Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

30 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційним номер [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційним номер [NUMBER] . В обґрунтування заяви [PERSON] вказав, що встановлення факту родинних відносин необхідно для звернення до державних органів, установ, нотаріусів та інших установ з метою реалізації конституційних прав. Від встановлення цього факту залежить виникнення та зміна особистих та майнових прав, а діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Шенцевій О.П. Матеріали заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення передані судді 01 травня 2025 року. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року заяву [PERSON] , заінтересована особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху та надано заявнику строк 5 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків. 09 травня 2025 до суду подано заяву [PERSON] про долучення до матеріалів справи. 13 травня 2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. 16 травня 2025 року представником Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано до суду пояснення по справі № 522/9312/25, в якій вказали, що згідно чинного законодавства, рішення суду про встановлення факту родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін або доповнень до актових записів цивільного стану, в якій також просили розглядати справу без участі представника відділу. 12 червня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності заявника. Інших заяв, клопотань, пояснень від учасників справи до суду не надходило. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Слов`янську Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з наданою копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00049225433, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . За паспортом серії [NUMBER] , виданого Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області 22 травня 1996 року, прізвище матері вказано « [PERSON] ». В зв`язку з чим, заявник звернувся до Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зі зверненням про видачу свідоцтва про народження, на підставі актового запису про народження № 1468 від 25.11.1982 із зазначення прізвищ дитини та батька дитини « [PERSON] », а матері дитини « [PERSON] ». Листом Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) № 23/24.27-117 від 02.05.2025 року заявника повідомлено про неможливість видачі документа з різним написанням прізвищ, заявнику запропоновано звернутися до суду. В зв`язку з чим, а також неможливістю вирішити дане питання у позасудовому порядку, заявник був змушений звернутись до суду з даною заявою. Таким чином, встановлена відмінність в написанні імені матері сина, призводить до неможливості підтвердити родинний зв`язок між матір`ю та сином, через різне написання імені (прізвища) матері. Отже, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] , а тому суд вважає, що помилка в написанні прізвища є технічною, через переклад. Факт родинних відносин між, заявником і [PERSON] , підтверджується доказами, а саме свідоцтвом про народження, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Також у довідці про РНОКПП [PERSON] визначено номер [NUMBER] , відповідно до довідки РНОКПП [PERSON] - [NUMBER] . З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00049225433 відносно [PERSON] , РНОКПП дитини - [PERSON] : [NUMBER] , РНОКПП матері - [PERSON] : [NUMBER] ; РНОКПП батька - [PERSON] : [NUMBER] . Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/386-m встановлено, що нормативний запис прізвища українською мовою [PERSON] , але з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, неоднозначну мотивацію похідної основи антропоніма тощо. Відтак, матеріалами справи встановлено факт родинних відносин між заявником та матір`ю та в сукупності вказані докази дають підстави для висновку, що\~ [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційним номер [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] ідентифікаційним номер [NUMBER] . Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 частини 1 статті 315\~ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи доведений факт того, що\~ [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційним номер [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційним номер [NUMBER] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. У Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 р. "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року. Зміст\~статті 89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для підтвердження особистих немайнових неоспорюваних прав, обов`язків, та відносин між заявником та його матір`ю, як між членами сім`ї першого ступеня споріднення. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що про задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved