Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якою просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , що настала [INFO] за місцем проживання померлого: [ADDRESS] . На обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що її батько - [PERSON] [INFO] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території України: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27.10.2023, «ДНР» № [NUMBER] . Наявна копія свідоцтва про смерть [PERSON] , яке видано 27.10.2023, що не є належним документом. [PERSON] , [INFO] , на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що отримати свідоцтво про смерть для здійснення реєстрації смерті у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України вона не має можливості. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] . Встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, їй необхідно для надання свідоцтва про смерть у відповідні органи на території України для державної реєстрації смерті її батька. Разом з тим, встановлення факту смерті їй необхідно для реалізації спадкових прав. Зауважує, що оскільки наявне свідоцтво про смерть батька не є документом встановленого зразка, виданого компетентним органом державної влади України, то у неї виникла необхідність звернутися до суду. Її батько помер на території України, яка входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309. Відповідно, на цій території на території Донецької області, яка є окупованою, органи державної влади та місцевого самоврядування України не функціонують. Зазначає, що на підтвердження родинних зв`язків з [PERSON] , який є її батьком, надає копію свого свідоцтва про народження. На підставі свідоцтва про шлюб її прізвище [PERSON] змінено на прізвище [PERSON] . Враховуючи, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту та для реалізації її права на спадкування, у неї є необхідність звернутися до суду із даною заявою. Заявниця у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, згідно з якою просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в місті Донецьк, Ленінський район, Донецька область, помер [PERSON] , [INFO] , що вбачається з документів, виданих на тимчасово окупованій території України, а саме: «сведетельство о смерти [NUMBER] », виданим 27.10.2023 так званим «Ленинским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» «справка о причине смерти №7355», виданою 27.10.2023 медичним закладом м. Донецьк, відносно [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] , причина смерті: «интоксикация злокачественная мочевого михуря с метастазами в печень». На підтвердження факту смерті свого батька заявницею також долучено фотографії його могили. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 21.08.1976 та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.04.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, відповідно до якого заявниця змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки від 13.04.2022 №2113-5001490015 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки аналіз документів, представлених заявницею, свідчать, що до заяви не додано встановлений чинним законодавством України документ, який є підставою для державної реєстрації смерті (відмова від 28.08.2025 №766/3111-53). Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, востаннє - з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб з Указом Президента від 15 квітня 2025 року №235/2025. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Частиною 2 ст. 319 ЦПК України передбачено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, місто Донецьк є тимчасово окупованою територію з 07 квітня 2014 року по теперішній час. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями), рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З огляду на відсутність у заявниці документів, необхідних для проведення державної реєстрації смерті, суд вважає можливим встановлення факту смерті [PERSON] , оскільки звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне їй для проведення державної реєстрації смерті батька на території України, яка контролюється державними органами, і отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку та реалізації у подальшому своїх прав на спадкування. При цьому суд враховує, що надані суду документи, які видані незаконно створеними органами, хоч і не мають юридичної сили, проте дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved