Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просили суд: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] : 53 600,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот гривень 00 копійок) відшкодування моральної шкоди; 21 000, 00 грн. (двадцять одна тисяча гривень 00 копійок) судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] : 239 600,00 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот гривень 00 копійок) страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника; 26 800,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) відшкодування моральної шкоди; 21 000, 00 грн. (двадцять одна тисяча гривень 00 копійок) судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. Мотивуючи позовні вимоги, позивачі посилаються на те, що 15.11.2023 р. близько 07 год. 40 хв, водій [PERSON] , у денний час доби, в умовах опадів у вигляді дощу, керуючи власним, технічно-справним транспортним засобом "ВАЗ 21099", р.н. [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю 56…64.1 км/год. та проїжджаючи відрізок автодороги по вул. Дружби у селі Теково у напрямку смт. Королево, Берегівського р-ну, Закарпатської обл., не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 "б"; 12.3; 12.4; та 1.10 Правила дорожнього руху України затверджені Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 р., будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, з моменту виявлення небезпеки для руху, не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоча й мав таку змогу, однак навпаки продовжив рух, внаслідок чого, у своїй смузі руху по вул. Дружби, с. Теково, Берегівського р-ну допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] , який в той час рухався в зустрічному напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу, перетинаючи автодорогу з ліва на право відносно руху автомобіля. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження. Смерть потерпілого [PERSON] настала від небезпечних для життя тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток основи черепа з забоєм головного мозку, що викликало тяжкий травматичний шок і усе це обумовило зупинку функцій центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання і перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з смертю. Вказаний факт підтверджується обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] . Серія [NUMBER] . В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, дружина потерпілого [PERSON] та дочка [PERSON] зазнали шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, що і послугувало підставою для звернення до суду з метою відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Ухвалою суду від 21.01.2025 року у справі відкрито провадження та призначено розглядати за правилами загального позовного провадження. 11.02.2025 до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на передчасність позову, оскільки у страховика не закінчився строк визначений Законом для прийняття відповідного рішення. Окрім цього, позивачем та її представником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її перебування на утриманні загиблого на день смерті останнього, а також того, що дохід померлого чоловіка, був для неї був основним і постійним джерелом існування. Також, страховик повністю виконав свої зобов`язання та відшкодував моральну шкоду обом позивачам, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року закінчено підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 23.04.2025 до суду надійшла заява про проведення розгляду справи у відсутність позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. За вказаних обставин, у відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та враховуючи доводи відповідача викладені у відзиві, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. За приписами ч. 3 ст. 208, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 218 ЦПК України, судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, яке проголошується негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовим розглядом встановлено, що 15.11.2023 р. близько 07 год. 40 хв, водій [PERSON] , у денний час доби, в умовах опадів у вигляді дощу, керуючи власним, технічно-справним транспортним засобом "ВАЗ 21099", р.н. [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю 56…64.1 км/год. та проїжджаючи відрізок автодороги по вул. Дружби у селі Теково у напрямку смт. Королево, Берегівського р-ну, Закарпатської обл., не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 2.3 "б"; 12.3; 12.4; та 1.10 Правила дорожнього руху України затверджені Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 р., будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, з моменту виявлення небезпеки для руху, не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоча й мав таку змогу, однак навпаки продовжив рух, внаслідок чого, у своїй смузі руху по вул. Дружби, с. Теково, Берегівського р-ну допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] , який в той час рухався в зустрічному напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу, перетинаючи автодорогу з ліва на право відносно руху автомобіля. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу у мякі покриви голови, із сторони їх внутрішньої поверхні в потиличній ділянці, більше зліва; крововилив під м`якою мозковою оболонкою, в ділянці потиличних доль обох півкуль головного мозку; крововиливи під м`якою мозковою оболонкою півкуль мозочка, із розповсюдженням на базальну його поверхню; перелому кісток основи черепа; ушкоджень у вигляді зсаднення на шкірних покривах тильної поверхні правого променево-п`ясткового суглоба; зсаднення на шкірних покривах правої половини грудної клітки в проекції ключиці; закритого перелому ІІ-ІХ ребер по правій середній пахвовій лінії; зсаднення на шкірних покривах внутрішньої поверхні правого гомілковостопного суглоба; зсаднення на шкірних покривах внутрішньої поверхні середньої третини лівої гомілки; синця на шкірних покривах внутрішньої поверхні верхньої третини правого стегна; перелому кісток нижньої третини обох гомілкових кісток правої нижньої кінцівки із крововиливом у навколишні м`які тканини. Тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток основи черепа є небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.1.3 .6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Всі вказані вище, тілесні ушкодження є прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті в швидкій послідовності одне за одним від дії тупих твердих предметів і за своїм характером вкладаються в час пригоди. По механізму вони утворилися в умовах ДТП, а саме, від удару передньою частиною рухаючогося легкового автомобіля марки "ВАЗ 21099" по зовнішній поверхні правої ноги (область нижньої третини гомілки) [PERSON] з одночасним ударянням внутрішньою поверхнею верхньої третини правого стегна велосипедиста об сідло велосипеда, послідуючого його інерційного падіння на автомобіль із співударянням потиличною ділянкою голови об лобове скло. Після зупинки автомобіля тіло потерпілого впало на дорожнє покриття із вторинним співударянням тулуба та кінцівок та переїзду через груди колесами автомобіля. Таким чином, в момент первинного удару передніми частинами рухаючогося автомобіля потерпілий [PERSON] , рухаючись на велосипеді, знаходився у напівзігнутому положенні зі згином тулубу на рівні тазового відділу, правою стороною повернутий до рухаючогося транспортного засобу. Смерть потерпілого [PERSON] , настала від небезпечних для життя тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток основи черепа з забоєм головного мозку, що викликало тяжкий травматичний шок і усе це обумовило зупинку функцій центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання і перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з смертю. За фактом ДТП Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області 15.11.2023 р. внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023070000000348. 07.03.2024 р. прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури Хрипак Мирославом Степановичем було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадження щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 15.11.2023 р. за №12023070000000348. Вказаний факт підтверджується обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] . Серія [NUMBER] . Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ГУ від 01 липня 2004 року (далі - Закон України №1961-ГУ від 01.07.2004 р.). Згідно п. 21.1. ст. 21 Закон України №1961-ГУ від 01.07.2004 р., в редакції чинній на дату ДТП: «З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування». Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "ВАЗ 21099", р.н. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212572109. Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ГУ від 01.07.2004 р., в редакції чинній на дату ДТП, визначено, що: «Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу». Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору. Тобто, з набранням чинності змін до Конституції України від 02 червня 2016 року, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий. Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Закон України №1961-ІУ від 01.07.2004 р. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ГУ від 01.07.2004 р., страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ГУ від 01.07.2004 р., страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial