Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2024 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 240984 грн 23 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2021 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач підтвердив свого згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, що складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві, проте відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 04.07.2024 утворилася прострочена заборгованість у розмірі 240984 грн 23 коп., яка складається: 142797 грн 92 коп. - заборгованість за кредитом; 98186 грн 31 коп. - заборгованість по відсоткам. 06.11.2024 представником відповідача до суду подано відзив, в якому заперечує проти вимог щодо стягнення з відповідача суми коштів, яка перевищує дійсне «тіло кредиту», що після проведення експертизи складає 42649 грн 00 коп. Оскільки позивачем в складі Щомісячний платежів було нараховано та списано щомісячну комісію, відсотки, інші складові, «штучно» створивши «тіло кредиту» , яке не відповідає дійсному «тілу кредиту» як різниці між отриманими відповідачем коштами та повернутими нею позивачу у спосіб поповнення рахунку (картки) і надходжень на рахунок (картку). Крім того, позивачем не надається жодних доказів ознайомлення відповідача з конкретними Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», такі документи не містять підпису відповідача, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Також, в анкеті-заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про відсоткову ставку, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), про встановлення кредитного ліміту; про будь-які умови за кредитом «Розстрочка миттєва»; про будь-які умови послуг «Безпечний ліміт» чи комісії (а.с. 91-113). 21.11.2024 представником позивача подано заперечення на відзив, відповідно до якого зазначено, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір №Б/Н від 10.05.2021) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов?язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ №168 від 10.05.2007, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Таким чином, відповідач сам погодився як з Умовами та Правилами наданих банківських послуг так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з оновленими версіями. У даному ж випадку до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Договір підписано за допомогою електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню (а.с. 119-120). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.08.2024 справу розподіллено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с 39-40). Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2024 позовні вимоги задоволено частково (а.с. 48-53). Ухвалою суду від 29.10.2024 заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2024 задоволено, скасовано заочне рішення суду від 25.09.2024, призначено загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 84-86). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.01.2025 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено (а.с. 147-148). 14.02.2025 ухвалою суду по справі призначено судово-економічну експертизу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 180-183). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 238). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині заперечення від 21.11.2024 просив слухати справу за відсутності представника АТ «А-Банк» (а.с. 119-120). Представник відповідача судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, 04.06.2025 подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, просив у задоволенні позовних вимог у сумі, що перевищує тіло кредиту відмовити та стягнути з відповідача 42649 грн 00 коп. відповідно до висновку експерта (а.с. 236). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 10.05.2021 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», відповідно до якої погоджується з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також що вона ознайомилася та погодилася з договором до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua, зобов`язується виконувати Умови та правила надання банківських послуг, самостійно знайомитися з їх змінами на сайті АТ «А-Банк» (зв.а.с. 8-10, 18-26). Згідно розрахунку за Договором б/н станом на 04.07.2024 заборгованість відповідача становить 240984 грн 23 коп., яка складається: 142797 грн 92 коп. - заборгованість за кредитом; 98186 грн 31 коп. - заборгованість по відсоткам. (а.с. 7-8). Відповідно до висновку експерта №1247/05/2025 від 13.05.2025 за результатами арифметичних розрахунків, виходячи з наданих на експертизу документів, загальна сума витрат [PERSON] по картці - рахунку № [NUMBER] за період з 10.05.2021 по 04.07.2024, відповідно до Виписки АТ «А-БАНК», сформованої 04.07.2024 о 17:20, за умови відсутності (без врахування сум грошових коштів) списання відсотків за використання кредитного ліміту, комісій, платежів за кредитом «Розстрочка миттєва» та платежів за послугою «Безпечний ліміт», складає 272449 грн 00 коп. За результатами арифметичних розрахунків, виходячи з наданих на експертизу документів, загальна сума зарахувань переказів, поповнень у терміналі І-Вох, надходжень по картці - рахунку № [NUMBER] за період з 10.05.2021 по 04.07.2024, відповідно до Виписки АТ «А-БАНК», складає 229800 грн 00 коп., в т.ч.: ??зарахування власних коштів Позичальника у розмірі 185800 грн 00 коп. з рахунків платіжних карток (в т.ч. з використанням терміналу I-Box); ??зарахування за рахунок утворення іншої кредиторської заборгованості у розмірі 44000 грн 00 коп. з рахунку кредиторської заборгованості АТ «А-БАНК» (а.с. 185-206). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів. У той же час, відповідачем були порушені зобов`язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами. Положенням ст. 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про:1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 викладено висновок про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі проте, відповідач став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, в останнього виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, однак витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», не містять підпису відповідача, тому їх також не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Крім того, в анкеті-заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про відсоткову ставку, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів). Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді такі істотні умови договору як ціну договору (розмір процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи висновок експерта №1247/05/2025 від 13.05.2025, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 42649 грн 00 коп. V. Розподіл судових витрат щодо вимоги відповідача про стягнення з позивача 26200 грн 00 коп. в рахунок отримання правничої допомоги витрат на правову допомогу, а також витрат по оплаті судово-економічної експертизи у розмірі 22000 грн 00 коп. (а.с. 215-220), слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 за № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 26200 грн 00 коп., представник відповідача надав до суду Додаткову угоду до Договору №31/07-2024 від 31.07.2024 про надання правової допомоги та Протокол погодження №3 обсягу, вартості, умов оплати послуг правничої допомоги від 10.10.2024. Однак, факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг). Оформлений належним чином рахунок може бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарської операції з постачання товарів, робіт або послуг тільки у разі його оплати, що повинно бути підтверджено відповідними документами. Документами, що підтверджують оплату, можуть бути платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера тощо. Однак, матеріали справи не мають належних доказів того, що відповідач сплачував витрати на правничу допомогу, а документи надані представником відповідача, не містять належних та допустимих доказів оплати послуг. Додаткова угода до Договору та Протокол погодження за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а має лише інформаційний характер. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідачем були сплачені грошові кошти за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 22000 грн 00 коп., що підтверджується: копією платіжного документу від 17.04.2025 на суму: 4500 грн 00 коп.; копією платіжного документу від 11.03.2025 на суму: 13000 грн 00 коп.; копією платіжного документу від 25.04.2025 на суму: 4500 грн 00 коп. (а.с. 223-23-25). Згідно ст. 78 ПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладені обставини, а також беручи до уваги всі наданні докази в сукупності, у вимозі відповідача про стягнення з позивача 26200 грн 00 коп. в рахунок отримання правничої допомоги витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки належним чином не обґрунтовано відповідними допустимими доказами, у свою чергу, суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню сплачені грошові кошти за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 22000 грн 00 коп. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 42649 грн 00 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 639 грн 73 коп. (42649,00 х 100% : 240984,23 = 17,69% х 3614,76). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 639 грн 73 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial