Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У вересні 2023 року Комунальна установа «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON] . В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що відповідно до Статуту КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» має у своїй структурі психоневрологічне відділення, що розташоване по [ADDRESS] . У зв`язку із військовою агресією російської федерації про держави Україна Жеребцову Наталю Віталіївну, котра є інвалідом першої групи, 17.08.2022 року було евакуйовано до вказаного психоневрологічного відділення КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку». Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2005 року [PERSON] визнано недієздатною, однак опікуна призначено не було. Рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 08.09.2022 року №339 затверджено рішення опікунської ради про доцільність призначення опікуном останньої [PERSON] , [INFO] . Представник заявника стверджує, що оскільки встановлений ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення суду про визнання [PERSON] недієздатною закінчився, то її слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Представник заявника Якимчук К.О., будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а. с. 188). Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Погребищенської міської ради, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , та її представник - адвокат Голівський В.В. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, однак від останнього надійшла до суду заява про те, що він просить розгляд справи провести у їх відсутність, при вирішенні заяви покладається на розсуд суду (а. с.186). Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства першої групи безстроково (а.с.10, 11). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2005 року у справі №2-440/2005 [PERSON] визнано недієздатною (а.с.15, 16). Згідно із наказом завідувача психоневрологічним відділенням КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» [PERSON] від 17.08.2022 року №1-П «Про прийняття підопічних» [PERSON] прийнята на повне державне утримання тимчасово на період дії військового стану та на один місяць після його закінчення (а.с.14). Згідно із довідкою від 13.09.2022 року №518-7001502392 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично перебуває по [ADDRESS] (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 08.09.2022 року №339 «Про затвердження рішення опікунської ради виконачого комітету Погребищенської міської ради» затверджено рішення опікунської ради про доцільність призначення опікуном [PERSON] на термін дії військового стану та на один місяць після його закінчення [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно із пунктами 1.1, 1.2, 2.2 Положення Вороновицької філії КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку», затвердженого рішенням 13 сесії 8 скликання Вінницької обласної ради від 29.10.2021 року №257, філія є відокремленим підрозділом КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку», в складі якої діють психоневрологічні відділення та відділення підсобного господарства, в тому числі в с.Плисків Вінницького району (а.с.25). Згідно із наказом в.о.директора КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» [PERSON] від 18.11.2022 року №120 К директора КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» [PERSON] увільнено від роботи з 18.11.2022 року у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації (а.с.27). Згідно із\~висновком судово\~ психіатричного\~експерта Вінницької\~філії судових\~експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №239 від 25.04.2024 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня зі значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування (F71.1), внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с.139). Відповідно до\~ст.\~30\~ЦК України\~цивільну дієздатність\~має фізична\~особа,\~яка усвідомлює\~значення своїх\~дій та\~може керувати\~ними. Цивільною\~дієздатністю фізичної\~особи є\~її здатність\~своїми діями\~набувати для\~себе цивільних\~прав і\~самостійно їх\~здійснювати,\~а також\~здатність своїми\~діями створювати\~для себе\~цивільні обов`язки,\~самостійно їх\~виконувати та\~нести відповідальність\~у разі\~їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41\~ЦК України передбачає правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме - над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (частина 3 ст.296 ЦПК України). У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до\~ч.1 ст. 300 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. В ч.6 ст.300 ЦПК України визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до\~ст.\~55\~ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. На підставі\~ст.\~58\~ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1\~ст.\~60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно частин 2, 3, 4\~ст.\~63\~ЦК України опікуном\~або піклувальником\~може бути\~лише фізична\~особа з\~повною цивільною\~дієздатністю. Фізична\~особа може\~бути призначена\~опікуном або\~піклувальником лише\~за її\~письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 545/1691/16-ц та від 20 березня 2024 року у справі № 638/5358/23 сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Оскільки попередній опікун помер, особа рішенням суду вже визнана недієздатною, то повторне визнання цієї особи недієздатною під час розгляду заяви фізичної особи, яка бажає стати новим опікуном, про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна не вимагається. Такий висновок випливає із того, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, викладено в новій редакції Цивільний процесуальний кодекс України, положеннями ч.6 ст.300 якого визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Натомість питання про визнання особи недієздатною, призначення та заміну опікуна до 15\~грудня 2017\~року регламентувалися\~ст.241\~ЦПК України ( в редакції Закону України від 18.03.2004 року №1618-IV). Вказана норма процесуального права не передбачала будь-яких обмежень строком дії рішення суду про визнання особи недієздатною. В силу ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, з урахуванням конституційного визначення щодо незворотності дії у часі законів та інших нормативно-правових актів висновок про те, що строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, ухваленого до 15\~грудня 2017\~року,\~обмежується певним\~строком з посиланням на ч.6 ст.300 ЦПК України\~(у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року№ 2147-VIII) не може вважатися таким, що узгоджується із нормами процесуального законодавства. Із матеріалів справи випливає, що [PERSON] рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2005 року у справі №2-440/2005 вже визнана недієздатною, а відтак підстав для повторного вирішення цього питання в судовому порядку немає. Вирішуючи питання про призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] , суд ураховує наступне. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року в справі № 736/1508/17. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі №753/1905/22 виснувано, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном. Більше того, суд ураховує, що згідно із п.1 ст.1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 року №5203-VI (надалі\~ Закон\~№5203-VI) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №5203-VI адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг. В ст.10 Закону №5203-VI передбачено, що граничний строк\~надання адміністративної\~послуги визначається\~законом. У\~разі якщо\~законом не\~визначено граничний\~строк надання\~адміністративної послуги,\~цей строк\~не може\~перевищувати 30\~календарних днів\~з дня\~подання суб`єктом\~звернення заяви\~та документів,\~необхідних для\~отримання послуги.\~Суб`єкт надання\~адміністративних послуг\~надає адміністративну\~послугу,\~а центр\~надання адміністративних\~послуг забезпечує\~організацію надання\~такої послуги\~у найкоротший\~строк та\~за мінімальної\~кількості відвідувань\~суб`єктом звернення. У\~разі надання\~адміністративної послуги\~суб`єктом надання\~адміністративних послуг,\~який діє\~на засадах\~колегіальності,\~рішення про\~надання адміністративної\~послуги або\~про відмову\~в її\~наданні приймається\~у строк,\~визначений частиною\~першою або\~другою цієї\~статті,\~а в\~разі неможливості\~прийняття зазначеного\~рішення у\~такий строк\~-\~на першому\~засіданні (слуханні)\~після закінчення\~цього строку. Адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення особисто або направлення поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб`єкта звернення. У випадках, передбачених законодавством, відповідний документ може бути надісланий поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), у тому числі, за бажанням суб`єкта звернення, кур`єром за додаткову плату, або за допомогою технічних засобів електронних комунікацій. При цьому строк доставки поштової кореспонденції не зараховується до строку надання адміністративної послуги. Частиною 7 ст.12 №5203-VI урегульовано, що Кабінет Міністрів України затверджує\~перелік\~адміністративних послуг органів виконавчої влади та адміністративних послуг, що надаються органами місцевого самоврядування у порядку виконання делегованих повноважень, які є обов`язковими для надання через центри надання адміністративних послуг. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 року №523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг через центри надання адміністративних послуг» до переліку адміністративних послуг, що надаються органами місцевого самоврядування у порядку виконання делегованих повноважень, які є обов`язковими для надання через центри надання адміністративних послуг, включено видачу особі подання про можливість призначення її опікуном або піклувальником недієздатної особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена ( Додаток, № з/п - 336, ідентифікатор 00122). У матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] звертався через центр надання адміністративних послуг Погребищенської міської ради із заявою про видачу йому подання до суду про можливість призначення його опікуном [PERSON] , яка була б розглянута виконавчим комітетом Погребищенської міської ради як органом опіки та піклування. Разом із цим, у постанові Верховного Суду від 04.12.2024 року у справі 634/1126/23 виснувано, що особа, котра прагне бути призначеною опікуном, та проходить військову службу в Збройних Силах України, на цей час не зможе забезпечити в повному обсязі постійного щоденного стороннього догляду за недієздатною особою. [PERSON] наразі проходить військову службу в Збройних Силах України, у свою чергу [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства першої групи, виявляє хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня зі значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування, за своїм станом здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона потребує постійного щоденного стороннього догляду, який [PERSON] на час проходження військової служби не зможе забезпечити в повному обсязі. Беручи до уваги, що у матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном, та зважаючи на те, що на час проходження військової служби він позбавлений можливості забезпечити постійний щоденний догляд недієздатної особи, суд не вбачає підстав для призначення останнього опікуном [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Відповідно до п.1.7 Статуту КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» пансіонат є установою соціального захисту для цілодобового тимчасового або постійного проживання/перебування та догляду за громадянами похилого віку, особами з інвалідністю (а.с.22). Отже, до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатною [PERSON] КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» в силу приписів ч.1 ст.66 ЦК України зобов`язаний дбати про недієздатну особу, про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність покладення на КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» здійснення опіки\~ над недієздатною [PERSON] до призначення їй опікуна. Ураховуючи наведене, у задоволенні заяви КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна необхідно відмовити. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Отже, судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи щодо [PERSON] (висновок судово - психіатричного експерта №239 від 25.04.2024 року Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України») в сумі 8240 грн. 48 коп., слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed