Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Пінг-Понг» Лановий Є.М. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 10.02.2020 відповідачка [PERSON] звернулась до ТОВ «Мілоан» із заявкою на отримання кредиту № 1673234 через особистий кабінет. На підставі заявки між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «Мілоан» в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит № 1673234 від 10.02.2020, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 9500 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок. Відповідачка належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 27003,75 грн., яка складається з наступного: 8550 грн. заборгованість за тілом кредиту; 17503,75 - заборгованість за відсотками, 950 грн. за комісією. 20.08.2020 згідно умов Договору факторингу №02/08 ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1673234 від 10.02.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 1673234 від 10.02.2020. Позивачем було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс». Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1673234 від 10.02.2020 в сумі 27003,75 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 06.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що до суду подав письмову заяву. Відповідачка до суду жодного разу не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 10.02.2020 [PERSON] звернулась до ТОВ «Мілоан» з анкетою-заявою на кредит № 1673234 (а.с.17-18). 10.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1673234, за умовами якого відповідачка [PERSON] отримала кредит в сумі 9500 грн. строком на 10 днів з 10.02.2020 (п.1.2, 1.3). [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п.1.1). Проценти за користування кредитом склали 2375 грн., які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована (п.1.5.2). Сторонами погоджені умови щодо пролонгації строку кредитування на пільгових та стандартних (базових) умовах (п.2.3). Сторони узгодили, що позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити певні дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження: 3 дні (розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3%), 7 днів (5%), 15 днів (10%). Волевиявлення позичальника продовжити строк користування\\повернення кредиту та укладення угоди про це, згідно п.6.14 Правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, визначений п.2.5 Договору (п.2.3.2). Договір укладений у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.35-40). До вказаного договору долучений графік розрахунків, згідно з яким сума відсотків станом 20.02.2020, тобто в межах строку кредитування становить 2375 грн., комісія 950 грн. (а.с.41). 02.10.2020 ТОВ «Мілоан» на рахунок [PERSON] перераховано грошові кошти в сумі 9500 згідно договору № 1673234, що підтверджується платіжним дорученням 15051969 (а.с.65). Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, наданою ТОВ «Мілоан» за період з 02.10.2020 по 05.05.2020 включно, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 1673234 в сумі 27003,75 грн., яка складається з наступного: 8550 грн. борг по тілу кредиту; 17503,75 грн. борг по відсоткам, борг по комісії 950 грн. Згідно даної відомості вбачається, що 18.02.2020 здійснено нарахування комісії за пролонгацію. 18.02.2020 здійснено платіж щодо сплати тіла кредита в сумі 950 грн., сплата комісії за пролонгацію в сумі 950 грн. (а.с.23-28). 20.08.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанси» укладений договір факторингу № 02/08, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1) (а.с.42-48). Згідно з Витягом з додатку до договору факторингу № 02/08 від 20.08.2020, який засвідчений підписами уповноважених осіб та печатками сторін договору, ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право грошової вимоги від ТОВ «Мілоан» до [PERSON] за кредитним договором № 1673234 від 10.02.2020 на суму 27003,75 грн. (а.с.22). На виконання умов договору факторингу № 02/08 ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило на рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти, про що свідчать платіжні інструкції (а.с.69-74). 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Пінг-Понг»(фактор) укладено договір факторингу № 1/15, за умовами якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» зобов`язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалось відступити ТОВ «ФК «Пінг-Понг» права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.55-62). Згідно з Витягом з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022, ТОВ «ФК Пінг-Понг» отримало право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 1673234 на суму 27003,75 грн. (а.с.21). ТОВ «Пінг-Понг» перед ТОВ «Діджи Фінанс» на виконання вимог договору факторингу № 1/15 виконано повний розрахунок, про що свідчить лист ТОВ «Діджи Фінанс» від 13.11.2024 (а.с.75). Представником ТОВ «Пінг-Понг» на адресу відповідачки 02.09.2024 направлено вимогу щодо сплати суми заборгованості (а.с.66-67). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Нормами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Приписами ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, з матеріалів справи вбачається, що 10.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання з використання одноразового ідентифікатора. За умовами договору відповідачка отримала кредит в сумі 9500 гривень, який був перерахований на її рахунок, що підтверджується матеріалами справи, безпосередньо платіжним дорученням 15051969. Кредит, згідно досліджених матеріалів справи відповідачка отримала строком на 10 днів з 10.02.2020. Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення, 18.02.2020 [PERSON] здійснено оплату комісії за пролонгацією в сумі 950 грн., що становить 10% від суми наданого кредиту та суми кредиту в розмірі 950 грн. Відповідно до п.2.3.1 кредитного договору № 1673234, для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. У разі продовження строку кредитування на 15 днів, сплаті підлягає комісія в розмір 10% від поточного залишку кредиту. Тобто з відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідачем були внесені визначені п.2.3.1 платежі, що свідчить про пролонгацію дії кредитного договору на 15 днів з 21.02.2020, тобто до 06.03.2020 включно. Між тим, ТОВ «Мілоан» здійснено нарахування відсотків по 05.05.2020 включно без жодних обґрунтувань. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Аналіз копії відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Таким чином, згідно п.1.5.2 протягом встановленого п.1.3 строку кредитування з відповідачки підлягають стягненню відсотки в сумі 1472,5 грн. з урахуванням сплачених 18.02.2020 відсотків в сумі 855 грн. Крім того, підлягають стягненню відсотки в межах пролонгації строку кредитування за період з 21.02.2020 по 06.03.2020 включно в сумі 3206,25 грн. Таким чином, заборгованість за відсотками, що підлягає стягненню з відповідачки складає 4678,75 грн. Відтак, в силу вказаних вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти з користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку, наданий їй кредит в строк, передбачений кредитним договором не повернула. Таким чином з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 8550 грн та за відсотками за період з 11.02.2020 по 06.03.2020 включно (в межах строку кредитування з урахуванням пролонгації) в сумі 4678,75 грн. За змістом зазначених договорів, на підставі яких були відступлені права вимоги, та додатків до них, позивач набув право вимоги до відповідачки щодо сплати відповідної суми заборгованості за кредитним договором. Після відступлення права вимоги до відповідачки остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Пінг-Понг»», а ні на рахунки попереднього кредитора. Вищевикладені обставини відповідачем не спростовані. Виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково та з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Пінг-Понг» на підставі договору про споживчий кредит № 1673234 від 10.02.2020 підлягає стягненню заборгованість у сумі 13\~228,75 гривень, яка складається із заборгованості за сумою кредиту 8550 гривень, заборгованості за відсотками у сумі 4678,75 гривень. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано договір про надання правової допомоги від 07.08.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «ФК «Пінг-Понг» надавалась адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду до договору від 11.11.2024. Згідно з детальним описом робіт адвокатом надані наступні послуги: правовий аналіз спірних відносин та надання рекомендацій (консультацій) на суму 2250 грн., складання позовної заяви 3000 грн., формування додатків до позову 750 грн., усього на суму 6000 грн. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки на користь ТОВ ФК «Пінг-Понг» підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн. За змістом ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 49%), на користь позивача з відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 1187 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 2940 грн.

Outcome: partial