Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 квітня 2019 року між сторонами був укладений кредитний договір №2001294122701, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000,00 грн., який пізніше було збільшено до 31300,00 грн. Відповідач зобов`язався своєчасно повертати кредит, однак протягом тривалого часу кредит не сплачує, у зв`язку з чим станом на 04 червня 2024 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 59900,08 грн., яка складається з наступного: 31300,00 грн. заборгованість за кредитом; 28600,08 грн. заборгованість за відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що нею систематично здійснювалися платежі для погашення заборгованості і сума виплачених коштів значно перевищує суму виданого кредитного ліміту, оскільки сума погашення заборгованості за відсотками складає 20169,00 грн., сума погашення заборгованості за кредитом складає 68787,02 грн., тоді як сума кредитного ліміту складала 3000,00 грн. Позивачем не надані документи, що підтверджують збільшення кредитного ліміту до 31300,00 грн. Також позивачем не доведено розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки суду не надано первинних бухгалтерських документів відносно заборгованості, а надані суду виписка і розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені працівниками банку і є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є безспірними доказами щодо розміру заборгованості. Крім того, надані суду Витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача, що свідчить про недоведеність того, що саме з цими Усмовами відповідач була ознайомлена під час підписання заяви про отримання кредиту. Витяг з тарифів банку також підпису відповідача не містить. Позивачем також не надано доказів того, що Картка, передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, не надано доказів відкриття рахунку на ім`я відповідача та виписки по даному рахунку. Крім того, відповідач зазначає, що нараховані проценти за користування кредитом здійснені поза межами строку дії кредитного договору, оскільки договір був укладений 18 квітня 2019 року строком на 12 місяців, тоді як нарахування відсотків здійснювалося до 30 листопада 2023 року. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити і зобов`язати позивача здійснити перерахунок заборгованості за заявою приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001294122701. У відкрите судове засідання представник позивача не з`явився, але у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В\~статті 15 Цивільного кодексу України\~зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2019 року між сторонами був укладений кредитний договір №2001294122701, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000,00 грн., який пізніше було збільшено до 31300,00 грн. Пунктом 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачене право Банку змінювати кредитний ліміт. Як вбачається з копії паспорту споживчого кредиту строк кредитування 12 місяців, річна стандартна процентна ставка 47,88 %. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв`язку з чим станом на 04 червня 2024 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 59900,08 грн., яка складається з наступного: 31300,00 грн. заборгованість за кредитом; 28600,08 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і станом на 04 червня 2024 року існує заборгованість за кредитним договором, яка з урахуванням відсотків, становить 59900,08 грн. Доводи, викладені відповідачем у відзиві, є належним чином не обгрунтованими та такими, що не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду. Так, посилання відповідача на те, що позивачем не надані документи, що підтверджують збільшення кредитного ліміту до 31300,00 грн., є необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи мається довідка про збільшення кредитного ліміту, згідно якої остання зміна ліміту відбулася 27 лютого 2022 року до 31300,00 грн. Крім того, згідно пункту 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб змінити розмір наданого кредитного ліміту відбувається після інфломування клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. У разі незгоди клієнта зі зміненим розміром кредитного ліміту останній повинен протягом 30 календарних днів звернутися до банку і особисто подати відповідну письмову заяву. В іншому випадку вваажається, що клієнт надав згоду на зміну кредитного ліміту. У даному випадку відповідач не надала суду доказів того, що вона зверталася до банку з письмовою заявою про незгоду зі зміною кредитного ліміту. Що стосується посилань відповідача на те, що суду не надано первинних бухгалтерських документів відносно заборгованості, а надані суду виписка і розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені працівниками банку і є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є безспірними доказами щодо розміру заборгованості є безпідставними, оскільки виписка по рахунку є належним доказом руху грошових коштів на рахунку відповідача. Також відповідач зі своєї сторони не надала свого розріхунку заборгованості та не скористалася своїм правом заявити бухгалтерську експертизу у разі незгоди з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Необгрунтованими є і посилання відповідача на те, що Витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача, що свідчить про недоведеність того, що саме з цими Умовами відповідач була ознайомлена під час підписання заяви про отримання кредиту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 роз`яснила, що непідписання умов надання банківських послуг не є підставою для визнання кредитного договору неукладеним, якщо договір був укладений шляхом підписання заяви-анкети. У наданій суду заяві відповідача про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 18 квітня 2019 року міститься інформація про розмір кредиту, розмір відсотків за користування кредитом, строк дії кредитного договору, а також вказівка, що відповідач ознайомлена з Витягом з умов та правил надання банківських послуг, тобто суд приходить до висновку, що всі необхідні умови договору між сторонами були узгоджені. Стосовно посилань відповідача на нарахування позивачем процентів поза межами строку дії кредитного договору, то Паспорті споживчого кредиту,який підписаний відповідачем, зазначено, що строк кредитування становить 12 місяців. Зі спливом вказаного строку строк кредитування продовжується кодного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Оскільки суду не надано доказів того, що будь-хто із сторін договору заперечував проти його продовження, відповідно строк дії такого договору постійно продовжувався, у звязку з чим нарахування відсотків за користування кредитом здійснено в межах строку дії кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню і суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2422,40 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved