Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Суть позову 26.03.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» (ТОВ «Капабланка») на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 28 579, 37 грн. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона з 03 травня 2023 року до 03 березня 2025 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Капабланка». Упродовж періоду листопад-грудень 2024 року, а також за березень 2025 року їй відповідачем не виплачувалась заробітна плата. Вона зверталася зі скаргами до Державної служби України з питань праці, Міністерства Економіки України, а також на Урядовий портал, але це не дало позитивного результату. На її звернення у досудовому порядку до відповідач, заробітну плату їй не виплачено та довідку про розмір невиплаченої заробітної плати відповідачем не надано. Згідно відповіді Державної служби України з питань праці, сума заборгованої заробітної плати складає 41275, 63 грн 63 коп. Ця сума включає виплати по тимчасовій втраті працездатності. В період непрацездатності з 1.01.2025 по 3.03.2025 року виплати від Пенсійного Фонду України вона отримала. А за період з 27.12.2024 по 31.12.2024 р. виплати по тимчасовій втраті працездатності, що здійснює роботодавець мені також не виплачені. Згідно даних з відповіді Державної служби України з питань праці та форми ОК-5 (копію форми ОК-5 додаю), мною проведений розрахунок заборгованої заробітної плати, а саме: за листопад 2024 р. 9597,70 грн 79 коп. згідно з формою ОК-5 за мінусом відрахованих податків (ПДФО 18%. військовий збір 1,5%); за грудень 2024 р. 10608,35 грн 35 коп. Згідно з формою ОК-5 за мінусом відрахованих податків (ПДФО 18%, військовий збір 5%); за березень 2025 р. - 8373,32 грн 32 коп. згідно з відповіддю Державної служби України з питань праці за мінусом періоду тимчасової втрати працездатності з 1.03.20255 до 03.03.2025 р. Отже, виходячи з її власних розрахунків, ТОВ «Капабланка» заборгувало заробітну плату у розмірі 28 579,37 грн. 37 коп. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 03.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою суду від 15.05.2025 задоволено клопотання позивачки про витребування у відповідача довідки про заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] . На виконання ухвали суду від 15.05.2025 ТОВ «Капабланка» направило до суду довідку про розмір невиплаченої заробітної плати [PERSON] . У судовому засіданні позивачка підтримала позов, погоджується із наведеним у довідці розміром боргу по заробітній платі, яка їй має бути виплачена без урахування податків. У позовній заяві вона визначила розмір боргу, виходячи із листа Держпраці та довідки ОК 5. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, [PERSON] працювала в ТОВ «Капабланка» із 03.05.2023 до 03.03.2025, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4-5). Відповідно до довідки ТОВ «Капабланка» від 20.05.2025, станом на 20.05.2025 заборгованість по заробітній платі ТОВ «Капабланка» перед [PERSON] становить до утримання податків 53 062 грн 77 коп. Після утримання податків належить до виплати [PERSON] : 27219 грн 05 коп., в тому числі: за листопад 11922 грн 61 коп., в т.ч. на руки 9597 грн. 70 коп. за грудень 12304 грн 88 коп., в т.ч. на руки 9474 грн. 76 коп. за січень 9127 грн 64 коп., в т.ч. на руки 1133 грн. 59 коп. за березень 11757 грн 76 коп., в т.ч. на руки 7013 грн. 00 коп. Застосовані норми права За змістом ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 115 КЗпПУ визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ст. 47 КЗпПУ роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 зазначила, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 77, 81 ЦПК України). Позиція суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Наявними у справі доказам, а це довідкою про розмір боргу по заробітній платі, доведено, що станом на 20.05.2025 року заборгованість по заробітній платі ТОВ «Капабланка» перед [PERSON] до утримання податків становить - 53 062 грн 77 коп, після утримання податків - 27 219 грн 05 коп. Позивачка не спростувала правильності нарахування відповідачем боргу, а заявлений позивачкою розмір боргу в сумі 28 579 грн 37 коп. проведений нею самостійно на підставі листа держправі, не може братися судом за основу на підтвердження розміру боргу, на противагу наданій підприємством довідці. Тому, враховуючи, що відповідач проти задоволення позовних вимог не висловив заперечень, надав докази заборгованості по заробітній платі, суд дійшов висновку, що позивачка має право на стягнення в судовому порядку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з листопада 2024 року до березня 2025 року, в розмірі 27 219 грн 05 коп., яка підлягає до сплати, уже з урахуванням податків та зборів, які мають бути сплачені позивачем із суми боргу по заробітній платі, що згідно довідки складає 53 062 грн 77 коп. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1211,2 грн, від сплати якого позивачка звільнена при звернені із цим позовом до суду.

Outcome: partial