Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 02.05.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] , яка подана адвокатом Дорошенко Сергієм Олександровичем, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зазначений в актовому записі про шлюб №446 від 25.01.1962 року є рідним батьком та матір`ю [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення родинних відносин зі своїм батьком та матір`ю, оскільки в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] вказані прізвище дитини та батьків « [INFO]» та « [PERSON]» власне ім`я матері дитини « [PERSON] », між тим в актовому запису про шлюб батьків заявниці: «[PERSON] » та « [PERSON] ». Від встановлення даних фактів залежить можливість в подальшому оформлювати документи для яких необхідно надання підтвердження родинних зв`язків. Матеріали заяви суддя отримала 05.05.2025 року. Ухвалою суду від 08.05.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 02.06.2025 року. У судове засідання 02.06.2025 року учасники справи не з`явилися, до суду від представника [PERSON] - адвоката Дорошенко С.О. надійшла заява згідно якої просив справу розглядати за відсутністю сторони заявника, заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Від заінтересованої особи надійшло повідомлення, згідно якого відділ не заперечує щодо позовних вимог заявника, просить розглядати заяву за відсутності представника відділу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 09.06.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які є предметом розгляду регулюються п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз положень ст.315 ЦПК України також свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 15.04.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 25.04.1962 року складено актовий запис №684. Батьками заявниці зазначені: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». (а.с.6) Заявником до суду було надано свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.04.1962 року складеного Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернівецької області, що (далі викладено мовою оригіналу на російській мові) « [PERSON] » 1937 року народження та « [PERSON] » 1938 року народження, зареєстрували шлюб 25.04.1962 року, про що було складено відповідний актовий запис №446. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище (далі викладено мовою оригіналу) « [PERSON] ». (а.с.6зв.) 04.12.2024 року [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме, факт того, що [PERSON] [INFO] , належить свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого Виконком Чернівецької міської ради депутатів трудящих на ім`я « [PERSON] ». Оскільки через розбіжності у власному імені, заявниця не мала змоги отримати дублікат свого свідоцтва про народження для подальшого проставлення Апостилю. 20.12.2024 року рішенням Приморського районного суду м.Одеси по справі №522/21845/24-E, заяву [PERSON] , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів було задоволено. (а.с.7-8) Після отримання дубліката свідоцтва про народження у заявниці виникла необхідність в отримані відомостей щодо укладання шлюбу між її батьками. Дані відомості необхідні заявниці для надання їх до міграційної служби на підтвердження родинних відносин та подальшого отримання паспорту Румунії. Відділом ДРАЦС у місті Одесі від 17.04.2025 року [PERSON] було повідомлено, що актовий запис про шлюб батьків [PERSON] було виявлено, проте при перевірці наданих документів та даних вказаних в актовому записі про шлюб, були виявлені розбіжності, а саме: в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , вказані прізвище дитини та батьків « [INFO]» та « [PERSON]; власне ім`я матері дитини « [PERSON] », а в актовому запису про шлюб її батьків: «[PERSON] » та « [PERSON] ». У зв`язку з чим, у видачі витягу про шлюб батьків було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. (а.с.8зв. - 9) Вказані невідповідності написання прізвища батька « [PERSON] » та прізвища та імені матері заявника « [PERSON] » в актовому запису про шлюб №446 від 25.04.1962 року складеного Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернівецької області та написанні прізвища батька « [PERSON] » та прізвище імені матері заявника « [PERSON] » в актовому записі про народження № 684 від 25.04.1962 року складеного Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернівецької області, виникли по причині написання російською та перекладу на українську мову, з діалектами, а також через неуважність осіб, що вчинили вказані записи, які виправити на даний час не вбачається можливим. Встановлення факту для заявниці має юридичне значення для охорони її прав та інтересів, пов`язаних із реалізацією права заявниці на встановлення сімейних відносин та з метою уникнення розбіжностей при реалізації в майбутньому особистих немайнових та майнових прав. Вирішуючи справу суд виходить із наступного. Частиною 4 ст.3 СК України встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки і коли встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.04.2020 року по справі №133/2348/17. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд приходить до висновку, що встановлення вказаного факту родинних відносин між заявником та його батьком та матерію дійсно має юридичне значення для заявника, яке через розбіжності в написанні їх прізвищ в документах, може у майбутньому призвести до виникнення перепон у реалізації його прав, пов`язаних з підтвердженням родинних відносин з батьком та матір`ю. Зміст ст.89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає доведеним факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зазначені в актовому записі про шлюб №446 від 25.01.1962 року є рідним батьком та рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . При таких обставинах заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Outcome: approved