Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 24.05.1984 та трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 22.01.1991, заповнені на « [PERSON] », [INFO] , належать [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] покликався на те, що він звернувся до Стрийського відділу обслуговування громадян № 4 Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області йому було відмовлено та надано відповідь про те, що до страхового стажу не зараховуються всі періоди роботи відповідно до трудових книжок від 24.05.1984 [NUMBER] та від 22.01.1991 [NUMBER] , оскільки на титульних сторінках документів прізвище « [PERSON] » не відповідає паспортним даним « [PERSON] », а тому він звертається до суду з даною заявою. Заінтересована особа не скористалася правом на подання пояснення. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17 квітня 2025 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 10/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2025 заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.05.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 11/. Ухвалою від 15.05.2025 справу розглядом відкладено на 02.06.2025 у зв`язку з неявкою заявника /а.с. 17/. Розгляд справи по суті відбувся 02.06.2025 за відсутності сторін. Заявник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечив. Відповідно до ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що трудові книжки від 24.05.1984 [NUMBER] та від 22.01.1991 [NUMBER] підтверджують перебування в трудових відносинах, а відповідно наявність трудового та страхового стужу в [PERSON] /а.с. 6-7/. Проте відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.02.2001, та картки платника податків, такі видано на [PERSON] , [INFO] /а.с. 3-5/. Відповідно до довідки від 21.02.2025 № 1304-5003615732 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с. 9/. Рішенням № 135050018077 від 05.03.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком та роз`яснено про те, що до страхового стажу не зараховуються всі періоди роботи відповідно до трудових книжок від 24.05.1984 [NUMBER] та від 22.01.1991 [NUMBER] , оскільки на титульних сторінках документів прізвище « [PERSON] » не відповідає паспортним даним « [PERSON] » /а.с. 8/. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у трудових книжках, які посвідчують наявність як трудового, так і страхового стажу, прізвища заявника [PERSON] , що ставить під сумнів належність йому таких, у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості оформити документи для призначення йому пенсії за віком. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. При цьому, обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що в трудових книжках від 24.05.1984 [NUMBER] та від 22.01.1991 [NUMBER] , прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Однак наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що такі належить саме [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов переконання, що у згаданих трудових книжках від 24.05.1984 [NUMBER] та від 22.01.1991 [NUMBER] , які є правовстановлюючими документами, допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме: замість вірного прізвища [PERSON] вказано [PERSON] . Факт належності вказаних документів [PERSON] , [INFO] , підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин заява підлягає до задоволення. Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , зазначених правовстановлюючих документів породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в можливості належним чином здійснити реалізацію права на отримання пенсії за віком з урахуванням відомостей, наявних у трудових книжках від 24.05.1984 [NUMBER] та від 22.01.1991 [NUMBER] . Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст.\~294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявника. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268\~ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.06.2025, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 02.06.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 17.06.2025.

Outcome: approved