Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ганчук Григорій Володимирович звернувся 11.11.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Представник позивача просив суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 29 січня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №109; - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн щомісяця, з подальшою відповідною індексацією, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] ; - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн щомісяця, з подальшою відповідною індексацією, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн щомісяця, з подальшою відповідною індексацією, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття - тобто до [INFO] ; - допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць; - судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29 січня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №109. Під час шлюбу у сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначає представник позивача діти повністю знаходяться на утриманні позивачки, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дітей. Спільне життя у сторін не склалося, причина розірвання шлюбу полягає у тому, що вони виявилися абсолютно різними людьми, з протилежними поглядами на сімейне життя, поведінку та роль кожного з подружжя в сім`ї. Наразі шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами фактично припинено. Подальше відновлення наших сімейних стосунків, спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечитиме інтересам позивача та інтересам дітей сторін. У зв`язку з чим, на думку позивача, відсутні підстави для вживання заходів щодо примирення подружжя. Крім того, представник позивача зазначай, що наскільки відомо позивачу, станом на дату подання позовної заяви, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача задовільні, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків у відповідача немає, тому сторона позивача вважає, що відповідач має змогу утримувати спільних дітей шляхом сплати аліментів на користь позивача. Отже, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, сторона позивача вважає, що є всі правові підстави присудити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, а саме по 10 000 (десять тисяч) гривень на кожну неповнолітню дитину щомісячно. На підставі зазначеного представник просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 21.02.2025 року позивач та її представник не з`явилися. 20.02.2025\~року до\~суду від\~представника позивача [PERSON] \~ адвоката\~Ганчука Григорія\~Володимировича надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, згідно якої останній підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без позивача та її представника. У судове засідання 21.02.2025 року відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 9 ЦПК України ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Так, КЦС ВС у\~Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.01.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 29.01.2005 року шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції 29.01.2005 року складено відповідний актовий запис № 109. Після реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали. Під час шлюбу у сторін народилися спільні діти: повнолітня [PERSON] , [INFO] , неповнолітня [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви спільне життя подружжя не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем є неможливим через різні характери, погляди на життя та інтереси. Сім`ю зберегти неможливо. Позивач та відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104\~Сімейного\~кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, суд зазначає наступне. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стан Печерського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , народилася [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стан Печерського районного управління юстиції у м. Києві 19.08.2008 року було складено відповідний актовий запис № 1403. Батьками особи зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 08.11.2012 року складено відповідний актовий запис № 93. Батьками особи зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.08.2016 року Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 31.08.2016 року було складено відповідний актовий запис № 100. Батьками особи зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається з позовної заяви спір щодо місця проживання та утримання спільних дітей відсутній, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 та ч. 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В абз. 4 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч. 1\~ст. 182 СК України. При цьому суд виходить з того, що судом встановлено, що сторони у справі розлучаються, сторони є батьками дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано, на підтвердження наявності у відповідача на утриманні інших дітей, відповідач свідоцтва про народження дитини чи іншого письмового документа не надав. Серед іншого суд враховує вік дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена\~статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Відповідно до\~статті 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При цьому суд враховує, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років згідно\~Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік»\~становить з 3\~196, 00\~гривні. В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання. Суд доходить висновку, що при встановлених у цій справі обставинах, розмір аліментів у сумі 10\~000,00 гривень щомісячно для кожної дитини є достатнім та необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку кожної дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину позивач звільнена від сплати судового збору відповідно положень пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір». За нормою частини 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved