Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві зазначила, що з 29.07.2022 перебуває у шлюбі з [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 457. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені, у теперішній час спільне господарство вони не ведуть, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з останнього кошти на утримання дитини у розмірі однією чверті від заробітку (доходу). Ухвалою суду від 03.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За змістом ст.\~51 Конституції України та ст.\~24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає зберегти шлюб та сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визначає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі однієї чверті від доходу (заробітку), визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відтак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка сплатила судовий збір за позовну вимогу в частині розірвання шлюбу у розмірі 1\~211,20 грн, відтак, ця сума підлягає стягненню з відповідачка на користь позивачки. Крім того, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимогі в частині стягнення аліментів, судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved