Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивач вказав, що сторони з 15.12.2007 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.02.2024 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо з середини 2017 року. Діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню дітей, проживає окремо від дітей, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не надає будь-якої матеріальної допомоги, не цікавиться їх життям та здоров`ям. На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, позивач просив винести рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позов надійшов до суду 23.01.2025 року. 30.01.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, залучений до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Службу у справах дітей Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, який зобов`язано надати до суду письмовий висновок щодо розв`язання вказаного спору. 10.03.2025 року від третьої особи Служби у справах дітей Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області як органу опіки та піклування надійшов письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. 07.05.2025 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату та час розгляду повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Позивач та його представник підтримали позов. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про шлюб; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області по справі №468/1644/23 від 27.02.2024 року; копію довідки лікаря від 02.04.2024 року; копію акту обстеження від 10.04.2024 року; копію довідки ТОВ «Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія» від 10.05.2024 року №10/05/02; копію довідки ТОВ «Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія» від 06.05.2024 року №00000000012; копію довідки Лоцкинського ліцею Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 03.04.2024 року №52; копію довідки виконавчого комітету Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 26.03.2024 року; копію характеристики [PERSON] ; Інформацію Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 02.10.2024 року №184; довідку Лоцкинського ліцею Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 14.10.2024 року №179; довідку Лоцкинського ліцею Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 14.10.2024 року №180; висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав), суд, розглянувши спір в межах заявлених позивачем вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.12.2007 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.02.2024 року. Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Відповідачка близько восьми років проживає окремо від дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та лікування, не виконує свого обов`язку щодо утримання дочки, не виявляє жодного інтересу до неї, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо дочки. Місце її перебування невідоме. Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Неповнолітня [PERSON] при розгляді справи в суді підтримала позов про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неї, оскільки мати самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків та більше восьми років не цікавиться нею. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі №459/3411/18 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та лікування, не виконує свого обов`язку щодо утримання дочки, не виявляє жодного інтересу до неї, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо неї. Відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері відносно своєї дитини, тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідачку окрім позбавлення її батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання відповідачкою обов`язків щодо виховання дитини. На думку суду, діями відповідачки свідомо тривалий час порушуються права її дочки на отримання з боку матері належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення. Зазначені факти, враховуючи винну поведінку відповідачки, суд розцінює як ухилення від виховання дитини. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини. За такого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved