Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

12 травня 2025 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача і на даний час навчається на денній формі навчання у навчально-науковому інституті кібернетики, інформаційних технологій та інженерії Національного університету водного господарства та природокористування із закінченням терміну навчання до 30 червня 2028 року. [PERSON] продовжує навчання, а тому потребує подальшої матеріальної допомоги, у зв`язку з цим позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася. 10.06.2025 представник позивача - адвокат Ільїн В.А. у поданій заяві позов підтримав, просив розглянути справу без їх участі. Відповідач 10.06.2025 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.05.2007. [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2014. [PERSON] на даний час навчається на 1 курсі в навчально-науковому інституті кібернетики, інформаційних технологій та інженерії Національного університету водного господарства та природокористування на денній платній формі навчання з 01.09.2024 із закінченням терміну навчання до 30.06.2028. Рівень вищої освіти перший (бакалаврський), рівень акредитації навчального закладу - ІV. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відтак, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] досягнув повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, відтак суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, стан здоров`я сторін, потреби позивача, матеріальне становище відповідача, який перебуває у працездатному віці, а також враховує відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або закінчення ним навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. На підставі частини першої статті 191 ЦПК України та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 12 травня 2025 року. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved