Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

14 січня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій прохає стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , 2021 року народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до отриманої в порядку ст. 187 ЦПК України інформації [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 10 жовтня 2019 року вони зареєстрували шлюб в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 165. В їхньому шлюбі народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи працездатною особою, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому вважає що він може сплачувати такий розмір аліментів. Її же особистих доходів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання малолітньої дитини. Заходи досудового врегулювання спору проводилися у вигляді її звернення до відповідача про надання достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, на що відповідач належним чином не відреагував. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 14.01.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 21 січня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 12 лютого 2025 року. 12 лютого 2025 року судове засідання відкладено на 07 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. 07 квітня 2025 року судове засідання відкладено на 05 червня 2025 року у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій кримінальній справі № 532/2110/22. У судове засідання 05 червня 2025 року сторони не з`явилися. Позивачкою до суду подано заяву, у якій остання прохає справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачем до суду подано заяву, у якій останній прохає справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.2021 (а.с.7). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Кобеляцько міської ради Полтавського району Полтавської області малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в повному обсязі та рішення ухвалене в судовому засіданні в порядку, встановленому статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 605 гривень 60 копійок, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 605 гривень 60 копійок, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved