Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів та просять стягнути із них на їхню користь відшкодування внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 7332 грн матеріальної шкоди та судові витрати. Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що вони\~є власниками\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Над його\~квартирою у\~вказаному житловому\~будинку знаходиться\~квартира [ADDRESS] ,\~власниками якої\~є відповідачі.\~10.06.2024\~відбулося залиття\~їхньої квартири\~з квартири\~ [ADDRESS] , внаслідок чого було пошкоджено натяжну стелю в кухні і ванній кімнаті та стіни кухні. Після виявлення слідів затоплення [PERSON] вирішив звернутися до відповідачів, однак останні двері в квартиру не відчинили. Після чого він змушений був звернутися у поліцію. За результатом звернення було складено протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого зафіксовано факт пошкодження майна за адресою: [ADDRESS] . Далі, відповідно до акту комісії житлово-експлуатаційного підприємства від 12.06.2024, причиною затоплення було встановлено недбале користування системою холодного водопостачання (вихід з ладу фільтра тонкої очистки) вище розміщеної кв. [ADDRESS] . Зазначає, що він неодноразово звертався до відповідачів з проханням відшкодувати завдану їм шкоду, проте вони відмовлялись, а тому оскільки відповідачі добровільно не хочуть відшкодувати завдану шкоду, позивачі змушені звернутися до суду за захистом свого порушеного права, та просять стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 7 332 грн, а також судові витрати, які складаються з судового збору -1211, 20 грн, витрат на проведення експертизи- 6000 грн; 5000 грн витрати на правничу допомогу. Ухвалою від 12.08.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд з викликом сторін. 07.11.2024 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Просив позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що повернувшись з роботи додому, він виявив факт підтоплення. Для з`ясування обставин та з метою уникнення подальшого затоплення він пішов до квартири, у якій проживають Відповідачі, але двері ніхто не відчинив. Останній перекрив воду у під`їзді, після чого він знову спробував достукатись до Відповідачів. На цей раз двері відчинили із криками, після чого він був змушений звернутись у поліцію. У квартиру відповідачів заходив тільки працівник поліції. Зі слів чоловіка відповідачки [PERSON] у них колба з фільтру була погано закручена. За результатами було складено протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого зафіксовано факт пошкодження майна за адресою [ADDRESS] . Цього ж дня він викликав працівників ЖКС та було складено акт про залиття. Відповідачка [PERSON] заперечила позов повністю, та просила у задоволенні такого відмовити. Пояснила, що у них в квартирі не було ознак потопу. Представник відповідача пояснив, що складений акт про затоплення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки складений у довільній формі, не містить всіх реквізитів, більше того складений зі слів позивача. Додав, що в квартиру за адресою відповідачів ніхто з працівників КП «ЧЖКС» не заходив та не оглядав її. Враховуючи наведене, у зв`язку із відсутністю доказів того, що залиття квартири позивачів відбулось з вини відповідачів, просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~квартира за\~адресою [ADDRESS] , на праві\~приватної власності\~належить [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~право власності\~на квартиру\~№ [NUMBER] \~від 24.06.2016\~року,\~виданого бюро\~приватизації комунального\~підприємства Червонограджитлокомунсервіс. (т.1 а.с.10). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №388365877 від 25.074.2024, квартира за\~адресою [ADDRESS] ,\~на праві\~приватної власності\~належить [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] . (т.1 а.с.11). Як видно з акту проведення обстеження на предмет залиття квартири за адресою [ADDRESS] , складеного комісією КП «ЧЖКС» від 12.06.2024 року, виявлено сліди залиття натяжної стелі в кухні та ванній кімнаті з ознаками накопичення води зі середини натяжної стелі, та витікання води зі світильників). Залиття відбулось з квартири [ADDRESS] , причиною залиття є недбале користування системою холодного водопостачання (вихід з ладу фільтра тонкої очистки вище розміщеної квартири [ADDRESS] . Підтікання на внутрішньобудинкових системах холодного водопостачання та водовідведення не виявлено. (т.1 а.с. 12). Відповідно до висновку експерта № 21/24 від 09.07.2024 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що дослідженням було встановлено факт залиття квартири за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок залиття квартири виникли пошкодження, зазначені у фототаблицях, що є додатками до вказаного висновку. Розмір майнової шкоди завданої в результаті пошкоджень приміщень квартири [ADDRESS] становить 8798, 00 грн з урахуванням ПДВ та 7332 грн без ПДВ, що підтверджується і зведеним кошторисним разрахунком вартості будівництва (т.1 а.с.13-103). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він являється чоловіком відповідачки [PERSON] , а позивачі їхні сусіди. Стверджує, що того дня, коли приходив [PERSON] з претензією затоплення, в квартирі не було жодних ознак затоплення. В той день заходив у його квартиру працівник поліції, який огляну квартиру та пішов. Щодо складання акту йому нічого не відомо. Додав, що зі [PERSON] не є в хороших сусідських відносинах. Також вказав, що причини затоплення йому невідомі, у них в квартирі нічого не текло і було все сухо. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому, дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст.77-79 ЦПК України. Згідно положень ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В свою чергою статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Положеннями ст.177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Згідно положень ст.ст.319, 322 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Таким чином, саме на власника покладено обов`язок утримувати своє майно, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт та відшкодовувати збитки пов`язані із його правом власності. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що збитки позивачам були завдані внаслідок неналежного утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі. Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення квартири позивачів, визначений висновком будівельно-технічної експертизи та відповідачами не спростований. Вину у завданій позивачам шкоді відповідачами не спростовано. З огляду на вищенаведені норми законів, суд вважає, що відповідачі, як власники квартири, несуть обов`язок по забезпеченню схоронності належного їй на праві власності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, пошкодження якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивачів, а тому, суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачів мають нести саме відповідачі. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнути з відповідачів на користь позивачів суму понесених матеріальних збитків у розмірі 7332 грн. без врахування ПДВ. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи № 21/24 від 09.07.2024 року, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Так, у матеріалах справи міститься рахунок №21/24 від 02.07.2024 про вартість експертного дослідження згідно Договору №21/24 від 02.07.2024, сума якого 6\~000 грн, акт прийому передачі наданих послуг від 09.07.2024 та копія квитанції до платіжної інструкцію про переказ суми вартості проведення експертизи № 0.0.3742285721.1 від 04.07.2024. (т.1 а.с.25, 26, 27, 28). Таким чином, суд вважає, що витрати понесені позивачем на проведення судової будівельно-технічної експертизи, що становлять 6000,0 гривень слід стягнути з відповідачів на користь позивачів. Позивач також вказав про те, що поніс витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. З Договору про надання юридичних послуг від 25.07.2024, Акту виконаних робіт, щодо надання правової допомоги від 31.07.2024 та квитанції до прибуткового касового ордеру №27 від 31.07.2024, вбачається, що загальна сума витрат на правничу допомогу позивачам становить 5000,0 гривень (т.1 а.с.30-33). За змістом ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч.4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно акту виконаних робіт, щодо надання правової допомоги від 31.07.2024, правова допомога полягала в ознайомленні зі справою, збиранні документів, підготовці адвокатських запитів, ознайомленні із нормативно правовою базою, підготовкою позовної заяви, розрахунків та інших процесуальних документів, загальна сума витрат на правничу допомогу позивачам становить 5000,0 гривень. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивачів понесені ними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,0 гривень. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволено повністю позовні вимоги, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved