Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено про те, що 02.12.2019 року, між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22037000238284 відповідно якого банк надав клієнту грошові кошти у розмірі 74\~400,00 грн. у тимчасове платне користування на споживчі потреби, строком на 60 місяців, а клієнт зобов`язався повернути кредит до 02 грудня 2024 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах. За умовами договору кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі надавши відповідачу можливість користуватися кредитом. Відповідач кредитні зобов`язання належним чином не виконані внаслідок чого згідно умов Договору факторингу №28/03/24, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за кредитним договором № № 22037000238284 від 02.12.2019 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Цикл Фінанс», відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором. Згідно Договору факторингу сума заборгованості відповідача перед новим кредитором становить 126 819,29 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 66\~430,24 грн; заборгованості по відсоткам у сумі 5,85 грн., заборгованості по комісії 60 383,20 грн. З урахуванням того, що відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів ні первісному кредитору ні новому, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості за Кредитним договором №22037000238284 від 02.12.2019, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. У визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Ухвалою суду від 08 травня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, разом з тим у судове засідання з`явився його представник адвокат Барчунінов К.О., який зазначив про те, що відповідачем не заперечується факт підписання кредитного договору №22037000238284 від 02.12.2019 та обставини щодо отримання та використання кредитних коштів за кредитним договором. Проте, з початком воєнних дій в Україні відповідач припинив сплачувати кредит оскільки не мав такої можливості у зв`язку із скрутним матеріальним становищем враховуючи те, він один працює у родині, має на утриманні дітей, дружину яка не працює, а також ще сплачує аліменти на утримання дитини. З огляду на викладені обставини представник відповідача не заперечував факту наявності у відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором, проте вважає заявлений до стягнення розмір заборгованості по комісії завищеним та просив зменшити суму комісії до 10 відсотків. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02.12.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22037000238284. Відповідно до п.1.1 Договору Банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язався повернути наданий кредит, сплати проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках. У пункті 1.2 Договору сторони погодили, що банк надає клієнту грошові кошти у сумі 74 400,00 грн., строком на 60 місяців, із кінцевою датою повернення кредиту 02 грудня 2024 року. Щорічна комісія за обслуговування кредиту: з 02.12.2019 по 01.04.2021 5% від суми кредиту, з 02.04.2021 по 01.07.2022 4% від суми кредиту, з 02.07.2022 по 01.10.2023 3% від суми кредиту, з 02.10.2023 по 02.12.2024 1,95% від суми кредиту. Також сторонами було погоджено сплату процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою, яка нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56,0% річних. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк кредит Дніпро» (п.1.4 Договору). У розділі 4 Договору сформовано графік платежів, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що банк надав йому всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування (п.3.7.1 Договору), банк надав клієнту для ознайомлення в письмовій формі паспорт споживчого кредиту (п.3.7.2 Договору), а також те, що до підписання цього договору відповідач ознайомлений та згодний з умовами УДБО (п.3.7.3 Договору). Умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується Випискою по особовому рахунку відповідача за період з 02.12.2019 по 27.03.2014 року. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, у встановлений договором строк кредит не повернув, не сплатив комісію та проценти за користування кредитом, внаслідок чого станом на 27.03.2024 року утворилась заборгованість загальним розміром 126 819,29 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 66\~430,24 грн; заборгованості по відсоткам у сумі 5,85 грн., заборгованості по комісії 60383,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. \~ \~ \~ \~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами\~статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Судом встановлено, що 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №28/03/24 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Згідно з п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступити Факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Пунктом 1.2. Договору факторингу, сторони погодили, що внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. На підтвердження факту переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості позивачем надано копію Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024, Акт приймання-передачі прав вимог за Договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024, Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/24 від 28 березня 2024 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/24 від 28 березня 2024 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №22037000238284 від 02.12.2019 в загальному розмірі 126 819,29 грн., яка складається з: 66 430,24 грн. -\~сума заборгованості за тілом кредиту; 5,85 грн.\~- сума заборгованості по відсотках; 60\~383,20 грн. заборгованості по комісії. В силу вимог\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, з досліджених судом доказів судом встановлено, що підписанням кредитного договору №22037000238284 сторони погодили всі його істотні умови, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором №22037000238284 від 02.12.2019 суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаним договором В судовому засіданні представником відповідача факт укладання кредитного договору №22037000238284 від 02.12.2019 року та наявність заборгованості за вказаним кредитним договором не заперечувались. Разом з цим, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо зменьшення розміру заборгованості по комісії заявленої позивачем до стягнення до 10 відсотків, оскільки відсутні підстави для цього. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено копією договору про надання правової допомоги від 18.09.2024, укладеним між позивачем та адвокатом Дорошенко М.А., Додатковою угодою №22037000238284 до Договору №43453613 про надання правової допомоги від 18.12.2024 року, актом №22037000238284 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 18.12.2024 року, в якому сторони підтвердили, що адвокатом Дорошенко М.А. надано ТОВ «Цикл Фінанс» правову допомогу загальною вартістю 6 000,00 грн., яка складається з наступних послуг: правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій вартістю 2 250,00 грн., складання та подання позовної заяви до суду вартістю 3 000,00 грн., формування додатків до позовної заяви вартістю 750,00 грн. У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу оскільки вів вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат є неспіввісним складності справи, враховуючи те, що предметом у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, а у Єдиному державному реєстрі судових рішень є достатньо аналогічних спорів та відповідної практики, що суттєво полегшує роботу адвоката. Предмет спору у цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, з огляду на заперечення сторони відповідача, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved