Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

В березні 2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області Авдана Романа Костянтиновича, в інтересах держави в особі Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області, до [PERSON] , Фермерського господарства «Деметра Нова», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про витребування земельної ділянки. Підстави позову. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2019 року державним реєстратором Великоновосілківської районної державної адміністрації за Васильконовим О.М. зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району за межами населених пунктів. Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.08.2019 року № 3858-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, у тому числі ріллі площею 2,0000 га (кадастровий номер 1421284600:01:001:0666) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів, та копія якого міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, відповідно до наданої листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області інформації, наказом з аналогічним номером від 09.08.2019 року № 3858-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Мелекінської сільської ради Манушського району Донецької області за межами населених пунктів. Крім цього, як зазначило Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області, [PERSON] звертався до Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Наказом №2962-СГ від 04.07.2019 року йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району. Однак, із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області не звертався. У зв`язку з цим, наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не приймався. Тобто, зміст наказу від 09.08.2019 року № 3858-СГ, не відповідає змісту наказу з тим же номером та датою, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно \~ \~ \~ \~щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666. Також, відповідно до інформації Головного Держгеокадастру у Донецькій області, викладеної у листі №10-5-0.73-3955/2-24 від 29.11.2024, головний спеціаліст сектору контролю управління адміністративно-організаційного забезпечення [PERSON] , яка, відповідно до штампу «згідно з оригіналом», 09.08.2019 року засвідчувала копію наказу №3858-СГ від 09.08.2019 року «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким нібито [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666, прийнята на роботу тільки 16.08.2019 року. Отже, 09.08.2019 року [PERSON] не могла засвідчувати зазначений наказ. У даному випадку, відповідно до відомостей Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру, [PERSON] із заявою про реєстрацію земельної ділянки до державного кадастрового реєстратора звернувся 28.09.2019 року, а земельна ділянка з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666 зареєстрована тільки 30.09.2019 року, тобто після «прийняття» наказу №3858-СГ від 09.08.2019 «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким йому нібито надано у власність цю земельну ділянку. Отже, земельна ділянка з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666 вибула із власності держави поза її волею, за відсутності рішення органу, уповноваженого на той час розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими за межами населених пунктів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки 1421284600:01:001:0666, а остання вибула з державної власності поза її волею. Крім цього, спірна земельна ділянка вибула із власності держави в складі єдиного масиву, відповідно до розробленого ФОП [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі громадянам, крім інших [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів. Згідно з даним проектом, висновок №11469/88-19 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок експертом державної експертизи [PERSON] наданий 11.09.2019 року. У подальшому, 04.11.2019 року [PERSON] та ФГ «Деметра Нова» уклали договір оренди цієї земельної ділянки строком на 10 років. У даному випадку не було жодних законних підстав для набуття [PERSON] земельної ділянки державної власності. Оскільки земельна ділянка 1421284600:01:001:0666 вибула з власності держави поза її волею, вона може бути витребувана навіть від добросовісного набувача. Предметом спору виступає земельна ділянка з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Великоновосілківської селищної ради за межами населених пунктів. На час вибуття з державної власності (22.11.2019 року) уповноваженим органом нею розпоряджатись виступало Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (ч.4 ст.122 ЗК України у редакції на час спірних відносин). З 27.05.2021 року уповноваженим державою органом на розпорядження земельною ділянкою 1421284600:01:001:0666, площею 2,0000 га є відповідна сільська рада, на території якої перебуває земельна ділянка. З огляду на викладене, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області. Указом Президента України від 04.07.2022 року № 469/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області» створено Великоновосілківську селищну військову адміністрацію Волноваського району Донецької області. Отже, повноваження Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області натепер здійснюються Великоновосілківською селищною військовою адміністрацією Волноваського району Донецької області. Відповідно до ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Такі випадки встановлено ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Вказаною нормою передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. А у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, утворенням військової адміністрації та надання їй повноважень відповідного органу місцевого самоврядування (Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області) саме Великоновосілківська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області як представник власника (територіальної громади) мала би здійснити захист прав на земельні ділянки. Нездійснення захисту компетентним органом полягає у тому, що Великоновосілківська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області не вжила будь-яких заходів до витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Так, прокуратурою проінформовано Великоновосілківську селищну військову адміністрацію Волноваського району Донецької області про виявлені порушення вимог земельного законодавства та безпідставність набуття [PERSON] у власність земельної ділянки. Однак, листами № 01-25/2348 від 19.06.2024 року, №01-25/3718 від 02.10.2024 року начальник Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області повідомив про те, що органом контролю у сфері земельних правовідносин є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, селищна рада в даний час не спроможна підтвердити або спростувати наведену у листі прокуратури інформацію, у зв`язку з чим не може належним чином відреагувати. Таким чином, Великоновосілківська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області самоусунулась від вжиття заходів для захисту порушених інтересів держави у сфері земельних правовідносин. За таких обставин інтереси держави залишаються незахищеними та потребують захисту. З огляду на це, позивач вважає, що у прокурора наявні підстави для подання позовної заяви у даній справі в інтересах держави в особі Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з цим позовом та просить витребувати у [PERSON] на користь Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області земельну ділянку з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666, площею 2,0000 га. Рух справи та позиція третьої особи. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Крім того, ухвалою суду від 31.03.2025 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 1421284600:01:001:0666 для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява прокурора Великоновосілківського відділу Волноваської окружної прокуратури Кандиболоцької О.М., в якій вона повідомила про вступ у розгляд даної позовної заяви. Відповідачі [PERSON] , Фермерське господарство «Деметра Нова» в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Від відповідачів [PERSON] , Фермерського господарства «Деметра Нова», які викликались в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, у запропонований їм ухвалою про відкриття провадження по справі від 31.03.2025 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Від третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення, в яких вони просили розглядати справу без участі їхнього представника. Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області у письмових поясненнях до позову зазначає, що на підставі наказу Держземагентства України від 10.04.2014 №129 «Про деякі питання реєстрації документів в автоматизованій системі лектронного діловодства» у Головному управлінні Держгеокадастру у Донецькій області реєстрація всіх документів здійснюється у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ 2.0». На даний час використовується актуальна версія СЕД «ДОК ПРОФ 3.0». Накази з питань розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності реєструвалися та реєструються у картотеці «Накази СГ». Під час їх реєстрації номери наказам присвоюються автоматично (в порядку зростання), що унеможливлює реєстрацію кількох наказів СГ з одним і тим порядковим номером. Отже, у СЕД «ДОК ПРОФ 3.0» зареєстровані такі накази Головного управління з наступним змістом: -№ 2962-СГ від 04.07.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», згідно з яким наказано «надати громадянину [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів. Орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства». (Наказ підписано Начальником - І. Якименко). Вказаний наказ видано на підставі клопотання гр. [PERSON] від 12.06.2019 року, яке зареєстровано в Головному управлінні за № В-3861/0/36-19 від 21.06.2019 року; - № 3858-СГ від 09.08.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», згідно з яким наказано «надати громадянці [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства». (Наказ підписано Начальником - І.Якименко). Вказаний наказ видано на підставі клопотання гр. [PERSON] від 17.07.2019 року, яке зареєстровано в Головному управлінні за № Б-4605/0/36-19 від 17.07.2019 року. Однак, із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області не звертався. Тобто, зміст наказу № 3858-СГ від 09.08.2019 року, не відповідає змісту наказу з тим же номером та датою, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666, площею 2,0000 га. Підстави вважати, що накази, надані Головним управлінням є недостовірними, відсутні. Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки 1421284600:01:001:0666, а остання вибула з державної власності поза її волею. Встановлені судом обставини, нормативно-правове ругулювання спірних правовідносин та висновки суду. Згідно наказу Керівника Донецької обласної прокуратури від 21.07.2022 р. № 572-к, Авдана Р.К. призначено першим заступником керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області з 25 липня 2022 року. Таким чином, [PERSON] має право на звернення до суду зі вказаним позовом, відповідно до положень\~ст.23\~Закону України\~«Про прокуратуру» (а.с.52). Як вбачається з листів Великоновосілківської селищної військової адміністрації № 01-25/2348 від 19.06.2024 року, №01-25/3718 від 02.10.2024 року органом контролю у сфері земельних правовідносин є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, селищна рада в даний час не спроможна підтвердити або спростувати наведену у листі прокуратури інформацію, у зв`язку з чим не може належним чином відреагувати (а.с.42,44). 20.12.2024 року прокурором Р.Авдан за його КЕП направлено до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Повідомлення про представництво інтересів держави в суді. Проте, Великоновосілківською селищною військової адміністрацією не було здійснено дій щодо звернення до суду, як не повідомлено про відсутність необхідності таких дій. Таким чином, Великоновосілківська військова селищна адміністрація фактично не висловила бажання звертатися до суду з відповідним позовом, або вчиняти інші дії щодо захисту прав державної власності, що стало причиною такого звернення прокурором (а.с.46-49). Відповідно до\~статті 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами\~ЗК України, виходячи з редакції Закону, чинної на час правовідносин сторін. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей\~116,\~118,\~121 ЗК України, у редакції чинній на час виникнення правовідносин сторін. Відповідно до пункту «в» частини третьої\~статті 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з пунктом «б» частини першої\~статті 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара. Визначений\~статтею 118 ЗК України\~порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог статей\~116,\~121 ЗК України. Частиною 4\~ст.122 ЗК України\~передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з п.1, абз.13 п.4, п.8, п.п.11 п.10 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області», затвердженого\~Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Накази підписуються начальником Головного управління. На час вибуття земельної ділянки з державної власності уповноваженим органом нею розпоряджатись виступало Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Відповідно до\~Закону України від 28.04.2021 № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин»\~пункту 24 розділу\~Х\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~з 27.05.2021 року уповноваженим державою органом на розпорядження спірною земельною ділянкою є відповідна сільська рада, на території якої перебуває земельна ділянка. Відповідно до положень\~ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~розпоряджатися до припинення воєнного стану утворена Великоновосілківська селищна військова адміністрація, яка в свою чергу, має повноваження розпоряджатися землями Великоновосілківської селищної ради. Таким чином, право вимоги за позовом належить безпосередньо Великоновосілківській селищній військовій адміністрації. Крім того, судом встановлено, що 28.09.2019 року [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Донецькій області з заявою про реєстрацію земельної ділянки площею 2 га, яка розташована за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, Роздольненська сільська рада (а.с.25). Наказом ГУ Держгеокадастру Донецької області від 09.08.2019 року №3858-СГ надано громадянину [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,000 га, в том числі ріллі площею 2,000 га (кадастровий номер 1421284600:01:001:0666) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів. Наказ підписаний начальником І.Якименком (а.с.14). Однак, відповідно до наданої листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області інформації, наказом з аналогічним номером від 09.08.2019 року № 3858-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Мелекінської сільської ради Манушського району Донецької області за межами населених пунктів (а.с.31). Крім цього, [PERSON] звертався до Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Наказом №2962-СГ від 04.07.2019 року йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району (а.с.30). Тобто, зміст наказу від 09.08.2019 року № 3858-СГ, не відповідає змісту наказу з тим же номером та датою, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно \~ \~ \~ \~щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666 (а.с.12). У подальшому, 04.11.2019 року [PERSON] уклав Договір оренди зазначеної земельної ділянки з ФГ «Деметра Нова» строком на 10 років (а.с.15-20). Відповідно до інформації Головного Держгеокадастру у Донецькій області, викладеної у листі №10-5-0.73-3955/2-24 від 29.11.2024, головний спеціаліст сектору контролю управління адміністративно-організаційного забезпечення Кашпор О.О., яка, відповідно до штампу «згідно з оригіналом», 09.08.2019 року засвідчувала копію наказу №3858-СГ від 09.08.2019 року «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким нібито [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666, прийнята на роботу тільки 16.08.2019 року. Отже, 09.08.2019 року [PERSON] не могла засвідчувати зазначений наказ (а.с.34-39). Також суд зазначає, що відповідно до ч.9\~ст.79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Згідно зі\~ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр»\~державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи\~стаття 24 Закону України «Про державний земельний кадастр». Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666 зареєстрована за [PERSON] 31.10.2019, тобто після «прийняття» наказу №3858-СГ від 09.08.2019 року «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким [PERSON] нібито надано у власність цю земельну ділянку. В подальшому, 04.11.2019 року [PERSON] та ФГ «Деметра Нова» уклали договір оренди цієї земельної ділянки строком на 10 років (а.с.12). З огляду на зазначене, правильним та ефективним способом захисту порушеного права територіальної громади у даному випадку є звернення до суду з позовною вимогою про скасування державної реєстрації права оренди ФГ «Деметра Нова» земельної ділянки з кадастровим номером 1421284600:01:001:0666 з припиненням оренди цієї земельної ділянки. Відповідно до\~ст.387 ЦК України\~власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. В цілому, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується». Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Потрібний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки, встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16 згідно якого «втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований\~Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, потрібно застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору, а не лише органів державної влади чи місцевого самоврядування. Право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель сільськогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь фізичної особи передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно охорони цієї категорії земель і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними. Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом державної влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель сільськогосподарського призначення. Отже, в даній справі підлягають застосуванню положення\~статті 387 ЦК України. Суд приймає до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 373/1810/16-ц про те, що законодавчо визначений порядок набуття права власності громадянами на земельну ділянку із земель державної та комунальної власності потребує наявності, з одного боку, волевиявлення осіб до отримання земельної ділянки у формі подання заяви, з іншого - прийняття рішення про її передачу органом державної влади або місцевого самоврядування. Тож відсутність волевиявлення територіальної громади на передачу земельної ділянки є порушенням чинного законодавства. Право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом). Оцінюючи додержання «справедливого балансу», з огляду на статтю 1 Першого Протоколу до Конвенції, суд зазначає, що реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка є предметом позову, було вчинено на підставі неіснуючого рішення ГУ Держгеокадастру. Визначаючи наявність суспільного інтересу у поверненні земельної ділянки державі, суд звертає увагу, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність та повернення у державну власність землі, яка вибула з власності держави незаконно поза її волею. Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні в розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю. Судом під час розгляду даної справи не встановлено невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Вирішуючи питання про спосіб захисту порушених прав позивача, суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19). Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19). Застосовуючи до даних правовідносин висновки ВС, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21), суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом витребування земельної ділянки є ефективним та таким, що поновить його порушені права. З приводу позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права оренди відповідача ФГ «Деметра Нова» суд зазначає наступне. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Відповідно до ч.3\~ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої\~статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього\~Закону\~та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої\~статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Отже, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Державна реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку за відповідачем ФГ «Деметра Нова» є офіційним визнанням та підтвердженням державою факту набуття ним такого права, а відповідні записи в Реєстрі створюють для позивача перешкоди у реалізації правоможності власника на розпорядження цим нерухомим майном. Оскільки суд дійшов висновку, що право власності позивача було порушено внаслідок недобросовісної поведінки відповідача [PERSON] , пов`язаної з незаконним отриманням у власність спірної земельної ділянки та подальшим переданням її в оренду відповідачу ФГ «Деметра Нова», з яким позивач, як законний власник майна, не перебував у зобов`язальних відносинах, державний реєстратор на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації права оренди, яке набрало законної сили, повинен провести державну реєстрацію припинення права оренди відповідача, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном. Отже, у разі незаконної реєстрації за особою майнового права, відмінного від права власності, належним способом захисту також є скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Суд вважає обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації речового права оренди ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем надано належні, достатні та допустимі докази на обґрунтування своїх вимог. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем за платіжним дорученням за № 2973 від 25.12.2024 року сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн. за подання позовної заяви та за платіжним дорученням № 3060 від 25.12.2024 р. сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. при поданні заяви про забезпечення позову, а всього 6056,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору стягуються з відповідачів в рівних частинах. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Outcome: approved