, що відповідач [PERSON] працевлаштований у Філії Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «УКРГІДРОЕНЕРГОБУД» у м.Новодністровськ та щомісячно отримує заробітну плату, зокрема, за період з 01.01.2025р. по\~ 30.04.2025р. сума виплаченої заробітної плати становить 123166, 58 грн. (а.с. 28). Позивач [PERSON] також працевлаштована працює в Новодністровській міській раді, де щомісячно отримує заробітну плату, зокрема, за період з 01.01.2025р. по\~ 30.04.2025р. сума виплаченої заробітної плати становить 68885, 06 грн., що підтверджується відповіддю №1426074 від 29.05.2025р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.с. 27). Відомості про наявність у сторін інших доходів відсутні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховує, що виключно позивачу, як матері дитини, із якою остання проживає, належить право визначення способу стягнення аліментів із відповідача - батька дитини, а тому стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої доньки [PERSON] слід проводити у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги наявну інформацію про розмір доходів сторін, в тому числі наявність у [PERSON] стабільного офіційного заробітку, зважає на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є мінімальним рекомендованим\~ розміром аліментів, а також на те, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, та приймає визнання позову [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі та аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2025 року і до повноліття дитини. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved