Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

28.04.2025 представник ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Дорошенко О. В. звернулася суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 54243,0 гривень, судових витрат та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 20.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 439483172 у формі електронного документу, відповідно до якого останній отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 22050,00 грн. 19.11.2024\~між\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»\~та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № MB-ТП/9, у відповідності до умов якого\~ТОВ «Манівео швидка фінансовадопомога»\~передала ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняв належні\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»\~права вимоги до боржників.\~На даний час відповідач зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, внаслідок чого має заборгованість за вказаним кредитним договором, яку і просить стягнути позивач, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі за сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.05.2025 відкрито спрощене провадження по справі. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Таліон Плюс», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендове повідомлення про його отримання 14.05.2025. Відповідач не повідомив суд про причини неявки; відзив на позов не подав. Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, згідно ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»\~та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 439483172 /а. с. 17 зворотна сторона-328/ у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ознайомлення відповідача з умовами кредитування підтверджується паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» /а. с.15 зворотна сторона-17/. Умовами п.7.1 договору передбачено, що на момент укладення цього договору сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування- 17.10.2024, а саме протягом 27 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Відповідно до п. 7.3. договору кінцевою датою повернення (виплати) кредиту є 20.10.2029 року. Згідно п. 8.3 договору базова процентна ставка складає 1,00 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало згідно з кредитним договором № 439483172 від 20.09.2024 на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 22050,00 грн /а. с. 33 /. 19.11.2024\~між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/9 /а. с. 7 зворотна сторона -9/, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором кредитної лінії № 439483172 від 19.11.2024, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] \~на загальну суму 22050,00 грн /а. с.11/. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги, про що свідчить електронний лист, відправлений відповідачу на електронну адресу, зазначену ним при укладанні договору /зворотна сторона а. с.34/ Про дострокове розірвання кредитного договору № 439483172 від 19.11.2024 та про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 65268,00 грн ТОВ «Таліон Плюс» повідомило [PERSON] \~, про що свідчить лист про дострокове розірвання договору, відправлене на електронну адресу відповідача /а. с.35/. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість за кредитним договором № 439483172 від 19.11.2024 згідно розрахунку позивача становить 65268,00 грн, з яких: 22050,00 грн\~- заборгованість по кредиту; 32193,00 грн\~ - заборгованість за процентами, нараховано неустойку в розмірі 11025,00 грн. Проте, вказану неустойку позивач не включає до розміру позовних вимог. Відповідач не скористався своїми процесуальним правом, передбаченим статями\~12,\~13,\~76,\~83,\~84,\~191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. В силу\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення\~статті 11 Закону України«Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно дост. 1078 ЦК Українипредметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1\~ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно дост.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15) Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно з ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням договору кредитної лінії № 439483172 від 19.11.2024 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 5 від 30.12.2024, укладений з Адвокатським Об`єднанням\~\~«Ліга юридичних технологій та інновацій», додаткову угоду № 369 від 30.12.2024 про надання правової допомоги до Договору № 5 від 02.12.2024, акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, ордер, виданий на ім`я адвоката Колінько А. В. на представництво інтересів позивача у будь-яких судах України (першої, апеляційної, касаційної інстанціях) не залежно від територіальної юрисдикції; копію платіжної інструкції від 30.12.2024 року за № 1235 про перерахуванням позивачем Адвокатському Об`єднанню «ЛЮТІ» коштів у розмірі 5000,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, та відсутність будь-яких заяв відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, про суд вважає за доцільне стягнути з останнього на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5 000,00 грн. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved