Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Адвокат Задорожна О.В. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання заявника - [PERSON] з [PERSON] по день її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] . Влітку 2021 року [PERSON] забрав матір проживати до себе, оскільки вона в силу свого віку потребувала догляду. Заявник постійно проживав з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , доглядав її, вели спільне господарство. Похованням [PERSON] займався [PERSON] . 16.10.2018 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, земельну ділянку, площею 2,5989 га., розташовану на території Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, заповіла [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Камуз Ю.В. із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не доведено факту постійного проживання із спадкодавцем на день смерті та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість оформити право на спадщину. У зв`язку з викладеним, представник заявника звернулася до суду з вказаною заявою. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але адвокат Задорожна О.В. надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності заявника та представника, на задоволенні заяви наполягала. Представник Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заяву підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] \~зареєстрований за\~адресою:[ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] . Мати заявника - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] належить земельна ділянка, площею 2,5989 га., розташована на території Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР №007493. 16.10.2018 року [PERSON] заповіла сину - [PERSON] земельну ділянку, площею 2,5989 га., розташовану на території Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, про що було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №20, посвідчений секретарем Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Гарячою О.І. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №1606 від 19.07.2021 року. З 19.07.2021 року [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , вели спільне господарство до дня її смерті, що підтверджується актом від 22.10.2024 року, підписаним депутатом Великодальницької територіальної громади, сусідами, головним спеціалістом виконкому. З матеріалів спадкової справи №189/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що 08.10.2024 року [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Камуз Ю.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Листом приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Камуз Ю.В. від 08.10.2024 року №618102-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявника. [PERSON] приїхав з Черкаської області приблизно у 1987-1988 роках на навчання, одружився та залишився проживати за адресою: [ADDRESS] . Приблизно у 2022 році [PERSON] забрав свою матір - [PERSON] проживати до себе за вказаною адресою. [PERSON] померла у цьому будинку. [PERSON] ховали у Черкаській області. Заявник з матір`ю проживали разом декілька років до дня її смерті, заявник доглядав матір, годував. Будинок належить батькам дружини [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з [PERSON] сусіди. Заявник проживав з дружиною та сином за адресою: [ADDRESS] . З заявником проживала його матір - [PERSON] , яку він привіз з с. Володимирівка Жашківського району, приблизно за 1-2 роки до війни. Свідок особисто бачив [PERSON] на городі, були знайомі. Похованням [PERSON] , яка померла в с. Червоний Розселенець, займався [PERSON] . Свідок допомагав заявнику відвезти [PERSON] до с. Володимирівка Жашківського району, де її поховали. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~ч.1\~ст.293 ЦПК\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1\~ст.\~316\~ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем їх проживання. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз.3 п.3 роз`яснень зазначеної Постанови, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Як було зазначено в п.23\~вказаної Постанови\~та в ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідно до п.п.3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ст.29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Судом встановлено, що заявник постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] ,\~по день смерті останньої - [INFO] . З огляду на вищенаведені норми матеріального права для підтвердження прийняття спадщини, має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому проаналізувавши надані письмові докази, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що право заявника має бути захищено шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, що відповідає вимогам чинного законодавства України, а отже заява [PERSON] підлягає задоволенню. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації ним права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved