Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину та визначення їх розміру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з відповідачкою має двох дітей [PERSON] , [INFO] і доньку [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2025 року в цивільній справі 705/7173/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та визначення їх розміру на утримання малолітньої дитини змінено розмір аліментів, визначений рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2022 р. у справі № 705/5191/21 та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2025 року в справі № 705/6543/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд ухвалив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 25 листопада 2024 року. Враховуючи розмір частки аліментів на двох дітей, який становить 1/3 частину всіх видів заробітку, позивач просить суд змінити розмір стягуваних аліментів на утримання меншої дитини, [PERSON] , [INFO] з частини на 1/6 частину його доходів. Ухвалою судді від 15.05.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 03.06.2025 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Кушнеренко Т.В. було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів є необгрунтованими. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю, яка є відповідачем у справі, у зв`язку з чим значна частина матеріальних витрат покладена на неї. Батько дитини добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, всі витрати на обох дітей сплачує мати. При цьому, позивач є працездатною особою, працює на фермерському господарстві разом зі своїм батьком та заробляє достатньо коштів, проте офіційно не працевлаштовується, щоб уникнути сплати аліментів у більшому розмірі. Також з наданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, не дає підстави вважати, що у позивача відбулись зміни в сторону погіршення матеріального стану або зміни сімейного, погіршення або поліпшення здоров`я, наявність непрацездатних осіб на утриманні. Лише факт стягнення з позивача аліментів на повнолітню дитину не може бути підставою для зміни розміру аліментів. Вважає, що позов [PERSON] є таким, що не грунтується на реальних підставах, не підтверджений належними доказами, а також суперечить принципу забезпечення найкращих інтересів дитини. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2025 року у справі 705/7173/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів та зміну розміру, який визначений рішенням суду, змінено розмір аліментів, який визначений рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2022 року у справі № 705/5191/21 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2025 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 25.11.2024 року. Згідно частини другої статті 51\~Конституції України батьки\~зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51\~Конституції України). Як передбачено ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ст. 192\~СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273\~СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ст. 8\~Закону України "Про охорону дитинства"\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так,\~Сімейний кодекс України передбачає\~підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192\~СК України наведено\~перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Відповідно до ст. 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Також, згідно із ч. 8 ст. 7\~СК України регулювання\~сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Позивач вважає, що враховуючи визначений законом розмір частки аліментів на двох дітей, який становить 1/3 частину всіх видів заробітку, є підстава для звернення до суду з вимогою про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на корить відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] з 1/4 частини на 1/6 частину, оскільки він, крім того, є платником аліментів на утримання старшої дитини [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення ним 23 років. Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини. Так, сторони у справі повинні порівно утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить їх належне утримання. При цьому, суд враховує, що розмір стягнених аліментів має бути справедливим та таким, що забезпечить необхідну участь позивача як батька в утриманні своїх дітей, та має бути достатнім для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Посилання відповідача на те, що розмір аліментів на двох дітей повинен бути визначений в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу є необґрунтованим, оскільки з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі визначеному законом та на утримання дитини, яка продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Позивачем не надано жодних доказів що підтверджували б його доходи, що не дає змоги оцінити матеріальний стан позивача, встановити чи покладає стягнення аліментів у теперішньому розмірі на нього надмірний тягар. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20. Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Також, суд враховує, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Позивач є працездатною особою, має можливість заробляти на життя своєю працею, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Батьки зобов`язані утримувати дітей в межах, необхідних для їх зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, чи зміну його сімейного стану, чи стану здоров`я, які позбавляють його можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному судом розмірі. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ст. 192\~СК України. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed