Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебувала вищезазначена цивільна справа. 21.05.2025 судом ухвалено рішення, яким позов ТОВ ФК "Кредит - Капітал" задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 19730-05/2024 від 16.05.2024 у загальному розмірі 15 200 (п`ятнадцять тисяч двісті) грн 00 коп. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 058 (одна тисяча п`ятдесят вісім) грн 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 26.05.2025 представник відповідачки [PERSON] - адвокат Шелудько О.О., через систему "Електронний суд", подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача ТОВ ФК "Кредит - Капітал" на користь відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп. Судовий розгляд заяви призначено на 30.05.2025. Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Представник відповідачки у поданій заяві просила розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без її участі. Представник позивача у поданій заяві просила розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без її участі. За результатами розгляду відмовити в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Заперечення мотивовані тим, що розміри витрат, які просить представник стягнути з позивача на користь [PERSON] не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи та виконаними роботами. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, що відповідає положенням частини 4 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при ухваленні додаткового рішення не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Частиною 3 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Зазначена норма дає підстави дійти висновку, що додаткове рішення це засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При ухваленні 21.05.2025 судом рішення, питання про стягнення судових витрат було відкладено на строк п`ять днів для подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу (правову) допомогу. Представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Шелудько О.О. заява про ухвалення додаткового рішення по справі подана у строки, визначені рішенням суду. Підстав для залишення заяви без розгляду не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з частинами 1 - 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначає, що статтею 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Розглядом заяви про ухвалення додаткового рішення встановлено, що між відповідачка [PERSON] уклала договір з адвокатом Шелудько О.О. № б/н від 09.04.2025. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником відповідачки - адвокатом Шелудько О.О. до суду подано: - Акт здачі-прийняття наданих послуг від 25.04.2025. Акт містить відомості про надану послугу, а саме, складання відзиву на позовну заяву по справі № 621/733/25 за позовом ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розмір гонорару визначено 4 000 грн 00 коп., із розрахунку - 2 витрачених години, розмір гонорару за 1 годину - 2 000 грн 00 коп. (а. с. 178). - Квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 25.04.2025. Платник [PERSON] , отримувач - адвокат Шелудько О.О., підстава акт здачі - прийняття наданих послуг від 25.04.2025. Сума гонорару 4 000 грн 00 коп. (а. с. 179). - Акт здачі-прийняття наданих послуг від 20.05.2025. Акт містить відомості про надану послугу, а саме, складання додаткових пояснень по справі № 621/733/25 за позовом ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розмір гонорару визначено 4 000 грн 00 коп., із розрахунку - 2 витрачених години, розмір гонорару за 1 годину - 2 000 грн 00 коп. (а. с. 180). - Квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 20.05.2025. Платник [PERSON] , отримувач - адвокат Шелудько О.О., підстава акт здачі - прийняття наданих послуг від 20.05.2025. Сума гонорару 4 000 грн 00 коп. (а. с. 181). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. З урахуванням вищезазначеного, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial