Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У червні 20254 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , який обґрунтований тим, що 12 квітня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою по справі було укладено договір про надання фінансового кредиту № 785192. Відповідно до індивідуальної частини договору № 785192, відповідачці була надана позика в розмірі 7 000 грн. 00 коп., зі строком на 30 днів. Проте, відповідачка, всупереч вимог закону, умов договору не дотрималась та в зазначені строки кредит не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 37 363 грн. 53 коп., яку позивач й просить стягнути з відповідачки на свою користь. Окрім цього, 12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу, згідно якого відбулось відступлення прав вимоги по договорам, в тому числі, по договору № 785192. Тому, на підставі викладеного, оскільки відповідачка в добровільному порядку кошти повернути не бажає, представник позивача змушений звернутись до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с. 37). Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~в зв`язку з тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 12 квітня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 785192 (а.с.9-10). Згідно з умовами кредитного договору, Товариство зобов`язувалось надати відповідачці кредит в сумі 7 000 грн. 00 коп. (п.1.1), зі строк дії договору 30 днів (п.1.2), але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором, у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний, починаючи з 4 дня прострочення, сплатити товариству штраф у розмірі 100 грн. 00 коп. за кожен день прострочення (п.4.4.). Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,\~207 ЦК України). Відповідно до договору факторингу № 1 від 12.04.2018 року ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". Згідно розрахунку заборгованості, станом на дату відступлення прав вимоги, заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту\~№ 785192 від 12 квітня 2019 року становить суму в розмірі 25 102 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. - основний борг, 3780,00 грн. сума процентів, 10\~962,00 грн. прострочені проценти, 3360 грн. інші штрафи. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 785192 від 12.04.2019 року станом на день подачі позову до суду складає 37\~363,53 грн., з яких : заборгованість за кредитним договором № 785192 від 12.04.2019 року 25\~102,00 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних 2\~262,50 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 9\~999,03 грн. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне. Згідно із ст.526\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.1 ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначено в п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 785192 від 12 квітня 2019 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків, пені та штрафів. Тому, приймаючи до уваги те, що відповідачка отримавши кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки, їх не повернула, а також відсотки, пеню та штраф у встановленому договором розмірі на користь позивача не сплатила, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 37363 грн. 53 коп. Згідно з ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а тому дана сума також підлягає стягненню з відповідачка на користь позивача.

Outcome: approved