Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

у січні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] . із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що він з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2011 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, разом вони не проживають. На цей час подружні відносини у нього з відповідачкою остаточно припинені, шлюб існує формально. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 31 березня 2025 року. У судове засідання 31 березня 2025 року сторони не з`явились. 27 березня 2025 року на електронну пошту суду представником позивача була подана заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Представник позивача також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив час на примирення не надавати. 28 березня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідачки надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи через незадовільний стан здоров`я відповідача. Судове засідання було відкладено до 02 травня 2025 року для повторного повідомлення сторін. У судове засідання 02 травня 2025 року з`явилась представник відповідача адвокат Мошенська Ірина Анатоліївна. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 02 травня 2025 року на електронну пошту суду представником позивача була подана заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Представник позивача також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив час на примирення не надавати. 02 травня 2025 року до канцелярії суду відповідачем було подано заяву про надання строку на примирення. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Мошенська І. А. піддала сумніву наявність у адвоката Боруха С. В., який подавав до суду заяви про розгляд справи за відсутності позивача і його представника, повноважень на представництво інтересів позивача. З метою з`ясування питання щодо наявності повноважень адвоката Боруха С. В. на представництво інтересів позивача, суд протокольною ухвалою зобов`язав адвоката Боруха С. В. надати суду довіреність на підставі якої з ним укладався договір на надання правничої допомоги, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено до 19 травня 2025 року. 16 травня 2025 року на виконання вимог протокольної ухвали від 02 травня 2025 року адвокатом Борухом С. В. була надана копія довіреності на представництво інтересів [PERSON] [PERSON] , посвідченою 20 грудня 2024 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т. А. за реєстровим № 3221. 19 травня 2025 року до канцелярії суду адвокатом Борухом С. В. було подано заперечення на заяву про надання строку на примирення. 19 травня 2025 року у судове засідання з`явились представник позивача Татаринова О. В., відповідач, представник відповідача адвокат Мошенська І. А. та адвокат Борух С. В. У зв`язку із відсутністю у адвоката Боруха С. В. повноважень на представництво інтересів позивача, суд не допустив його до участі у справі. У судовому засіданні протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання сторони відповідача та визнав явку позивача у судове засідання обов`язковою, у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошено перерву до 04 червня 2025 року. У судове засідання 04 червня 2025 року з`явились позивач, представник позивача адвокат Борух С. В., представник позивача [PERSON] , відповідач та представник відповідача адвокат Мошенська І. А. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Зазначив, що вони з відповідачкою до одруження прожили 14 років. В 2011 році відповідачка наполягла на тому, аби вони офіційно одружились. Наразі збереження шлюбу неможливе з підстав, зазначених у позові. Крім того, пояснив суду, що відповідачка зловживала алкогольними напоями і під час перебування в алкогольному стані могла застосовувати до нього фізичне насилля, зокрема, бити качалкою для тіста, а на ранок про свої вчинки нічого не пам`ятала. Окрім того, відповідачка вчиняла сварки, лаялась нецензурними словами, усі для неї були поганими людьми. Він пережив інсульт, тому після погіршення здоров`я проживати з відповідачкою в таких умовах і відносинах йому стало нестерпним. Відтак, він зателефонував свої дочці від першого шлюбу [PERSON] , щоб вона забрала його до себе. З грудня 2024 року він проживає у будинку доньки у с. Софієвська Борщагівка Київської області. На примирення не згоден і це його остаточне рішення. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. Представник позивача адвокат Борух С. В. у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити та не давати строк на примирення. Зауважив, що позов подавався у січні 2025 року, тобто у відповідачки було півроку аби скористатися нагодою примиритись з позивачем. Представник позивача Татаринова О. В. підтримала позовні вимоги. Зазначила, що вона є родичкою позивача, тож знає про обставини життя подружжя. Вказала, що в останній час відповідач неодноразово їй жалівся на нестерпне життя з відповідачкою, хоча раніше такого не було. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що у них з позивачем ніколи мови не йшло про розлучення, тож вона сумнівається, що це його самостійне рішення. Вважає, що позивач перебуває під впливом своїх родичів, які змушують його розлучитися з нею. Вказала, що у грудні 2024 року чоловік мав їхати на лікування до Польщі і вона весь цей час думала, що чоловік перебуває у Польщі, зв`язку з ним не було. Заперечувала проти обставин щодо застосування фізичної сили до свого чоловіка. Вказала, що бажає зберегти шлюб, просила суд дати строк на примирення з позивачем тривалістю 6 місяців. Представник відповідача адвокат Мошенська І. А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вказала, що позивач хворіє, в нього були провали в пам`яті, тому вони з відповідачкою вважають, що рішення про розірвання шлюбу це не його рішення, а навіювання зі сторони його родичів. Оскільки відповідачка не бачила позивача з грудня місяця 2025 року, вважає, що позивача утримують проти його волі. Підтримала клопотання відповідача про надання строку на примирення. Позивач категорично заперечував проти задоволення клопотання про надання строку на примирення. Запевнив суд, що він самостійно, обгрунтовано та остаточно прийняв рішення розлучитися з відповідачкою. Протокольною ухвалою від 04 червня 2025 року суд відмовів у задоволенні клопотання відповідача про надання подружжю строку на примирення. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 11 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 146. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Спільних дітей у позивача та відповідача немає. Позивач вказує, що подальше збереження їх родини та примирення з відповідачкою є неможливим, його рішення про розірвання шлюбу з відповідачем є остаточним. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, просила суд дати строк на примирення. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, при цьому підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачав, у зв`язку із чим протокольною ухвалою від 04 червня 2025 року відмовів у задоволенні клопотання відповідача про надання подружжю строку на примирення. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved