Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

04.06.2025 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Бойко Олени Володимирівни, звернулась до Заводського районного суду із заявою про встановлення факту смерті [INFO] її бабусі [PERSON] , [INFO] , в с.\~Новоселівка Пологівського району Запорізької області, Україна внаслідок церебрального атеросклерозу, атеросклеротичної хвороби, гіпертонічної хвороби. Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території є медичне свідоцтво про смерть Серії 23 № 201850147, видане 03.06.2025 Державним бюджетним закладом охорони здоров`я «Пологівська центральна районна лікарня» (мовою оригіналу медицинским свидетельством о смерти Серии 23 № 201850147, выданным 03.06.2025 государственным бюджетным учреждением здравоохранения «Пологовская центральная районная больница»). Встановлення даного факту є необхідним заявникові для реєстрації смерті [PERSON] державними органами України та отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Від представника заявника адвоката Бойко О.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі заявника, без фіксації судового засідання технічними засобами, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Від Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують щодо заявлених вимог, клопотань не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», с. Новоселівка відноситься до Пологівської міської громади. Пологівська міська громада входить до складу Пологівського району Запорізької області. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», с. Новоселівка Пологівської міської територіальної громади входить до цього Переліку територій. Відтак, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на цій території. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується наступними документами: копією паспорта громадянина України заявника [PERSON] (а.с. 5-6); копією свідоцтва про народження заявника Серії [NUMBER] , в якому її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7); копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , згідно якого вбачається зміна прізвища заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу (а.с. 8); копією паспорта громадянина України матері заявника [PERSON] (а.с. 9-11); копією свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] , в якому її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13); копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , згідно якого вбачається зміна прізвища матері заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу (а.с. 14). Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г)\~рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Судом встановлено,\~щозаявником при зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті [INFO] її бабусі на тимчасово окупованій території України в с.\~Новоселівка Пологівського району Запорізької області, Україна була надана належним чином засвідчена копія: медичного свідоцтва про смерть Серії 23 № 201850147, виданого 03.06.2025 Державним бюджетним закладом охорони здоров`я «Пологівська центральна районна лікарня» (мовою оригіналу медицинским свидетельством о смерти Серии 23 №\~201850147, выданным 03.06.2025 государственным бюджетным учреждением здравоохранения «Пологовская центральная районная больница») (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті [INFO] її бабусі, та враховуючи, що заявником були надані докази, що в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити. При цьому суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, що відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, оскільки встановлення факту смерті має для неї юридичне значення, адже дозволяє в подальшому зареєструвати смерть бабусі державними органами України та отримати свідоцтво про смерть українського зразка.

Outcome: approved