Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивачів: [PERSON] , [INFO] , надалі (Позивач1), та [PERSON] , [INFO] , надалі (Позивач2) - [PERSON] [INFO] , актовий запис № 656, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На момент смерті їй на праві особистої приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 21 липня 2009 року, витягом з державного реєстру № 7567013 від 31.07.2009 року. Таким чином 04 квітня 2021 року відкрилася спадщина після померлої гр. [PERSON] . 14 липня 2021 року до Шостої запорізької державної нотаріальної контори звернулись гр. [PERSON] , та гр. [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON] . 18 січня 2022 року Позивачі звернулися до державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Фоміної Т. М. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 18 січня 2022 року державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т. М. , постановою № 77/02-31 від 18.01.2022 року, та постановою № 78/02-31 від 18.01.2022 року Позивачу 1, та Позивачу 2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] їхньої матері - гр. [PERSON] у зв?язку з тим, що заявники просили видати свідоцтва про право на спадщину за законом на (одну другу) частку спадкового майна кожному, а саме квартири в цілому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , так як вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , та розірвання шлюбу яких не припинило спільної сумісної власності на вказану квартиру, набуту подружжям за час шлюбу. [PERSON] відмовився від виділу належної йому частки із спільного майна подружжя та видачі на його ім?я Свідоцтва про право власності на частку спільного сумісного майна подружжя, так як він вважає що все спадкове майно його колишньої дружини, [PERSON] , є її особистою приватною власністю. Відповідно до постанов: № 77/02-31 від 18.01.2022 року, та № 78/02-31 від 18.01.2022 року, нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріально контори Фоміною Т. М. Позивачу 1, та Позивачу 2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, які звернулись в межах строку на прийняття спадщини, у зв?язку тим, що квартира [ADDRESS] була куплена [PERSON] за згодою чоловіка [PERSON] , і є їх спільною сумісною власністю. Враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у Позивача 1, та Позивача 2 існують перешкоди для оформлення спадкових прав, тому визнання судом права власності у порядку спадкування за законом є ефективним способом захисту. Справа надійшла в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М.. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. /а.с.46/ У зв`язку з тим, що 25 червня 2024 року припинено здійснення правосуддя суддею Дмитрієвої М.М. у зв`язку із відпусткою по вагітності та пологам тривалістю 126 календарних днів, на підставі розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 57-к від 26 червня 2024 року, в порядку, передбаченому п. 2.3 п.п. 2.3.27, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та протоколу зборів суддів від 18 червня 2024 року № 5 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 333/10312/23 та визначено головуючим по даній справі суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматова Е.Г. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 27 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивачі не з`явились, але до суду від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, але надав до суду заяви про розгляд справи без його участі, визнає позовні вимоги та не заперечує, щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 травня 1976 року. 08 квітня 1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08 квітня 1982 року. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 грудня 1983 року. 24 квітня 2004 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області, та їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] на праві особистої приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 21 липня 2009 року, витягом з державного реєстру № 7567013 від 31 липня 2009 року. Як встановлено рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 року, 16 травня 1995 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, між [PERSON] до [PERSON] \~ був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 16. Відповідно до зазначеного рішення шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] ,\~зареєстрований 16 травня 1995 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №16, розірвано. Залишиено позивачу\~ [PERSON] \~прізвище « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 03 липня 2018 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 656, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). [INFO] відкрилася спадщина після померлої гр. [PERSON] . 11 червня 2021 року до Шостої запорізької державної нотаріальної контори звернулась гр. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері - гр. [PERSON] . 14 липня 2021 року до Шостої запорізької державної нотаріальної контори звернувся гр. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері - гр. [PERSON] . Спадкова справа № 305/2021. Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Фоміної Т.В. № 77/02-31 від 18 січня 2022 року відмовлено [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері - гр. [PERSON] . яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Фоміної Т.В. № 78/02-31 від 18 січня 2022 року відмовлено [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері - гр. [PERSON] . яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування відмови державним нотаріусом вказано, що для оформлення спадкових прав спадкоємцями було надано Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений Сердюк В.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу від 31 липня 2009 року за реєстровим № 931, за яким сторонами договору були гр. [PERSON] - як продавець та гр. [PERSON] - як покупець. Зі змісту вищезазначеного договору, а саме: згідно п 5.1. - покупка вищевказаної квартири відбувалася за згодою чоловіка покупця гр.. [PERSON] , яка засвідчена Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 18.07.2009 р., р.№ 5-1323. Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою 11.06.2021 року за № 00031187962 був сформований повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , згідно якого в відомостях про дружину - прізвище нареченої до реєстрації шлюбу гр. [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу гр. [PERSON] . Згідно даних, які містяться у цьому витязі, до актового запису про шлюб за № 16, дата складання 16 травня 1995 року, були внесені зміни від 18 вересня 2018 року, підставою яких було рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області № 477/830/18 від 29 травня 2018 року про розірвання шлюбу. На запит Шостої запорізької державної нотаріальної контори від 15 листопада 2021 року про надання копії рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 року, справа № 477/830/18, провадження 2/477/556/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було отримано копію вищезазначеного рішення 09 грудня 2021 року за вхідним № 3194/02-14, згідно якого шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , зареєстрований. 16 травня 1995 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №16, розірвано. Рішення набрало законної сили 03 липня 2018 року. У зв?язку з тим, що заявники просять видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна, а саме квартири в цілому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не є можливим, так як вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю гр. [PERSON] та гр. [PERSON] та розірвання шлюбу яких не припинило спільної сумісної власності на вказану квартиру, набуту подружжям за час шлюбу. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Як встановлено постановою Верховного Суду у справі № 130/2319/17-ц «…..Статтями\~34,\~71 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одно із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя. У разі, якщо майно, яке зареєстроване за спадкодавцем, не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, той з подружжя, хто є живим, може подати заяву про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця. Неподання такої заяви не змінює правового режиму майна, яке входить до складу спадщини. Відповідно, заява одного із подружжя, хто є живим, про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця, підтверджує правовий статус майна померлого, як його особистого майна.» Відповідно до поданої до суду заяви [PERSON] , встановлено, що він відмовляється від виділу належної йому частки із спільного майна подружжя та видачі на його ім?я Свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя, так як все спадкове майно є особистою приватною власністю його колишньої дружини. Дана заява засвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужиською К.Т., зареєстровано за № 608 від 10 травня 2024 року. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями по закону, спадщину прийняли, інші особи претензій до спадкового майна не ставлять, позивачами на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачами зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved