Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

12 березня 2025 року Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просить суд: - визнати незаконними дії відповідача з припинення постачання електроенергії позивачу та вимогу відповідача до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про відключення об`єкта від електропостачання; - зобов`язати відповідача розпочати постачання позивачу електричну енергію на об`єкт за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути моральну шкоду у розмірі 15\~000,00 гривень. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. 24 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у якому заявник просить суд здійснити перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року зазначене заперечення залишено без задоволення. 02 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, у якій позивач за зустрічним позовом просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 17\~005,12 гривень, інфляційні витрати у розмірі 1\~979,47 гривень та 3% річних у розмірі 577,94 гривень, а також здійснити розподіл судових витрат. 02 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ТОВ «ООЕК» надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у ВДРАЦС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) інформацію про наявність чи відсутність у Державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та у разі його наявності, належним чином засвідчену копію такого витягу. Також, 02 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив, у якому ТОВ «ООЕК» просило відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду. Задоволено клопотання про витребування доказів. У зв`язку із прийняттям зустрічного позову змінено порядок розгляду справи та встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28 квітня 2025 року. 25 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог, у якій заявник просив: визнати дії ТОВ «ООЕК» з припинення постачання електричної енергії [PERSON] та вимогу ТОВ «ООЕК» до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про відключення об`єкта [PERSON] від електроспоживання; зобов`язати ТОВ «ООЕК» розпочати постачання [PERSON] електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] без відшкодування витрат постачальника на заходи з припинення та відновлення постачання електричної енергії. 25 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про застосування строку позовної давності, у якій позивач просив відмовити у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення заборгованості за період з 01 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року. 25 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без участі. 25 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ВДРАЦС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 04 квітня 2025 року. Підготовче засідання, призначене на 28 квітня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 19 травня 2025 року. 19 травня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ТОВ «ООЕК» про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, у якій заявник просив закрити провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з її смертю. 19 травня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ТОВ «ООЕК» про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, у якій заявник просив закрити провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з її смертю. 19 травня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли пояснення ТОВ «ООЕК», у яких заявник просив задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного. У підготовче засідання, призначене на 19 травня 2025 року з`явився [PERSON] та представник ТОВ «ООЕК». Ухвалою суду від 19 травня 2025 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог. Прийнято до розгляду клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ООЕК» про зміну предмету позову зустрічної позовної заяви. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ООЕК» про закриття провадження задоволено, закрито провадження у цивільній справі №522/4875/25 в частині зустрічних позовних вимог до [PERSON] . Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 19 травня 2025 року о 14 годині 25 хвилин. У судове засідання, призначене на 19 травня 2025 року з`явився [PERSON] та представник ТОВ «ООЕК». Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що рішення буде проголошено 02 червня 2025 року. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Щодо первісного позову, суд зазначає наступне. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 13.03.2025 року №417610000. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 21.04.2025 року. У засіданні по справі, що призначене на 19 травня 2025 року [PERSON] не заперечував факт того, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . 22 січня 2025 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ООЕК» із заявою приєднанням до умов договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, у якій просив забезпечити постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . 22 січня 2025 року між ТОВ «ООЕК» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №П02001/10196259. Учасниками справи не заперечується той факт, що відключення електроенергії відбулося, зокрема, у зв`язку з наявністю у [PERSON] заборгованості за електричну енергію. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію Згідно з пунктом 1.1.1 глави 1.1 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, які набрали чинності 11 червня 2018 року, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачами (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Відповідно до пункту 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право, зокрема: 1) отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України; 6) тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Згідно з пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У відповідності до пункту 7.5 ПРРЕЕ оператор системи припиняє повністю або частково постачання електричної енергії споживачу за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: - відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади); - недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; - заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; - несплати вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем не облікованої електричної енергії на користь оператора системи); - невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; - закінчення терміну дії, розірвання або не укладення договору між споживачем та оператором системи; - закінчення терміну дії договору між. споживачем та постачальником «останньої надії» (за умови не укладення споживачем договору з іншим електропостачальником); - порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209. Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється також електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: - заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; - недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; - не сплати коригуючого платіжного документу у тридцятиденний строк, у разі споживання електричної енергії на непобутові потреби побутовим споживачем електричної енергії або споживачем, що купує електричну енергію у постачальників універсальних послуг за фіксованою ціною, на непобутові потреби (на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено) за об`єктом, за яким виявлено порушення. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший узгоджений спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з ОСР/ОСП або додатками до нього. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій робочий день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом) або третій робочий день з дня відправки електронного повідомлення з поштового сервера оператора системи або електропостачальника на електронну адресу споживача, що зазначена у договорі споживача з ОСР/ОСП або електропостачальником (у разі направлення попередження електронною поштою). Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання Зазначені норми свідчать про те, що основною умовою, за якої споживачеві може бути припинено електропостачання у разі наявності в останнього заборгованості за спожиту електричну енергію є попередження такого споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення. У постанові КЦС ВС від 03 грудня 2024 року суд зробив висновок про те, що якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. Проте, відповідачем за первісним позовом не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] був попереджений про припинення електричної енергії у зв`язку із наявністю у нього заборгованості не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, та те, що форма попередження відповідала вимогам, встановленим чинним законодавством. Тобто, ТОВ «ООЕК» як електропостачальник не дотримався порядку припинення електропостачання, що встановлений ПРРЕЕ, що свідчить про протиправність дій остатнього. Тому, враховуючи той факт, що ТОВ «ООЕК» не вжило заходів, що визначені ПРРЕЕ, спрямовані на попередження [PERSON] про припинення постачання електричної енергії у зв`язку із наявністю у нього заборгованості не пізніше 10-ти днів до моменту відключення, суд вважає, що припинення постачання електричної енергії відбулося з порушенням вимог закону, а тому, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне. Як вже було встановлено судом, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 13.03.2025 року №417610000. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 21.04.2025 року. Проте, право власності на спадкове майно не було оформлено [PERSON] після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. За змістом ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1-2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до норм ч.5ст.1268ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, зобов`язання з повернення заборгованості за житлово-комунальні послуги включається до складу спадщини. У заяві про зменшення позовних вимог [PERSON] зазначає про те, що заявлена до стягнення позивачем за зустрічним позовом не може вважатися боргом, оскільки договірні відносини між [PERSON] та ТОВ «ООЕК» виникли лише в січні 2025 року. З приводу цього, суд звертає увагу на те, що у судовому засіданні [PERSON] не заперечував той факт, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . [PERSON] не надав доказів, які б підтверджували факт відмови від прийняття спадщини. Тому, [PERSON] будучи спадкоємцем після смерті матері - [PERSON] успадкував зобов`язання з повернення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка залишилася після її смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч.1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 №312. ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» постачало електричну енергію на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на яке зареєстровано за [PERSON] , спадкоємцем після смерті якої є [PERSON] , тоді як [PERSON] не виконав свій обов`язок як спадкоємець та не сплатив вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Відповідно до наданого позивачем за зустрічним позовом, заборгованість [PERSON] становить: - основна сума боргу - 17\~005,12 гривень; - інфляційні витрати 1\~979,47 гривень; - три відсотки річних 577,94 гривень. У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить застосувати строк позовної давності, та розраховувати заборгованість з березня 2022 року. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). У п.1 ч.1 ст.258 ЦК України вказано, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Законом № 540-ІХ внесено зміни до пункту розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та передбачено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 211). Закон № 540-ІХ передбачив, що моментом, з якого продовжується позовна давність (у тому числі передбачена статтями 257, 258 ЦК України), є запровадження карантину відповідно до Постанови № 211, тобто 12.03.2020. А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а суд не має підстав для застосування статті 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності). Така позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25 серпня 2021 року у справі №914/1560/20. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Проте, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час. Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У постанові КЦС ВС від 28.06.2023 у справі № 760/15867/16-ц суд зазначив, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. \~ \~ \~ \~Таким чином, загальна позовна давність повинна відраховуватися за три роки, що передує 12.03.2020 року, тобто, з 13.03.2017 року, тоді спеціальна позовна давність строком в один рік повинна відраховуватися за рік, що передує 12.03.2020 року, тобто, з 13.03.2019 року. \~ \~ \~ \~У розрахунку заборгованості, позивач проводить розрахунок основної суми боргу з січня 2020 року, а трьох відсотків річних та інфляційних витрат з грудня 2023 року, тобто, позивачем не пропущені строки позовної давності. Тому, суд погоджується із зазначеним розрахунком, та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову у повному обсязі. Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зустрічній позовній заяві позивач просить стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень, а також повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 34,40 гривень. Відповідно до платіжної інструкції від 11.02.2025 року №9958814781, ТОВ «ООЕК» сплатило в якості судового збору грошову суму у розмірі 302,80 гривень. Також, відповідно до платіжної інструкції від 09 січня 2024 року №7091, ТОВ «ООЕК» сплатило в якості судового збору грошову суму у розмірі 2\~154,00 гривень. Загальна сума сплаченого судового збору склала 2\~456,80 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява містить копію пенсійного посвідчення на ім`я [PERSON] де вказано, що він є особою з інвалідністю другої групи, проте, термін дії посвідчення закінчився 31.01.2023 року, а тому, у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивачем надміру сплачено судовий збір у розмірі 34,40 гривень. Тому, враховуючи те, що позивачем надміру сплачено судовий збір у розмірі 34,40 гривень та від нього надійшла заява про повернення зазначеної суми, суд доходить до висновку про повернення з Державного бюджету України грошової суми у розмірі 34,40 гривень.

Outcome: approved