Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 21 грудня 2022 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Hyundai I30», державний номерний знак « [NUMBER] », сталося дорожньо-транспортна пригода за участю іншого транспортного засобу «Honda Civic», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач вказує, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля «Honda Civic» номерний знак « [NUMBER] » звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання матеріального відшкодування. На підставі Наказу Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі у розмірі 40945 (сорок тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки. Загальна сума витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України, які пов`язані з визначенням матеріального збитку склала 1447 (одна тисяча чотириста сорок сім) гривень. Оскільки, відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати в порядку регресу виплачене матеріальне відшкодування, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаної з регламентною виплатою у розмірі 40945 (сорок тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, а також вартість послуг експерта у розмірі 1447 (одна тисяча чотириста сорок сім) гривень; витрати по сплаченому судовому зборі. Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2025 року позов Моторного (транспортного) бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 40945 (сорок тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, а також вартість послуг експерта у розмірі 1447 (одна тисяча чотириста сорок сім) гривень, а всього у розмірі 42392 (сорок дві тисячі триста дев`яносто дві) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки; 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень в рахунок сплаченого судового збору. [PERSON] подав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що рішення по справі проголошено за його відсутності, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати пояснення відносно обставин, які мають істотне значення для розгляду справи. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2025 року по цивільній справі №509/6989/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу скасовано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути без участі сторони відповідача. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що ДТП із пошкодженням транспортних засобів, за наслідками якої пред`явлено регресну позовну вимогу сталося 21.12.2022 року, тобто вже після того коли він тримав статус учасника бойових дій; оскільки, він є особою, на яку поширюється дія сп.13.1.ст.13 та підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону, то виплата відшкодування потерпілій особі здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих без можливості застосування регресу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 грудня 2022 року о 10:20 годин, в населеному пункті смт Авангард, по вул. Спрейса, 3 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai I30», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Honda Civic» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2023 у справі №509/210/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до Звіту №16/01-23 від 13.02.2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Honda Civic», державний номерний знак [NUMBER] , складає 88685,55 грн. Згідно довідки №1 від 21.02.2023 року та наказу №3/3659 від 23.02.2023 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 40945 (сорок тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень, 52 копійки. Крім цього позивач поніс додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 1447 (одна тисяча чотириста сорок сім) гривень, 00 копійок, які були сплачені ТОВ «АВТО ОДЕКС». На момент ДТП 21.12.2022 року відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частина 1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, в тому числі, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином за загальним правилом обов`язок відшкодувати майнову шкоду покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Зазначене правило підлягає застосуванню також у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Випадки, у яких відшкодування шкоди здійснює особа відмінна від її заподіювача, передбачені, зокрема, у ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон України від 01.07.2004 року № 1961-IV). Згідно підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1статті 13 цього Закону. Згідно п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до п.19 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветернів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових\~дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно вимог Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №413 та Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. №302 посвідчення учасника бойових дій вручається, після надання особі статусу учасника бойових дій, особисто військовослужбовцю (військовозобов`язаному), або за його дорученням рідним чи іншим особам, за що вони розписуються у відповідних документах. Як встановлено судом, посвідчення серії [NUMBER] видано відповідачу 14 вересня 2020 року та він являється учасником бойовий дій. Посвідчення безтермінове і діє на всій території України. Також судом встановлено, в матеріалах справи є схема ДТП, в якої містяться відомості про посвідчення відповідача серії [NUMBER] , як учасника бойових дій. З врахуванням вищевикладених обставини судом встановлено, що ДТП із пошкодженням транспортних засобів, за наслідками якої подано регресну позовну вимогу сталося 21.12.2022 року, тобто коли відповідач вже мав статус учасника бойовий дій. Згідно підпункту 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону Оскільки відповідач [PERSON] є особою, на яку поширюється дія п.13.1.ст.13 та підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону, то виплата відшкодування потерпілій особі здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих без можливості застосування регресу. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку щодо відсутності передбачених законодавством України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 40945, 52 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування додаткових витрат на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 1447,00 грн., які були сплачені ТОВ «АВТО ОДЕКС». Наданий до позову Звіт №16/01-23 від 13 лютого 2023 року про оцінку автомобіля «Honda Civic» державний номерний знак [NUMBER] , який зроблений ТОВ «АВТО ОДЕКС» складений оцінювачем, а не судовим експертом. Цей звіт про оцінку не є судовою автотоварознавчою експертизою. Відповідно до п. 22.1.ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно Положення п. 34.2., 34.4. ст.34, п. 40.3. ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми вказаного Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ. Нормами вказаного Закону, а саме п. 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Як вбачається з положень ст. 28, 29 вказаного вище Закону, до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, також не входять. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати витрат на збір документів та визначення шкоди, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не вбачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача вартості послуг складання звіту, збору документів та врегулювання випадку в сумі 1447,00 грн.. Щодо надання доказів регламентної виплати суд зазначає наступне. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Згідно вимог ч. 1. ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також така вимога зазначена у п.38.1 ст.38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з якого вбачається, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Судом встановлено, що в матеріалах справи є наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] .. Також є Довідка №1 від 21.02.2023 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Проте зазначені докази свідчать тільки про факт прийняття рішення про виплату страхової суми та її розмір. Водночас суду позивачем не надано доказів, які б свідчили про фактичну виплату страхового відшкодування потерпілому. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову в стягненні з відповідача суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 40945,52 грн., а також вартість послуг експерта у розмірі 1447,00 грн., то і не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача витрати по сплаті судового збору 3028,00 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed