Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кметик Я. С., звернувся до суду із позовом до Байковецької сільської ради, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~позовних\~вимог\~зазначено,\~що [INFO] помер [PERSON] . 19 липня 2005 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів усе своє майно [PERSON] . До складу спадкового майна входить житловий будинок по [ADDRESS] . З метою оформлення права власності на спадкове майно за заповітом [PERSON] звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою від 03 вересня 2024 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. [PERSON] вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як [PERSON] при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтва про право власності на нього. 05 серпня 2024 року за заявою [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за вищевказаною адресою. З огляду на вказане, [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/6899/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 07 травня 2025 року судом зареєстроване клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Кметика Я. С. про витребування належним чином засвідченої копії матеріалів спадкової справи № 27/2016, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 07 травня 2025 року, витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 27/2016, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 22 травня 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 07 травня 2025 року, та надано копії матеріалів спадкової справи № 27/2016, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судовому засіданні, яке відбулося 12 червня 2025 року суд протокольною ухвалою, без оформлення окремого документа, закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Кметик Я. С. в судове засідання не з`явився, проте подав заяву у якій, просив суд проводити розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Байковецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на думку суду. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, однак подав до суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати без його присутності, при вирішенні спору покладається на думку суду. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. [INFO] у віці 87 років помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 2015 року Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України. Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2024 року № 824, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в бюро не проведена. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 825 від 05 серпня 2024 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по [ADDRESS] по обліку бюро рахується за [PERSON] . 19 липня 2015 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно [PERSON] . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 18. 03 вересня 2024 року державний\~нотаріус Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Темнікова Л.\~Г.,\~розглянула подані [PERSON] ,\~документи для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~на житловий будинок з господарськими будівлями і\~спорудами [ADDRESS] ,\~після смерті\~- [PERSON] ,\~померлого [INFO] . У справах\~Тернопільської районної\~державної нотаріальної\~контори заведена\~спадкова справа\~за №\~27/2016\~року,\~після смерті\~ [PERSON] , за заявою - [PERSON] ,\~про прийняття спадщини за\~заповітом від 25 січня 2016\~року за № 76.\~Інших спадкоємці\~за вищевказаним заповітом, а також тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Згідно матеріалів спадкової справи вказаний житловий будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28 лютого 1991 року. Також згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2024 року № 824, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в бюро не проведена. На підставі вище викладеного, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , про що складено постанову № 1574/02-31 від 03 вересня 2024 року. 05 серпня 2024 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно Висновку про вартість майна від 20 березня 2025 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , становить 130 400 грн. 22 травня 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкової справи № 27/2016, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Із матеріалів якої встановлено, що 25 січня 2016 року [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Відповідно до довідки № 12, виданої 20 січня 2016 року Чернелево-Руською сільською радою Тернопільському районі Тернопільської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою по [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою на проживали зять [PERSON] 1956 р.н., та внучка [PERSON] , 1978 р.н. Відповідно до довідки виданої Чернелево-Руською сільською радою Тернопільському районі Тернопільської області від 20 січня 2016 року за № 13, станом на 01 липня 1990 року вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, членами колгоспного двору були [PERSON] . 03 вересня 2024 року [PERSON] подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у чому йому було відмовлено, зміст постанови нотаріуса суд описав вище, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішенні спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору, головою двору був [PERSON] (1928 року народження). Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , мав [PERSON] одноосібно. 19 липня 2015 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно [PERSON] . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 18. [INFO] помер [PERSON] . У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] та успадкував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Водночас, позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Згідно матеріалів спадкової справи житловий будинок за вищевказаною адресою належить спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28 лютого 1991 року. Однак, за змістом інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2024 року № 824, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в бюро не проведена. Водночас, відсутність реєстрації не може бути перешкодою в оформленні спадкоємцем своїх прав на успадковане майно, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивач не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved