Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі - позивач) звернулося до суду з цим позовом, у якому також просило стягнути з [PERSON] (надалі - відповідач, Позичальник) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі - Кредитодавець, Товариство) та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109728153023 (далі - кредитний договір, договір). Договір укладено в електронній формі та зі сторони відповідача підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору за цим договором Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно з п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3 000 грн. 01 грудня 2021 року укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2109728153023. 10 січня 2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2109728153023. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2109728153023. Станом на день звернення до суду строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості за Договором № 2109728153023 від 07 квітня 2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 53 162,70 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 3 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 50 162,70 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30 870,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 3 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27 870,00 грн. Постановленою суддею ухвалою від 24 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та ухвали суду отримано відповідачем 12 листопада 2024 року. 26 грудня 2024 року відповідачем надано пояснення, згідно з якими відповідач заперечив проти позову. Вказав, що він є пенсіонером, який отримує лише 2 980 гривень на місяць, просить захистити його від несправедливості, що сталася через злочинні дії сторонніх осіб. У 2021 році, а саме 07 квітня 2021 року він став жертвою злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України. Внаслідок цього, зловмисники викрали його телефон, банківські картки та його особисті документи. Саме факт викрадення моїх особистих документів та зловживання ними, стало причиною ситуації, що склалася: на його ім`я, без його відома та активної згоди, з таємним незаконним використанням його персональних даних, було оформлено кредит. Його життя, складне через вік і обмежені фінансові можливості, перетворилося на постійний стрес і боротьбу за свої права. Факт вчинення правопорушення підтверджується документальними відомостями: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, де вказано номер кримінального провадження: 12021046630000078, дата реєстрації - 09 квітня 2021 року; протоколом допиту потерпілого від 19 квітня 2021 року; протоколом додаткового допиту потерпілого від 23 квітня 2021 року; письмовим звернення до начальника служби безпеки ГК «Фокстрот» про надання інформації про використання карток потерпілого від 26 квітня 2021 року;протоколом додаткового допиту потерпілого від 05 травня 2021 року; постановою про закриття кримінального провадження від 26 серпня 2021 року. Інформація, що вказана у цих документах підтверджує той факт, що відповідач став жертвою нападу, внаслідок якого зловмисники скористалися існуючим становищем та оформили на його ім`я численну кількість кредитів саме у мікрофінансових організаціях, де процедура ідентифікації є спрощеною, а особиста присутність позичальника не передбачена. Він не підписував жодного кредитного договору у цій, або будь-якій іншій мікрофінансовій організації. Угода, укладена на його ім`я не містить ані його особистого підпису, ані інших підтверджуючих відомостей, що кредит було взято особисто ним. Підписання угоди відбувалося онлайн, із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що дає змогу будь-якій людині підписати договір, якщо в неї є доступ до електронного носія (телефону чи комп`ютеру). Фінансова установа, яка була первинним кредитором - ТОВ «Служба миттєвого кредитування», не перевіривши належним чином документи та особу позичальника, допустила вчинення шахрайства. Закон зобов`язує такі установи дотримуватися вимог ідентифікації клієнта, але в цьому випадку цього зроблено не було. Викрадені документи дали змогу злочинцям використовувати його ім`я для власної вигоди, залишивши відповідача в заручниках їхніх дій. Наголошує, що пенсія, яку він отримує, ледве покриває базові потреби й він не міг, перебуваючи в такій ситуації, брати на себе фінансове зобов`язання, що перевищує його можливості. Наголошує, що він не має жодного відношення до кредиту, оскільки належних доказів того, що кредит брав особисто він у кредитодавця немає. 28 січня 2025 року позивачем подано відповідь на відзив, у яких представник позивача вказує, що укладений кредитний Договір між первісним кредитором та відповідачем відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, є чинним та таким, що підлягає виконанню. Відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання кредитних коштів, проте посилається на те, що вказані дії були вчинені не ним особисто, а відтак є шахрайськими. При цьому, відповідач не заперечує факту відповідності його особистим даним, даних, зазначених в договорі, зокрема: паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки фізичної особи-платника податків, дати народження, адреси реєстрації, номеру карткового рахунку. Відповідач наголошує на шахрайських діях при отриманні кредитних коштів в 2021 році, проте вироку суду щодо визнання дій при укладанні договору шахрайськими [PERSON] не надано. Долучені документи не доводять факту непідписання договору відповідачем. Не встановлено особу злочинця, якщо мав місце скоєний злочин, особу, стосовно якої він вчинений, не доведено факту вчинення злочину, з визначенням особи злочинця та притягненням його до кримінальної відповідальності. Жодного документу, який би засвідчував скоєння злочину стосовно [PERSON] в частині підроблення документів, підпису, отримання коштів, тощо, не надано. Враховуючи, що відомості про злочин повідомлені самим відповідачем, а саме по собі внесення відомостей до ЄРДР не може вважатись підтвердженням фактів, наведених в такому зверненні, витяг з ЄРДР не може ні підтвердити, ні спростувати обставини, на які посилається відповідач. Відповідачем не надано доказів того, що відносно нього було вчинено шахрайські дії та він не укладав кредитний договір. Якщо б мало місце незаконне заволодіння персональними даними відповідача та отримання від його імені кредитних коштів, кримінальним процесуальним кодексом передбачено спеціальний порядок відшкодування (компенсації) шкоди потерпілому. Шахрайські дії щодо особи не звільняють таку особу від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання, а спір між потерпілим та обвинуваченим не стосується правовідносин між боржником та кредитором та має вирішуватись окремо в рамках кримінального провадження. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позову. Вказав на наявність доказів підпису відповідачем договору електронним ідентифікатором, перерахування відповідачеві грошових коштів. Наголосив на протиріччях в поясненнях відповідача, наявність у договорі даних паспорту, які не могли бути відомі стороннім особам, оскільки паспорт знаходиться у відповідача та не був викрадений. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Послався на свій тяжкий матеріальний стан, проблеми зі здоров`ям, незначний рівень доходів у виді пенсії, неможливість працевлаштування через похилий вік, наявність сина, який проходить службу в армії, сина інваліда війни. Пояснив, що договір він не підписував та грошові кошти не отримував. 07 квітня 2021 року по дорозі на роботу у нічну зміну невідомі особи нанесли йому удар по голові, від чого він втратив свідомість. Коли він відновив свідомість зрозумів, що в нього викрали мобільний телефон, на якому був встановлений додаток «Приват24», пенсійне посвідчення та банківські картки. Він дійшов до роботи та після її закінчення звернувся до правоохоронних органів, подавши заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Після цього він звернувся до установи банку АТ КБ «ПриватБанк», де повідомив про крадіжку банківських карт. Співробітники банку повідомили його про блокування карток. Через незначний проміжок часу він дізнався, що за допомогою його мобільного телефону та банківських карток невідомі особи отримали у кредит грошові кошти, в тому числі від АТ КБ «ПриватБанк», оформили послугу «Оплата частинами» у магазині мережі «Фокстрот». Звернувшись до відділення кіберполіції з заявою про необхідність встановлення місцезнаходження телефону його повідомлено про вчинення таких дій лише на підставі відповідних процесуальних документів, клопотання слідчого. В наступному слідчим закрито кримінальне провадження та повідомлено про необхідність сплати боргів за кредитами. На дзвінки кредитних організацій з вимогою сплатити борг ним повідомлялося про викрадення його персональних даних невідомими особами. Вказав на те, що довіряючи співробітникам правоохоронних органів він самостійно не встановлював кредитних установ, у яких від його імені оформлено кредит, не звертався до них. Яким чином оформлено кредити він не знає. До банківської установи, яка є власником банкомату не звертався. Наголосив, що якби він знав про заборгованість у розмірі 3 000,00 грн він би здійснив їх повернення не чекаючи нарахування відсотків. Суд, оцінивши доводи позовної заяви, пояснень та відповіді, пояснень представника позивача та відповідача, перевіривши їх наданими та отриманими судом доказами у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 07 квітня 2021 року від імені [PERSON] з анкетними даними, з дотриманням викладеного оригіналу: «№ 2109728153023. Клієнт: [PERSON] . Паспорт: серія [NUMBER] виданий Новомосковскім РО УМВД Україні в Днепропетровской области від 05.12.2005; ІПН: [NUMBER] ; АДРЕСА ПРОЖИВАННЯ: [ADDRESS] ; Адреса реєстрації: [ADDRESS] ; Дата народження: [INFO] ; Телефон: [NUMBER] ; електронна адреса клієнта, на яку направлений договір: [INFO] ; Номер карткового рахунку: [NUMBER] » складено та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «[NUMBER]» Заяву-Анкету (для отримання кредиту) № 2109728153023, згідно з якою, ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними, позичальник просить Товариство надати йому кредит на особисті потреби у розмірі: 3 000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язується повернути кредит у розмірі 3 000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. Згідно з анкетою позичальник, окрім іншого: Підтверджує, що доступ до заповнення від його імені Заяв-Анкет на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua належить лише йому, ніякі інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю оформлення електронного кредитного договору з товариством. Всі Заяви-Анкети, що надходять від його імені на сайт smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua належить лише йому, ніякі інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю оформлення електронного кредитного договору з Товариством. Всі Заяви-Анкети, що надходять від мого імені на сайт smk.zp.ua та www.bisfrozaim.ua є дійсними та наданими ним особисто. Всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто /а.с.9, зворот/. 07 квітня 2021 року укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109728153023, підписаний між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (Товариство) та [PERSON] (Позичальник), із застосуванням електронним підписом одноразовим ідентифікатором «[NUMBER]». Згідно з умовами Кредитного договору (п.1.1 - 1.4.2), Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього Договору, його додатків та правил. Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, Невід`ємною частиною цього договору є «ПРАВИЛА НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ, У ТОМУ ЧИСЛІ НА УМОВАХ ФІНАНСОВОГО КРЕДИТУ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі - «правила»). Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua. За п. 2.1.1.1, 2.1.1.7 Кредитного договору Товариство має право: вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором; укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. Згідно з п. 2.2.1.2, 2.2.1.4 Кредитного договору Позичальник має право: доступу до інформації, право на отримання якої встановлено законодавством України; протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору позичальник повідомляє товариство у письмовій формі до закінчення строку у 14 календарних днів з дня укладення договору. Додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані (п.4.14). За п. 4.9 Позичальник підтверджує, що: отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, у тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; отримав підписаний сторонами екземпляр договору, графік платежів, паспорт кредиту; ознайомлений з умовами Закону України «Про захист прав споживачів», повідомленням суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані та правилами; отримав кредит не на споживчі цілі; інформація надана товариством з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно з п. 1.5 - 1.6, 4.3, 4.4, 4.15 Кредитного договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4.3 цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного кодексу України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. В графі «Позичальник» договору вказано, із дотриманням тексту оригіналу: «ПІБ: [PERSON] , ІПН: [NUMBER] ; Паспорт: [NUMBER] ; Орган, що видав: Новомосковскім РО УМВД Україні в Днепропетровской области; Дата видачі: 05.12.2005. Адреса: [ADDRESS] ; Електронна адреса клієнта, на яку направлений договір: [INFO] ; тел.: [NUMBER] . Також позивачем надано додатки до Кредитного договору: Графік платежів, /а.с.10/; Паспорт споживчого кредиту /а.с.10-11/, підписані 07 квітня 2021 року від імені [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «[NUMBER]». На виконання умов Кредитного договору, із урахуванням Договору про організацію переказу грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», здійснено переказ грошових коштів з деталями транзакції: Номер карти [NUMBER] ; Власник карти (емітент) банк COMMERCIAL BANK PRIVATBANK; Категорія карти Visa; Час запиту 07.04.2021 10:52:24; Номер договору згідно інформації від кредитора 2109728153023; Сума 3 000; Валюта UAH /а.с.14/. З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу суду про витребування доказів, убачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Ідентифікаційні дані власника картки: прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; серія та номер паспорта [NUMBER] ; адреса місця проживання [ADDRESS] ; контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) [NUMBER] /а.с.94/. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 07 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року: фінансовий номер телефону: [NUMBER] . З наданої суду виписки від 26 березня 2025 року по рахунку № [NUMBER] за період 07 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року /а.с.95/ вбачається, що [PERSON] у період, наведений у виписці вчинив витрати на суму 29 819,14 грн та отримав надходження на суму 27 859,30 грн. Баланс на початок періоду 1 960,53 грн, на кінець - 0,69 грн. З виписки вбачається, операції: зарахування переказу на картку [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 2 500,00 грн; зарахування переказу на картку [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 8 000,00 грн; зарахування переказу на картку [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 6 000,00 грн; зарахування переказу на картку [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 2 440,00 грн; зарахування переказу на картку [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 3 800,00 грн; переказ зі своєї картки [NUMBER] - 08 квітня 2021 року у сумі -1,25 грн; переказ зі своєї картки [NUMBER] - 08 квітня 2021 року у сумі - 1,89 грн; банкомат з картки [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 10 000,00 грн; банкомат з картки [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 4 000,00 грн; банкомат з картки [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 4 000,00 грн; банкомат з картки [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 2 000,00 грн;з картки [NUMBER] переказ на свою карту [NUMBER] через додаток Приват24 07 квітня 2021 року у сумі 4 580,00 грн;на картку [NUMBER] переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 07 квітня 2021 року у сумі 48,24 грн; зарахування переказу на картку [NUMBER] 07 квітня 2021 року у сумі 3 000,00 грн; з картки [NUMBER] переказ на свою карту [NUMBER] через додаток Приват24 07 квітня 2021 року у сумі 3 036,00 грн; 21 квітня 2021 року виплати Пенсійного фонду, пенсія, на карту [NUMBER] у сумі 2 200,00 грн; 21 квітня 2021 року зняття готівки з карти [NUMBER] в банкоматі ГО ОкеанМаш, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, у сумі 2 200,00 грн. З наданої суду копії розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 2109728153023 від 07 квітня 2021 року, складеногоТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», вбачається, що станом на 30 листопада 2021 року заборгованість [PERSON] становила 52 157,10 грн, з якої 3 000,00 грн тіло кредиту, 49 157,10 грн проценти. 30 листопада 2021 року розмір заборгованості за відсотками зменшено на 28 217,10 грн до 20 940,00 грн /а.с.15/. При цьому, відсотки у розмірі: по 60,00 грн щоденно нараховувалися у період з 07 по 22 квітня 2021 року; по 109,20 грн щоденно нараховувалися у період з 23 квітня по 06 травня 2021 року; по 150,60 грн щоденно нараховувалися у період з 07 по 21 травня 2021 року; по 230,10 грн щоденно нараховувалися у період з 22 травня по 30 листопада 2021 року. 01 грудня 2021 року укладено договір факторингу № 1-12 /а.с.19-21/, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Кредитним договором № 2109728153023 (№ у реєстрі 26459) /а.с.22-23, 24/. Згідно з витягом з Реєстру Боржників, сума заборгованості за Кредитним договором № 2109728153023, яка перейшла до нового кредитора становила 23 940,00 грн, з яких 3 000,00 грн тіло кредиту, 20 940,00 грн - відсотки. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 2109728153023 від 07 квітня 2021 року, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», у період з 01 грудня 2021 року по 06 квітня 2022 року нараховано відсотки за Кредитним договором за 127 днів у розмірі 29 227,70 грн /а.с.17/. 10 січня 2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 /а.с.25-27, 30/, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним договором № 2109728153023 (№ у реєстрі 19926) /а.с.28-29, 31/. Згідно з витягом з Реєстру Боржників, сума заборгованості за Кредитним договором № 2109728153023, яка перейшла до нового кредитора становить 53 162,70 грн, з яких 3 000,00 грн тіло кредиту, 50 162,70 грн - відсотки. Доказів сплати заборгованості за договором суду не надано. Таким чином суд висновує, що між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Позивач наполягає на невиконанні відповідачем зобов`язань, взятих за договором, а відповідач - на відсутності його волі та обізнаності про існування зобов`язання, відсутності доказів укладення ним договору. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Матеріали справи підтверджують, що кредитодавець ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, зарахувавши кредитні кошти на картковий рахунок відповідача. Відповідач, у свою чергу, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На переконання суду, позивачем доведений факт укладання між сторонами кредитного договору, шляхом електронного документообігу надсилання пропозиції, з ідентифікатором доступу. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 605/196/16-ц, які згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача щодо наявних зобов`язань та заборгованості за кредитним договором. Посилання відповідача на безпідставність вимог позивача у зв`язку з тим, що несанкціонований доступ до його особистих даних було отримано шахрайським способом невстановленими особами шляхом викрадення телефону зі встановленим програмним забезпеченням, зняттям коштів за допомогою викраденої банківської карти не знаходять свого підтвердження. Доводи відповідача та надані ним докази самі по собі містять суперечливі факти та відомості. Так, відповідно до витягу з ЄРДР за № 12021046630000078 від 09 квітня 2021 року, відповідач звернувся до поліції 08 квітня 2021 року з повідомлення про подію крадіжки мобільного телефону та банківських карток невідомою особою, що сталася 06 квітня 2021 року за адресою: м. Дніпро, вул. Вітчизняна, 35 (ЖЄО № 9817 від 08 квітня 2021 року) /а.с.62/. В той час, як кредитний договір укладений 07 квітня 2021 року о 10:52 год /а.с.14/. В протоколі допиту потерпілого від 19 квітня 2021 року /а.с.61/ відповідач повідомляє дізнавачеві, що він 06 квітня 2021 року близько 18 години 00 хвилин, направлявся на роботу, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 93. Щоб доїхати на роботу, йшов по вулиці Ризькій, потім по Вітчизняній до вулиці Калинової, коли йшов по вул. Вітчизняній та не зрозумів як це трапилось, що він втратив свідомість, отямившись через декілька хвилин і побачив біля себе невідомого хлопця, який допоміг йому доїхати до роботи, викликавши таксі. Приїхавши на місце роботи за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 93 , виявив відсутність свого мобільного телефону Редмі 8 та гаманець, в якому знаходилися банківські картки, 2 карточки його та дві карточки його дружини, та його пенсійне посвідчення. 08 квітня 2021 року він звернувся до «ПриватБанку», для того щоб заблокувати банківські картки, проте працівники банку його повідомили, що 07 квітня 2021 року на банківську картку [NUMBER] на суму 21 722,7 грн у Фокстрот, за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, було оформлено кредит. В протоколі додаткового допиту потерпілого від 23 квітня 2021 року /а.с.63-64/ відповідач повідомляє дізнавачеві, що ударів у момент втрати свідомості не відчував, від чого втратив свідомість не знає, це трапилося несподівано, сильних тілесних ушкоджень на собі не виявив, крім одного синця на нозі. До лікарні не звертався. Втрата свідомості у нього буває рідко. До лінії 102 із вказівкою на побиття телефонувала його невістка, яка невірно його зрозуміла. З сумки, яка була при ньому зник зарядний пристрій, з кишені куртки зник гаманець, в якому знаходилися 4 банківські картки і пенсійне посвідчення, мобільний телефон, з пальця зник перстень. В останнє бачив речі при собі, коли збирався на роботу. Сумка була при ньому після втрати свідомості з побитим посудом, після чого він викинув сумку у смітник. В протоколі додаткового допиту потерпілого від 05 травня 2021 року /а.с.66-67/ відповідач повідомляє дізнавачеві, щодійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . На своїх попередніх показах настоює. Знаходячись вдома за адресою: [ADDRESS] або за місцем своєї роботи: м. Дніпро, вул. Каруни, 93 , на його мобільний номер телефону приходять СМС-повідомлення, з якого саме числа приходять СМС він повідомити не може. СМС приходять з сайту «Му Credit» з текстовим повідомленням: «Через два дні завершується термін вашого кредиту. Погасіть його вчасно», з сайту «бистрозайм» з текстовим повідомленням: «щоб уникнути статусу неблагонадійного клієнта, срочно внесіть оплату. Контроль рахунку», з сайту «Кредит7» з текстовим повідомленням: «Кредит просрочений. Ваш договір передано в інший відділ», з сайту «Монівео» з текстовим повідомленням: «Нагадуємо, 05.05.2021 вам необхідно повернути кредит у розмірі 2 500,00 грн. кредит і 6,50 грн проценти. Сума вказана станом на 03.05.2021», з сайту «бистрозайм» з текстовим повідомленням: «для закриття займа в срок 22.04.2021 оплатіть суму 3 960 грн». При цьому, відповідачем не надано доказів того, що після втрати телефону, банківських карток, установлення факту несанкціонованого доступу до його особистих даних, оформлення кредитів, він звертався з відповідною заявою до фінансових установ з приводу шахрайських дій, в тому числі до ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», відмовлявся від кредиту, оформленого на його ім`я за його даними у 14 денний термін. На запитання головуючого в судовому засіданні відповідач пояснив, що до кредитних установ не звертався, повідомив лише АТ КБ «ПриватБанк», 08 квітня 2021 року заблокував рахунок та здійснив перевипуск карти. На запитання про відмінності між датою крадіжки (06 квітня 2021 року) та датою звернення до поліції (08 квітня 2021 року) конкретних пояснень не надав. Пояснюючи причину не звернення до банківських установ покликанням на довіру до слідчого поліції. Приписами ст. 1 Закону України Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-IX від 30 червня 2021 року, з-поміж іншого, визначено, що кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника; неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди. Згідно з п. 3-5 ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: ….. 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Згідно зі ст. 87 Закону платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. У разі виявлення невідповідності інформації платник має відшкодувати надавачу платіжних послуг шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій. Платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Крім того, відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, платіжні інструменти використовуються для ініціювання платіжних операцій з рахунків та/або електронних гаманців, відкритих у надавачів платіжних послуг відповідно до законодавства України (п.103); держатель має право здійснювати платіжні та/або інші операції виключно з використанням персоналізованого платіжного інструменту чи його реквізитів (якщо інше не встановлено законодавством України) відповідно до договору, укладеного з емітентом (п.104); власник рахунку несе відповідальність за використання корпоративних (бізнесових) платіжних інструментів під час здійснення платіжних та/або інших операцій (п.108); держатель здійснює платіжні та/або інші операції за допомогою платіжного застосунку, який пропонується надавачем платіжних послуг у порядку, визначеному в договорі з надавачем платіжних послуг (п.115); користувач зобов`язаний: 1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень (п.136); користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Всупереч указаних вимог, відповідачем, після встановлення факту заволодіння іншими особами телефону та виявлення факту несанкціонованого доступу до його особистої інформації, не вчинено жодних дій спрямованих на повідомлення представників фінансових установ щодо шахрайський дій та незаконного використання такої інформації для оформлення грошових зобов`язань. Також згідно з Постановою Дізнавача СД ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 серпня 2021 року СД ВП № 1 ДРУГІ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021046630000078 від 09 квітня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 08 квітня 2021 року до ВП № 1 ДРУП надійшла заява [PERSON] , що мешкає: [ADDRESS] , який просить прийняти заходи до невідомої особи, яка 06 квітня 2021 року за адресою: м. Дніпро, вул. Вітчизняна, 35 , скоїла крадіжку його мобільного телефону та банківських карток. (ЖЄО № 9817 від 08.04.2021). У ході досудового розслідування було надано доручення співробітникам сектору кримінальної поліції у відповідності зі ст. 40 КПК з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, але отримати інформацію, яка б становила оперативний інтерес для дізнання отримано не було. Наявність камер відео спостереження на місці вчинення кримінального правопорушення та поблизу місця не виявлено. Свідків та очевидців, які можливої бачили факт вчиненого кримінального правопорушення не встановлено. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12021046630000078 від 09 квітня 2021 року закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення /а.с.68-69/. Окрім того, з виписки за договором, наданої АТ КБ «ПриватБанк» убачається, що 21 квітня 2021 року відповідачем на власний рахунок, хоча і за іншим номером банківської карти отримано грошові кошти у виді пенсії в сумі 2 200,00 грн та знято їх в м. Дніпро. На запитання головуючого про особу, якою отримано готівкові кошти відповідач указував, що вказані кошти отримані не ним та він не був у місті Дніпрі, в той час, як у наданих протоколах допиту потерпілого, вказував дізнавачеві про проживання, в тому числі, у місті Дніпро. Таким чином, сама по собі наявність кримінального провадження, порушеного за заявою [PERSON] не може свідчити, про вчинення злочину щодо відповідача, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише обвинувальним вироком суду, а також не може бути підставою для звільнення позичальника від обов`язку належного виконання кредитного зобов`язання і виконання умов договору, в разі настання певних обставин, передбачених ними. Крім того, вказане кримінальне провадження закрито постановою дізнавача. Відповідачем на запитання представника позивача під час судового розгляду не повідомлено про те, яким чином при заповненні кредитного договору вказані паспортні дані відповідача, не пояснено джерела зазначення у договорі інших даних, зокрема щодо місця роботи. При цьому, судом у судовому засіданні неодноразово роз`яснено відповідачеві засади принципу змагальності, права відповідача на отримання правової допомоги, право залучення представника, в тому числі звернення до центру надання безоплатної вторинної допомоги. На роз`яснення суду відповідачем повідомлено про неможливість отримання безоплатної вторинної допомоги та залучення адвоката через недостатній рівень доходу. Таким чином, на переконання суду, відповідачем не надано належних доказів укладення Кредитного договору від його імені іншою особою (особами) та за відсутності його волевиявлення, вжиття дій зі звернення до кредитодавця для перевірки помилковості видачі кредиту, відмови від нього у строк, установлений Законом України «Про споживче кредитування», матеріали справи доводять, що перерахування кредитних коштів за Кредитним договором здійснено на рахунок АТ КБ «ПриватБанк», відкритий на ім`я відповідача. Відповідач указує, що 06 серпня 2021 року викрадено його телефон із програмним забезпеченням доступу та його кредитні карти. Однак, суд зазначає, що без введення позичальником відповідних даних, відомих тільки відповідачеві, таких, як пароль до телефону (PIN), коду доступу до кредитних карток (CVV), здійснення його верифікації, в тому числі і шляхом введення паролів доступу до передання ним та отримання Товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А відповідачем не надані докази протиправності дій третіх осіб стосовно нього, які стосуються підписання кредитного договору. Окрім того, відповідач вчасно не вчинив жодних дій спрямованих на своєчасне, невідкладне сповіщення Кредитодавця й АТ КБ «ПриватБанк» про несанкціонований доступ до його особистих даних. На підставі досліджених доказів, суд висновує, що відповідач має повернути грошові кошти, які зараховані на його кредитний рахунок та сплатити відсотки за їх використання. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Суд звертає увагу, що згідно з розрахунками, наданими позивачем від попередніх кредиторів, убачається, що станом на 30 листопада 2021 року заборгованість [PERSON] становила 52 157,10 грн, з якої 3 000,00 грн тіло кредиту, 49 157,10 грн проценти. 30 листопада 2021 року розмір заборгованості за відсотками зменшено з 28 217,10 грн до 20 940,00 грн /а.с.15/. При цьому, відсотки у розмірі: по 60,00 грн щоденно нараховувалися у період з 07 по 22 квітня 2021 року; по 109,20 грн щоденно нараховувалися у період з 23 квітня по 06 травня 2021 року; по 150,60 грн щоденно нараховувалися у період з 07 по 21 травня 2021 року; по 230,10 грн щоденно нараховувалися у період з 22 травня по 30 листопада 2021 року. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Матеріали справи не містять будь-якого іншого розрахунку заборгованості по відсотках на суму 27 870,00 грн, а розрахунок генерального директора ТОВ «Вердикт капітал» від 10 січня 2023 року не можна вважати розрахунком заборгованості, тому що не відображає розмір застосованої відсоткової ставки, підстави її нарахування та унеможливлює суду перевірити правильність їх нарахування. Таким чином, суд висновує про доведеність заявлених вимог частково й стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 2109728153023 від 07 квітня 2021 року в розмірі 23 940,00 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту та 20 940,00 грн відсотків. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом установлено, що за звернення до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково на 77,55% суд висновує, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню частина витрати з оплати судового збору в сумі 2 348,21 грн. Також позивач просить відшкодувати понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. До позовної заяви додана копія договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07 червня 2024 року, укладеного між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» /а.с.35,зворот-36/. За змістом цього договору адвокатське об`єднання надає клієнту юридичну допомогу, у тому числі представляє інтереси клієнта в судах під час розгляду правових спорів. Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Якщо інше не передбачено заявкою на надання юридичної допомоги, клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги у строк до 60 банківських днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги та надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати. Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» підписано заявку на надання юридичної допомоги № 431 від 07 червня 2024 року та витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року. За змістом цих документів сторонами договору про надання правової допомоги погоджено кількість та вартість юридичних послуг стосовно супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , загальний розмір витрат на правову допомогу 9 000,00 грн. Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, з огляду на суму, заявлену до стягнення при зверненні з позовом, суд вважає заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн неспівмірним, оскільки позов стосується договору кредиту, справа є малозначною, не потребує вивчення великої кількості судової практики, внаслідок чого висновує, що зміст виконаної роботи (2 години на надання усної консультації та 2 години на складання позову) є завищеним, внаслідок чого витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 3 000,00 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 КПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2 326,50 грн, з розрахунком 3 000 х 77,55%. На підставі викладеного,

Outcome: partial