Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі є мешканцями приватизованої квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі регулярно користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, але оплату не проводять, у зв`язку з чим виникла заборгованість з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2020 по 28.02.2025 у розмірі 20287,25 грн, централізованого опалення за період з 01.09.2014 по 28.02.2025 у розмірі 69524,37 грн., вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів за період з 01.02.2020 по 28.02.2023 у розмірі 3026,21 грн. На підставі вищевикладеного, просить стягнути заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, за адресою зареєстрованого місця проживання, заяви про намір подати суду відзив, або відзив не подали. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про причини\~неявки у\~судове засідання.\~У разі\~неповідомлення суду\~про причини\~неявки вважається,\~що учасники\~судового процесу\~не з`явилися\~в судове\~засідання без\~поважних причин. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України,\~у разі\~повторної неявки\~в судове\~засідання відповідача,\~повідомленого належним\~чином,\~суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів (постановляє\~заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого. Судом встановлено, відповідачі являються власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідачі користуються та споживають всі види комунальних послуг, при цьому оплату за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюють не в повному обсязі, в зв`язку з чим виникла заборгованість з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2020 по 28.02.2025 у розмірі 20287,25 грн, централізованого опалення за період з 01.09.2014 по 28.02.2025 у розмірі 69524,37 грн., вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів за період з 01.02.2020 по 28.02.2023 у розмірі 3026,21 грн., що підтверджується наданими розрахунками заборгованості. Відповідачі наданими їм правами не скористалися, вказані розрахунки відповідачами не спростовані. Рішенням Лозівської міської ради Харківської області за №140 від 31.01.2011 вирішено створити на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м.Лозова комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних\~послуг належать: житлова\~послуга -\~послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком. Послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; інші\~додаткові послуги,\~які можуть\~бути замовлені\~співвласниками багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Статтею 67 Житлового кодексу України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України законодавцем встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) /ч. 1ст. 530 ЦК України/. Відповідно до ч. 1ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом /ч. 1ст. 611 ЦК України/. Відповідно до\~ч.\~1ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами утворились договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, позивач свої зобов`язання перед відповідачами виконав, разом з тим, відповідачі регулярно користуються водою, каналізацією, теплом, послугами управління багатоквартирними будинками, вивозу та захоронення твердих побутових відходів, але поточні платежі не сплачують, що призводить до утворення боргу. Доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих житлово-комунальних послуг відповідачами не надано. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, управління багатоквартирним будинком та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, відповідачі фактично отримують вказані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухиляються, що призводить до накопиченню боргу, що в свою чергу порушує права та законні інтереси позивача. З відмовою від отримання послуг до позивача не зверталися, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved