Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

27 березня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонарного товариства "УніверсалБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути із [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; код ЄДРПОУ 21133352) заборгованість у розмірі - 15 498,87 гри. (П`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім грн 87 коп), яка складається із: загального залишку заборгованості за тілом кредиту -15 498,87 грн; заборгованості за пенею - 0 грн; та стягнути із [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; код ЄДРПОУ 21133352) суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.10.2023\~р.\~між Акціонерним\~товариством «Універсал\~Банк» та\~ [PERSON] (надалі\~по тексту\~-\~Відповідач,\~Позичальник,\~Клієнт,\~Боржник)\~підписано Анкету-заяву\~до Договору\~про надання\~банківських послуг.\~При укладенні\~Кредитного договору\~сторони керуються\~ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК України,\~відповідно до\~якої договором\~приєднання є\~договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору.\~16\~жовтня 2023\~року Відповідач\~звернувся до\~Позивача із\~Анкетою-заявою\~до Договору\~про надання\~банківських послуг\~(надалі\~-\~Заява)\~про відкриття\~поточного рахунку\~№ [NUMBER] \~та встановлення\~кредитного ліміту\~на суму,\~вказану у\~Мобільному додатку.\~Клієнт своїм\~підписом повністю\~та безумовно\~прийняв пропозицію\~Банку та\~погоджується з\~тим,\~що Анкета-заява\~разом із\~Умовами і\~правилами надання\~банківських послуг,\~Тарифами,\~Таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та Паспортом\~споживчого кредиту\~складають Договір\~про надання\~банківських послуг.\~Банк свої\~зобов`язання за\~Договором про\~надання банківських\~послуг виконав\~у повному\~обсязі,\~зарезервувавши та\~відкривши поточний\~рахунок №\~ [NUMBER] ,\~що зазначено\~у розділі\~І Умов\~і правил\~та встановивши\~ліміт використання\~кредиту у\~розмірі 15000,00\~грн.,\~що зазначено\~у Довідці\~про розмір\~встановленого Кредитного\~ліміту.\~Після підписання\~Заяви Відповідач\~взяв на\~себе зобов`язання\~оплачувати послуги\~Банку,\~що виникають\~у результаті\~використання платіжних\~карток,\~згідно Тарифів.\~Однак,\~не дивлячись\~на взяті\~на себе\~зобов`язання,\~Відповідач не\~дотримується даних\~умов,\~а саме\~не здійснює\~повернення кредиту\~у терміни\~та на\~умовах,\~визначених Умовами\~та Правилами,\~а також\~Тарифами.\~У зв`язку\~з порушенням\~умов Договору\~про надання\~банківських послуг\~від 16.10.2023\~р.\~зі сторони\~Позичальника перед\~АТ «Універсал\~Банк» у\~Позичальника виникла\~заборгованість у\~розмірі \~15\~498,87\~грн.\~(П`ятнадцять\~тисяч чотириста\~дев`яносто\~вісім грн\~87\~коп),\~яка складається\~з:\~загального залишку\~заборгованості за\~тілом кредиту\~-\~15498,87\~грн;\~заборгованості за\~пенею -\~0\~грн.\~Оскільки станом,\~ на день подачі Позовної заяви Відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг договором, чим порушує законні права Позивача, останній просить стягнути заборгованість у примусовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 27 березня 2025 року було направлено запит до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 08 квітня 2025 року на адресу суду від Студенянської сільської ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 32 від 08 квітня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15 годину 00 хвилин 06 травня 2025 року. 06 травня 2025 року судове засідання було відкладено із-за неявки відповідача. Позивач Акціонерне товариство "Універсал Банк" повноважного представника в судове засідання 05 червня 2025 року не направив, проте в тексті позовної заяви міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника та згода на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явився, та на адресу суду повернулися конверти поштових відправлень № 0610245934060 та № 0610253235600, в яких відповідачу за адресою, встановленою судом: [ADDRESS] , були направлені повістки про виклик до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився до суду без поважних причин. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в жодне судове засідання, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 16 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. (а.с. 15) Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank/Universal), тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Підписанням анкети-заяви [PERSON] просив відкрити поточний рахунок в АТ "Універсал Банк", встановити кредитний ліміт на суму зазначену в мобільному застосунку, за відсотковою ставкою 3,1 % на місяць у разі виходу з пільгового періоду, засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. З покрокової інструкції активації картки monobank та підписання УЕП умов і правил, покрокової інструкції віддаленої реєстрації та відповіді на запит на цифрові копії документів від 16.10.2023 р. слідує що віддалену ідентифікацію відповідача [PERSON] здійснено за паспортом громадянина України в формі ID картки № [NUMBER] (а.с. 16-24) Довідкою АТ "Універсал Банк" від 10 лютого 2025 року підтверджується відкриття [PERSON] поточного рахунку в гривні № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму 15000 грн. (а.с.14) Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами\~Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року\~(із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1\~статті 202 Цивільного кодексу України\~укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4\~статті 202 Цивільного кодексу України\~передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що\~статтею 204 ЦК України \~регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, таким чином кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , що складається з Анкети-Заяви, Умов і правил надання банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту Чорної картки монобанк, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив відповідачу поточний рахунок [NUMBER] та надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з обов`язковим щомісячним платежем у розмірі 4 % від заборгованості та пільговим періодом до 62 днів з пільговою відсотковою ставкою 0,00001 відсотка річних. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16 жовтня 2023 року, укладеного між УніверсалБанк та клієнтом [PERSON] станом на 03 лютого 2025 року, вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами у період з 11 січня 2024 року, допустив прострочення заборгованості за наданим кредитом, періодично погашав заборгованість за кредитом в сумах різного розміру, востаннє зокрема 14 липня 2024 року та наявна заборгованість за тілом кредиту яка виникла станом на 03 лютого 2025 року в розмірі 15498 грн 87 коп. (а.с. 12-13) Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами\~статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Заклну України "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року дійшов до правового висновку, відповідно до якого Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16 жовтня 2023 року, укладеного між УніверсалБанк та клієнтом [PERSON] станом на 03 лютого 2025 року, вбачається, що відповідачем періодично здійнювалося погашення заборгованості за кредитом в сумах різного розміру, востаннє зокрема 14 липня 2024 року та заборгованість за тілом кредиту яка виникла станом на 03 лютого 2025 року в розмірі 15498 грн 87 коп. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved