Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позиції інших учасників справи. \~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 78058 гривень та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №102073043, за яким ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалось надати кредит у розмірі 20\~000 гривень, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит через 29 днів зі сплатою відсотків, комісії. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. 16 липня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» на підставі Договору факторингу № 16072024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим, має заборгованість у загальному розмірі 78 058 грн., яка складається: - 20 000 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 58 058 грн. заборгованість за відсотками; Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 10 березня 2025 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 10.03.2025 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 10.03.2025 року, проте вказаний лист повернувся до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. 1.\~Судом встановлено, що 28.11.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №102073043. Даний договір був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або ?іль?ох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у ?іль?ох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-?омуні?аційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-?омуні?аційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що Договір про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021 був підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позивача та уклав кредитний договір шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. 2. Судом встановлено, що 16.07.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «МІЛОАН» відповідно до чинного законодавства було укладено договір факторингу №16072024. В подальшому відповідно до договору ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021. Тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, на думку суду, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021. 3. Судом встановлено, що 28.11.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «МІЛОАН» Договором про споживчий кредит №102073043, за яким ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалось надати їй кредит у сумі 20\~000 грн. Кредит надається строком на 29 днів з 28.11.2021 (п. 1.3. Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за коритсування кредитом (дата платежу) 27.12.2021. (п. 1.4. Договору). Сторонами у п. 1.5.1. узгоджено , що комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 58.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.(п. 1.6. Догвору). Також сторони узгодили умови пролонгації строку кредитування у п. 2.3. Договору про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021, яка може здійснюватися на пільгових або стандартних (базових) умовах. Згідно паспорту споживчого кредиту №102073043 орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом згідно п. 1.3. Договору: 20058.00 грн. Реальна річна процентна ставка: 4.00 відсотків річних. Застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема у випадку продовження споживачем (позичальником) строку кредитування згідно п. 2.3 Договору. В такому разі паспорт споживчого кредиту не оновлюється. Згідно платіжного доручення 35816105 від 28.11.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] кошти згідно договору 102073043 в сумі 20 000 гривень. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем за Договором про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість за Договором про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за вказаним договору кредитодавцю ТОВ «МІЛОАН», суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 20 000 грн. в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню. 4. Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 58058 грн., то суд зазначає наступне. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 102073043 ПІБ [PERSON] , ОКПП [NUMBER] , у період з 29.11.2021 по 27.12.2021 відбувалося щоденне нарахування процентів згідно п. 1.5.2 договору в сумі 2 грн, що сукупно становить 58 гривень; у період з 28.12.2021 по 24.02.2021 відбувалося щоденне нарахування процентів згідно п. 1.5.3 договору в сумі 1000 гривень, що сукупно становить 58000 гривень. Проте, судом встановлено, що згідно п. 1.3. та 1.4. Договору про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021 встановлено строк кредиту 29 днів, тобто з 28.11.2021 по 27.12.2021, і відомостей про пролонгацію кредиту позивачем до суду не надано, а також встановлено, що у вказаному Договорі відсутній п. 1.5.3. на який посилається кредитодавець при нарахуванні відсотків. На підставі викладеного, суд вважає, що нарахування процентів поза межами строку кредитування на підставі неіснуючого пункту договору є неправомірним, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в частині стягнення процентів за період користування кредитом з 29.11.2021 по 27.12.2021 в сумі 58 гривень. 5. Що стосується вимоги позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви від 04.03.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №98177 від 18.02.2025. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит №102073043 від 28.11.2021, тому із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 778 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial