Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської міської військової адміністрації про скасування арешту майна, мотивуючи вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , даний будинок належить йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Відповідно до державного акту серії І-ДН № 102229 позивачу було передано землю, яка розташована на території [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що також підтверджує йому належність спірного житлового приміщення. Житловий будинок [ADDRESS] збудував сам з період роботи на підприємстві «Костянтинівський завод «АВТОСКЛО» з 17.08.1972 по 20.05.1975Ю для будівництва якого йому було надано позику за місцем роботи Костянтинівський завод «АВТОСКЛО», яку повністю було сплачено. Наразі позивач хоче розпорядитись своїм майном, а саме оформити договір дарування, проте усному виді нотаріусом було повідомлено, що на житловий буд. [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження житлового будинку. Так згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна містяться відомості про заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS] за реєстраційним номером 2451351; зареєстровано: 03.10.2005 року; реєстратор Костянтинівська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення б/н, 02.11.1973 заводу Автоскло. Позивач додатково зазначає, що при будуванні будинку нумерація його будинку була за номером [ADDRESS] , надалі Костянтинівське БТІ змінило нумерацію будинків та будинок що йому належить під [ADDRESS] . Згідно відомостей, які містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що «Завод «Автоскло ім. К.Т. Бондарєва» було припинено як юридичну особу 11.07.2012 у зв`язку з визнанням його банкрутом на підставі судового рішення від 04.07.2012 про справі № 3/5Б. Відомостей про правонаступників після ліквідації Костянтинівського підприємства «Завод «Автоскло імені К.Т. Бондарєва» немає. Оскільки на сьогоднішній час порушуються права позивача, як власника щодо розпорядження майном на свій власний розсуд, останній прохає суд скасувати заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстровано 03.10.2005 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою № обтяження 2451351, підставі повідомлення б/н, 02.11.1973 заводу «Автоскло». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Відповідачем відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2024, відкрито загальне провадження по цій справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2024, закрито підготовче провадження по цій справі. Рішенням Вищої ради правосуддя №2994/0/15-24 від 10.10.2024, змінено територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою суду від 07.05.2025 року дану справу було прийнято до провадження. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався. Через це суд, спираючись на норми ст.ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради від 08.12.2023 року, за даними КП «Костянтинівське БТІ» право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ) зареєстровано за [PERSON] . КП «Костянтинівське БТІ» видало технічній паспорт житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Відповідно до відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 366678033 від 21.02.2024 року на житловий будинок [ADDRESS] , який належить позивачу накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно: номер запису про обтяження: 2451351; зареєстровано: 03.10.2005 року реєстратором: Костянтинівська державна нотаріальна контора; документи подані для державної реєстрації: повідомлення б/н 02.11.1973 видавник: З-д «Автоскло». Згідно відомостей, які містяться у витягу з Єдиного державно реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» було припинено як юридичну особу 11.07.2012 року у зв`язку з визнанням його банкрутом на підставі судового рішення від 04.07.2012 про справі № 3/5Б. В єдиному реєстрі судових рішень міститься ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.07.2012 року (справа № 3/5б), відповідно до якої було ліквідовано юридичну особу Костянтинівське Державне підприємство «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева». V. Оцінка суду Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. В постанові ВП/ВС від 08.11.2019, прийнятій за результатами розгляду справи №643/3614/17 висловлено правовий висновок про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Виходячи з\~того,\~що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а власником, який не може розпоряджатись своїм майном за законом, вбачається наявність спору про право цивільне, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Зі змісту ст. 81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~598\~ЦК України,\~зобов`язання припиняється\~частково або\~у повному\~обсязі на\~підставах,\~встановлених договором\~або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. З огляду\~на те, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.07.2012 року (справа № 3/5б) було ліквідовано юридичну особу Костянтинівське Державне підприємство «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева», а правонаступників після ліквідації Костянтинівського підприємства «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» іншим підприємством, яке б мало відповідні права немає та зважаючи на те, що на сьогоднішній час порушуються права позивача, як власника щодо розпорядження майном на свій власний розсуд, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач в інший спосіб, позбавлений можливості захистити своє право. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 319, 321, 391, 598, 609 ЦК України та

Outcome: approved