Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог 26.03.2025 [PERSON] звернувся до Софіївського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] , згідно вимог якого просив ухвалити судове рішення про зменшення розміру аліментів, стягуваних за рішенням суду від 20.05.2024 у розмірі 3000 грн щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на розмір 50 % прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 з позивача\~ [PERSON] \~на користь\~відповідача було\~стягнуто аліменти\~на утримання\~сина у\~твердій грошовій\~сумі,\~у розмірі\~3000\~(три\~тисячі)\~гривень 00\~коп.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи\~стягнення з\~26.04.2024\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття. З часу стягнення аліментів на користь відповідача у позивача змінився матеріальний стан, оскільки він не працює, при цьому має на утриманні дружину та ще одного сина 2022 року народження. Таким чином не маючи постійного доходу, він позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів. Разом з тим, позивач зазначає, що він не намагається уникнути відповідальності та свого обов`язку з приводу утримання своєї дитини, натомість, просить суд зменшити аліменти, враховуючи його майновий стан, а саме, зменшити розмір аліментів на дитину з 3000 грн на місяць до 50 % прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитини повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 27.03.2025 відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач у судовому засіданні вимоги позовної заяви просив суд задовольнити, вказав, що у зв`язку зі звільненням із військової служби він офіційно ніде не працює, при цьому має на утриманні дружину, яка не має змоги працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці при народження дитини у 2022 році, у зв`язку із чим у нього значно погіршився майновий стан, що негативно впливає на його обов`язок сплачувати аліменти. При цьому пояснив, що відповідачка виїхала з сином [PERSON] за кордон для тимчасового захисту на період війни в Україні і отримує у зв`язку з таким статусом суттєві соціальні виплати від ЄС. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням оголошення на сайті Судової Влади про її виклик до суду, у судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надавала. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідача за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подавала. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Вислухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~починаючи стягнення з 26.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Видано виконавчий лист від 06.01.2025 (а.с. 8). Вказаний виконавчий лист був пред`явлений на виконання стягувачем [PERSON] до Софіївського ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Однак з часу пред`явлення виконавчого листа на виконання у боржника [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів, який станом на лютий 2025 року складає у розмірі 30\~500 грн. (про що свідчить відповідний розрахунок відділу Софіївського ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області (а.с. 15). З цієї довідки також видно, що боржник жодного разу не здійснював сплату аліментів за період з квітня 2024 року по лютий 2025 року. Позивач [PERSON] з 07.07.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.07.2022 виданий Жовтоводським ВДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 9). Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.02.2025 (а.с. 10). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 23.10.2018, вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем ВЧ [NUMBER] (а.с. 11). Із відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за Формою ОК -5 та ОК -7 вбачається, що починаючи з березня 2024 року позивач офіційно не працевлаштований, у зв`язку із чим не має постійного доходу (а.с. 12-14). Статтею 192\~СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин, зокрема факт погіршення майнового стану боржника у зв`язку зі звільненням його із військової служби, на даний час є безробітним, працює подекуди по найму, однак отримані кошти у повній мірі не надають можливість покрити потреби та сплатити аліменти, при цьому боржник має на утриманні, окрім сина [PERSON] , 2019 року народження, на якого він повинен сплачувати аліменти, ще одного сина [PERSON] 2022 року народження, а також дружину, яка перебуває у декретній відпустці, зазначені факти створило для боржника додатковий майновий тягар, який в силу об`єктивних обставин (відсутність пропозиції працевлаштування, зумовленого його перебування у сільській місцевості) не можливо вирішити, таким чином у сукупності за викладених обставин призвело до суттєвого погіршення майнового стану платника аліментів, і як наслідок до утворення заборгованості за сплати аліментів за виконавчим листом, з огляду на, що суд доходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення судового рішення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , 2019 року народження, до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.\~182\~СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», визначено,\~що \~ прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Таким чином 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років становить у розмірі 1598 грн., однак враховуючи стрімкий зріст цін на продукти харчування, одяг тощо, з метою гармонійного розвитку дитини та забезпечення необхідних його потреб, з важаючи на те, що позивач не має постійного заробітку, дохід його мінливий, суд вважає за необхідне залишити спосіб стягнення з позивача аліментів на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2019 р.н., у твердій грошовій сумі, але зменшити його з 3000 грн до 1700 грн. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач помилково у цій заяві вказав про його звільнення від сплати судового на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", оскільки згідно зазначеного положення, такі позивачі звільняються лише у разі порушення їх прав, як особи військового, що у даному випадку є безпідставним. Відтак, у відповідності до вимог абз.2 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовм майнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позов позивача задоволено частково. Відповідачка, з якою залишилася проживати неповнолітня дитина, на яку присуджуються аліменти, за змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору у всіх категоріх справ про аліментів. З огляду на викладене, з урахуванням принципу пропорційності задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору від того, який він мав би сплатити при зверненні до суду з цим позовом, а саме 605,60 грн. (1211,20 грн : 2). \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: partial