Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

25 грудня 2024 року позивачка через свого представника адвоката Рупець Н.О. звернулась до суду з позовною заявою про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0230 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 5110136900:34:013:0066. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А. Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 29.01.2025. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, 29.01.2025 надійшли пояснення щодо позовної заяви, відповідно до якої зазначено, що позовні вимоги стосуються скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:34:013:0066 за адресою: [ADDRESS] , однак згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка 5110136900:34:013:0066 за такою адресою відсутня, вказана земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також посилаючись на норми законодавства,зазначив, що скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки. Позивачем 28.01.2025 подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0230 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 5110136900:34:013:0066, з припиненням зареєстрованих речових прав. Підготовче засідання призначене на 29.01.2025 відкладене з метою надання учасниками справи процесуальних документів з урахуванням поданої стороною позивача заяви про зміну позовних вимог. Підготовче засідання відкладене на 27.02.2025. Від представника позивача 27.02.2025 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання з метою вирішення питання щодо мирного врегулювання спору. Підготовче засідання відкладене на 31.03.2025. У підготовчому засіданні 31.03.2025 представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи звернення позивача, адресовані відповідачу Одеській міській раді та третій особі Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області щодо питань, які стосуються вирішення спору поза судового процесу. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не заперечувала проти їх долучення. Ухвалою суду на місці задоволено клопотання представника позивачки, звернення долучені до матеріалів справи. Представник відповідача у підготовче засідання, проведення якого призначались на 29.01.2025, 27.02.2025, 31.03.2025, не з`явився, про дату час і місце проведення повідомлявся належним чином. Копію позовної заяви з додатками 24.01.2025 скеровано на електронну адресу відповідача. Окрім цього судову повістку про підготовче засідання, призначене на 31.03.2025 отримано представником відповідача 03.03.2025. При цьому, заяв та клопотань від відповідача Одеської міської ради не надходило, правом на подання відзиву відповідача також не скористався. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду більше не надходило. Підстави для відкладення підготовчого засідання відсутні. Ухвалою суду від 31.03.2025 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні 27.05.2025 від представника позивачки надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповідь Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 26.03.2025. Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру в Одеській області у судовому засіданні під час надання пояснень суду зазначила, що в порядку досудового врегулювання спору не можливо скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, оскільки такі підстави є виключними та передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України. Скасувати державну реєстрацію, здійснену за рішенням Одеської міської ради від 28.08.2004 року, яке скасовано рішенням суду від 14.07.2016, не є можливим. Підставою за встановлених обставин справи для скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки може бути або рішення суду про скасування такої реєстрації, або у разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про його проведення був належним чином повідомленим, заяв, клопотань, відзиву на позов від сторони відповідача до суду не надходило. Про причини неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, серія та номер: 1405, посвідчений 27.06.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіною Л.С., [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою ТОВ «НОВЕ БТІ» від 18.12.2024 встановлено, що під час проведення технічної інвентаризації за адресою [ADDRESS] , житловий будинок, загальною площею 105,4 кв.м., житловою площею 64,2 кв.м., за адресою [ADDRESS] , був частиною домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . У пояснювальній записці від 18.12.2024 інженер-землевпорядник встановлено, що межі суміжно розташованої земельної ділянки, площею 0,0230 га за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5110136900:34:013:0066, яка згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, та зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.12.2014 року) захоплює (накладаються) на межі земельної ділянки, що знаходяться в користуванні позивачки [PERSON] . Відповідно до висновку експертного дослідження Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №1148 від 16.06.2016 року, та даних технічного звіту земельної ділянки щодо топографо-геодезичних робіт по інвентаризації земельної ділянки [PERSON] , складеного Земельнокадастровим бюро при управлінні земельних ресурсів, межі відведеної земельної ділянки в оренду [PERSON] , площею 0,0230 га, накладаються на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , чим порушено власника житлового будинку, та користувача земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду міста Одеси від14.07.2016 визнано нечинним рішення Одеської міської ради № 3035-IV від 26.09.2004 року про затвердження проекту відведення та надання в довгострокову оренду [PERSON] земельної ділянки, розміром 0,230 га за адресою: [ADDRESS] для конструкції нежилої будівлі під офіс та подальшої експлуатації, та визнано недійсним договір оренди землі за адресою: [ADDRESS] , від 08.12.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі № 2857, укладений між Одеською міською радою та [PERSON] . Наразі в Державному земельному кадастрі наявні відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:34:013:0066, площею 0,0230 га, за адресою: [ADDRESS] , категорія земель Землі житлової та громадської забудови; цільове призначення В.03 Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування); дата державної реєстрації земельної ділянки 09.03.2005. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного Кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 2 ст. 79-2 Земельного Кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка, площею 0,0230 га. за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5110136900:34:013:0066) належить Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, та зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.12.2014 року). Відповідно до п. 2 розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Отже, судом встановлено, що у зв`язку з державною реєстрацією земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5110136900:34:013:0066), та межі якої накладаються на земельну ділянку, що знаходиться в користуванні позивачки, та на житловий будинок, що належить позивачці, остання позбавлена можливості реалізувати своє право на безоплатне одержання у власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яку вона набула відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з інформацією Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 26.03.2025 (яку представник позивачки згідно наданих суду пояснень отримала лише 28.04.2025 о 13642 годині), до повноважень міської ради не входить питання внесення вправлень до Державного земельного кадастру. За заявою [PERSON] . Одеською міською радою прийнято рішення від 22.072020 № 6295-VІІ «Про надання згоди на поділ земельної ділянки, площею 0,0230 га за адресою: [ADDRESS] ». Відповідно до наданої відповіді Департаменту земельних ресурсів Одеської міської, технічна документація із землеустрою про поділ та об`єднання земельних ділянок за вказаною адресою не надходила. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивачки щодо оформлення відповідно до вимог земельного законодавства права власності на належну їй земельну ділянку та неможливість вирішити вказаний спір в інший спосіб, окрім як звернутись до суду з відповідним позовом. З огляду на встановлені судом фактичні обставини, які підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved