Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача в його користь 6645,26 доларів США - три відсотки річних. Позов мотивовано тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2019 у справі № 607/12426/18 суд ухвалив стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 96000,20 доларів США боргу за договором позики, сплачений судовий збір у розмірі 8810,00 гривень. На підставі Виконавчого листа № 607/12426/18 від 07.05.2019 відкрито виконавче провадження № 59406637. Відповідно до акту про передачу майна стягувачу 18.08.2020 частково погашено борг шляхом передачі нерухомого майна у власність [PERSON] за ціною третіх торгів 1317120,00 гривень. За даними Національного банку України офіційний курс гривні щодо долара США станом на 18.08.2020 становив 27,3061 грн, відповідно еквівалент у доларах США становить 48 235,38 доларів США. Залишок боргу станом на 18.08.2020 становить 47964,62 доларів США. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023 у справі № 607/17022/23 суд ухвалив стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних за користування грошовими коштами за період з 22.07.2018 по 17.08.2020, що складає 5 910,38 доларів США, а також 2 161,34 гривень сплаченого судового збору. Станом на день подання позову Відповідач зобов`язаний сплатити 6645,26 доларів США - три проценти річних за період з 18.08.2020 по 31.03.2025 включно. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом встановлено такі обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2019 у справі № 607/12426/18 суд ухвалив стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 96000,20 доларів США боргу за договором позики. На виконання вказаного рішення 07.05.2019 видано Виконавчий лист № 607/12426/18, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 59406637. Відповідно до акту про передачу майна стягувачу, головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 18.08.2020 частково погашено борг шляхом передачі нерухомого майна у власність [PERSON] за ціною третіх торгів 1317120,00 гривень. За даними Національного банку України офіційний курс гривні щодо долара США станом на 18.08.2020 становив 27,3061 грн, отже еквівалент у доларах США становить 48 235,38 доларів США. Отже, залишок боргу станом на 18.08.2020 становить 47764.82 (96000,20-48235,38) доларів США. Суду не надано доказів погашення заборгованості в більшому розмірі. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно роз`яснень, які викладені у висновку у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, згідно статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Що стосується позову в частині стягнення 3 % річних за період із 24.02.2024 по 31.03.2025, суд зазначає, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань і така особливість проявляється: - в періоді існування особливих правових наслідків, яким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; - в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; - у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на те, що з 24.02.2022 і по цей час в Україні діє воєнний стан, відповідач прострочив грошове зобов`язання саме за договором позики, з огляду на викладені положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачу 3 відсотки річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України за вказаний період. Разом із тим, за період із 18.08.2020 по 23.02.2022 (564 дні) виходячи із розміру заборгованості 47764.82 доларів США три проценти річних буде становити 2?214,19 (47?764,82?0,00008219?564) дол. США. Від так, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2199,47 грн (а.с. 38). Зважаючи на те, що позов задоволено на суму 2?214,19 доларів США із 6645,26 доларів США, що становить 33,32 %, в силу статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню із відповідача в користь позивача у сумі 732,86 (33,32 % від 2199,47) грн пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial