Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Овідіопольська селищна рада, про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що померла тітка заявника [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце проживання по день смерті зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , що знаходиться на території Овідіопольської селищної ради. Однак заявник позбавлений можливості оформити спадкове майно, оскільки відсутні документи, що свідчать про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні відомості, які підтверджують родинні відносини спадкодавця та особи, яка претендує на спадщину. Листом-роз`ясненням від 05 лютого 2025 року вих. №280/02-14 т.в.о. обов`язки державного нотаріуса Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області, державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Діаною Грабовенко-Ворсуляк повідомлено заявника, що 18 листопада 2011 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою Одеської області заведена спадкова справа №295/2011 до майна померлої [PERSON] ,але заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано встановити у судовому порядку факт родинних відносин зі спадкодавицею у зв`язку з відсутністю документів, що свідчать про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Представник заінтересованої особи Овідіопольської селищної ради не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та направив заяву до суду про розгляд справи без її участі. Представник заявника адвокат Ворсуляк М.С. направив до суду заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, а саме встановити факт родинних відносин між [PERSON] та її тіткою [PERSON] . Заінтересована особа - представник Овідіопольської селищної ради у судове засідання не з`явилась, однак від міського голови до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за її відсутності та заяву задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з таких підстав. Заявник [PERSON] народилась в смт.Овідіополь [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 25.03.2004 року. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] від 12.04.1961 року, виданим Овідіопольським б`юро записів актів громадянського стану Одеської області, батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] є [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації актів про народження 10.04.1961 року зроблено актовий запис №4. Згідно посвідки № [NUMBER] про народження [PERSON] [INFO] виданої Овідіопольським б`юро записів актів громадянського стану Одеської області, - батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації актів про народження за 1940 рік зроблено актовий запис №199. [PERSON] народилась в смт.Овідіополь [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 15.03.2005року. [PERSON] народилась в селі Санжейка Овідіопольського району Одеської області [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 25.06.2004року. Відповіддю директора Державного архіву Одеської області Петра Лукянчука вих. №2186/06-4 від 20.03.2025 року вказано, що книги реєстрації актів цивільного стану про народження в с.Санжейка Овідіопольського району Одеської області за 1937 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили і вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій в 1941-1944 років. У зв`язку із зазначеним не є можливим надати витребувану інформацію про народження вказаної особи [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] серії [NUMBER] видано відділом РАЦС Овідіопольського РУЮ Одеської області, вказано місце смерті -смт.Овідіополь, вік-70 років про що в книзі реєстрації смертей 2008 року 13.05. зроблено відповідний актовий запис за №91. В посвідці про народження № [NUMBER] [PERSON] [INFO] матір`ю є [PERSON] , місце народження зареєстровано Овідіопольською сільською радою. [PERSON] є також матір`ю [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] (змінена на [PERSON] серії [NUMBER] від 12.04.1961року мати записана [PERSON] .Тобто [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами за матір`ю [PERSON] . Тому заявник [PERSON] є племінницею спадкодавиці [PERSON] . Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , що знаходиться на території Овідіопольської селищної ради. Відповідно до домової книжки для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 13.09.2004 року. Матеріалами спадкової справи №295/2011 до майна померлої [PERSON] встановлено, що актом обстеження житлово-побутових умов від 25.11.2010 року, складеного депутатом Овідіопольської селищної ради Томіловським Олегом Васильовичем за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] та її чоловіком [PERSON] проживала тітка [PERSON] - [PERSON] , яку вони доглядали до смерті та поховали за власні кошти. Довідкою Овідіопольської селищної ради №2772 від 26.11.2010 року, виданою [PERSON] , підтверджено факт сумісного проживання [PERSON] разом із тіткою [PERSON] по [ADDRESS] , яка була похована за кошти [PERSON] . Крім того, факт родинних відносин підтверджується сімейними фотографіями наданими до суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.5 ст.279 КПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] є племінницею спадкодавиці[PERSON] . Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин заявника зі спадкодавицею, позбавляє права [PERSON] отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved