Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

10.04.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визначити, що частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становлять по 1/3 ідеальній частині. В обґрунтування позову посилається на те, щозгідно свідоцтва про право власності на квартиру від 15.11.2005, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира зареєстрована Дрогобицьким МБТІ та ЕО на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу №52 за реєстраційним номером №15838. Зазначає, що крім неї, інші співвласники вказаної квартири, син і внук позивачки, не беруть участі в утримані житла не проводять поточний ремонт, не сплачують комунальні послуги, незважаючи на те, що повинні робити це разом у рівних частках. Визначення частки у праві спільної сумісної власності необхідне позивачці, оскільки остання має намір розпорядитися належною їй часткою у квартирі за життя. Пояснює що неодноразово зверталась до відповідачів із проханням укласти договір про визначення часток у праві власності на вказану квартиру, щоб таким чином визначити також розмір їх участі у витратах на квартплату, здійснення поточного ремонту тощо, але вони не вважають за обхідне укладати такий договір, а прохання позивачки ігнорують. Отже, оскільки відповідачі відмовляються у позасудовому порядку визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності, змушена звернутись до суду з даним позовом. 10.04.2025 суддею отримано відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою від 10.04.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 08.05.2025. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Протокольною ухвалою від 08.05.2025 змінено порядок розгляду даної справи, здійснено перехід із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у загальне позовне провадження з викликом сторін зі стадії підготовчого судового засідання. Замінено дане судове засідання підготовчим судовим засіданням. Ухвалою від 09.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 05.06.2025. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Представник позивача позов підтримує, відповідачі не заперечують з приводу задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в с. Качківка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована та проживає на [ADDRESS] /а.с.3/. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у власність квартиру [ADDRESS] шляхом приватизації, згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності на вказану квартиру зареєстровано у Дрогобицькому МБТІ за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в реєстрову книгу №52 за реєстровим номером 15838 /а.с.5-6/. Частинами першою та другою\~статті 368 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та другою\~статті 370 Цивільного кодексу України\~встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними бо законом. Стаття 322 ЦК України\~встановлює, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 13 Конституції України\~власність зобов`язує. Тому власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном та здійснювати стосовно останнього будь-які дії, що не суперечать закону, але й мусить виконувати певні обов`язки, передбачені законом. Одним з таких обов`язків власника є його обов`язок утримувати майно, що йому належить. Це означає, що він має нести витрати, необхідні для збереженості майна, а також мусить вживати усіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. У відповідності до роз`яснень, наданих у\~Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). В зв`язку з наведеним, той факт, що відповідачі позов визнають, виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved