Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог тим, що 20 вересня 2013 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, який на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року у справі № 205/4222/2020 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає разом з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року у справі № 263/4223/20 було задоволено позов [PERSON] і стягнуто з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним судовим рішенням 28 вересня 2020 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крутовою І.О. відкрито виконавче провадження № 63122482. В подальшому, відповідачка відмовилася від отримання аліментів і виконавче провадження було закрито. 22 березня 2023 року старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сагайдаком В.А. виконавчий лист № 205/4223/20 від 23 вересня 2020 року було повернуто відповідачу. 22 листопада 2023 року на підставі поданого відповідачем виконавчого листа № 205/4223/20 державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сагайдаком В.А., [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73402807 щодо стягнення з позивача аліментів. 23 серпня 2024 року посадовими особами управління служби у справах дітей Новокодацького району Дніпровської міської ради було здійснено перевірку з цільового витрачання аліментів шляхом виходу за місцем мешкання відповідача. Спеціалістами було встановлено, що у відповідача зберігаються кошти готівкою, які отримання як аліменти в сумі 40\~000 грн., про що складено відповідний висновок 26 серпня 2024 року. Отже, починаючи з вересня 2023 року по липень 2024 року позивачем сплачено відповідачу на утримання їх спільної дитини аліментів у розмірі 99\~632,76 грн. Крім того, відповідач мешкає з чоловіком однією сім`єю, який не працює, і у них є спільна дитина. Вважає, що суми, які отримує відповідач як аліменти, витрачаються відповідачем на утримання своєї родини. Крім того, під час зустрічей з сином, позивач несе відповідні додаткові фінансові витрати на його потреби, придбання необхідних речей, а відповідач отримуючи аліменти, навіть не бажає, щоб їх син чимось займався, відвідував спортивну секцію або тощо. Більш того, позивач одружений і утримує свою родину, а також допомагає своїй матері. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду і просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року, з частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь відповідача на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , до 1/10 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2025 року залишено без руху вищевказану позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які були усунені 25 лютого 2025 року. 26 лютого 2025 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду клопотання про витребування доказів. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити шляхом зменшення розміру аліментів. Відповідач надала суду заяву в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів до 1/10 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання та враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до\~ст. 9 Конституції України 1996 року, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ст.\~ст. 180-181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається\~судом. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року було розірвано, яке набрало законної сили 08 жовтня 2020 року (а. с. 9-10). Від подружнього життя сторони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 252 (а.с.8). Також судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року задоволено позов [PERSON] і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, яке набрало законної сили 15 вересня 2020 року (а. с. 11-14). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який складено державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) М`ясоїдом Олегом 05 серпня 2024 року, заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 01 серпня 2024 року відсутня, за період з березня 2023 року по липень 2024 року сплачено відповідачу на утримання їх спільної дитини аліментів у розмірі 99\~632,76 грн. (а. с.18). Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, судом встановлено, що 27 червня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували, про що складено відповідний актовий запис 289 (а. с. 24). Таким чином, судом встановлено, що сімейний стан позивача на час його звернення до суду змінився, у свою чергу позивач є працездатним, що свідчить про можливість в достатній мірі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За таких обставин, а також враховуючи вимоги\~ст.\~192\~СК України та визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з розміру частини заробітку позивача щомісячно, до 1/10 частини заробітку позивача щомісячно до повноліття дитини. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір з відповідача не підлягає стягненню.

Outcome: approved