Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Шоломіцького Івана Валентиновича\~(повноваження на а.с.4) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Рівнянське» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він являється власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3327 га, кадастровий номер 0522886200:04:003:0087 та площею 0,3321 га, кадастровий номер 0522886200:04:003:0088, що розташовані на території Рівненської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 03 грудня 2020 року [PERSON] було укладено два договори оренди земельної ділянки площею 0,3327 га та площею 0,3321 га із ТОВ «Рівнянське» строком на 25 років. Умовами договорів передбачено сплату орендної плати у грошовій або натуральній формі. Однак, з часу укладення договорів оренди (за 2021-2023 роки) позивач кошти за орендну плату жодного разу не отримував. Посилаючись на вказані обставини, просить суд розірвати договори оренди землі, укладені 03 грудня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Рівнянське» і стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 30 квітня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 06 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Шоломіцького І.В. та витребувано від Головного управління ДПС у Вінницькій області відомості із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів у вигляді орендної плати за користування землею ТОВ «Рівнянське» за 2021-2023 роки (а.с.24). 18 червня 2024 року від в.о. начальника ГУ ДПС у Вінницькій області надійшла відповідь на ухвалу від 06 червня 2024 року (а.с.45). 11 червня 2024 року через систему «Електронний суд» від відповідача отримано заяву про продовження пропущеного строку на подання відзиву (а.с.27-28). 18 червня 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача директор ТОВ «Рівнянське» Чичановський О.П. подав відзив (а.с.38-41 ) у якому він не погоджується із позовними вимогами, вважає їх необгрунтовними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема зазначає, що умовами договору оренди землі передбачено дві форми орендної плати грошову та натуральну. Як наслідок в обов`язки орендаря входило виключно своєчасність внесення орендної плати за користування земельною ділянкою. Натомість умовами договору не передбачено, яким чином і куди така орендна плата мала бути внесена зі сторони орендаря. На свій розсуд, відповідачем виносився наказ по товариству про нарахування такої орендної плати, із визначенням особи якій нараховується така орендна плата та зазначенням строків її отримання. У свою чергу до обов`язків орендодавця віднесено своєчасність отримання такої орендної плати, однак суду не надано доказів, що [PERSON] звертався до орендаря із вимогою своєчасної виплати орендної плати. Не надано доказів і про те, що позивач звертався до відповідача із будь-якими претензіями щодо неотримання орендної плати та нереагування останнього на такі вимоги. Так п. 32 Договору оренди передбачено, що у разі якщо Орендодавцем не було отримано орендну плату з його вини до 31 грудня поточного року орендар не несе за це відповідальності і така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати чи її простроченням. Таким чином позивач має довести відсутність своєї вини у своєчасності отримання орендної плати. Крім того, відсутність в умовах договору чітко визначеної процедури виплати усуває вину відповідача. Вказані обставини ще раз доводять, що саме орендодавець зобов`язаний був звернутися у межах визначеного у договорі строку до відповідача із зазначенням форми виплати, її строку, повідомити свої банківські реквізити або виявити бажання отримати орендну плату у натуральній формі. А тому, всі згадані вище обставини усувають вину відповідача у неотриманні орендної плати [PERSON] і не можуть вважатись невнесенням орендної плати. Просив відмовити у позові. 21 червня 2024 року від представника позивача - Шоломіцького Івана Валентиновича надійшла відповідь на відзив (а.с.46-47) у якій він не погоджується із доводами відповідача з огляду на наступне: у 2021, 2022, 2023 році протягом встановленого у договорі оренди землі строку позивач та інші орендодавці неодноразово звертались до відповідача за адресою вказаною ним у договорі (с. Рівне), однак дане товариство було постійно зачинено, а його відповідальні особи відсутні, поштову кореспонденцію ніхто не отримував, мобільний не відповідав, а в приміщенні сільської ради де розташоване товариство листів багато, однак вручити їх немає кому. Зазначає, що отримати орендну плату від відповідача у натуральній формі також неможливо, тому що земельні ділянки жодним чином не оброблялись і являють собою старі сади. Земельного податку відповідач також не сплачував. Впевнений, що спірні умови договору, щодо їх нечіткості в розумінні принципу Contra Proferentem, слід тлумачити проти самого відповідача, як особи, що запропонувала таку умову договору. Для позивача метою укладення договору було отримання від орендаря прибутку, орендної плати, а тому незвернення позивача за її отриманням суперечить меті укладення цього правочину, оскільки укладаючи його позивач розраховував щорічно отримувати дохід. Умовами договору також не передбачено, що орендодавець повинен стимулювати орендаря щодо виплати орендної плати та щорічно надсилати йому письмові повідомлення з проханням виплати орендної плати. Пунктом 32 Договору, на який вказує відповідач, чітко передбачено обов`язок орендодавця своєчасно отримувати внесену орендарем орендну плату. Просив задоволити позов. З 10.06.2024 по 24.06.2023 головуюча суддя перебувала у щорічній відпустці. 25 червня 2024 року ухвалою суду заяву представника відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву задоволено. Продовжено строк встановлений ухвалою суду від 30 квітня 2024 року та прийнято відзив на позов [PERSON] (а.с.50). 26\~червня 2024\~року ухвалою суду прийнято рішення про перехід від розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження (а.с.51). Підготовче засідання призначено на 18 липня 2024 року. 18 липня 2024 року судом прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, що підтверджують обсяг повноважень представника позивача. Клопотання про визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання задоволено. Визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою. Підготовче засідання відкладено на 07 серпня 2024 року (а.с. 82-83). 07.08.2024 року за клопотанням представника позивача підготовче засідання було відкладено на 25.09.2024 року. 25.09.2024 у зв`язку зі смертю позивача провадження по справі було зупинено до залучення до участі у справі його правонаступника. Ухвалою від 03.02.2025 провадження у справі було поновлено. 27.02.2025 було задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи розписки спадкоємця позивача [PERSON] про отримання орендної плати та відкладено підготовче засідання на 12.03.2025. Ухвалою від 12.03.2025 витребувано від приватного нотаріуса Могилів-Подільського нотаріального округу Вінницької області копію спадкової справи №3/2024 заведеної щодо майна померлого [PERSON] 24.03.2025 до суду надійшла витребувана спадкова справа. 27.03.2025 та 17.04.2025 за клопотанням представників сторін підготовче засідання було відкладено. Ухвалою від 06.05.2025 до участі у справі залучено правонаступника [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою від 21.05.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2025. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Водночас останній ще 20.05.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.135). Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, викликався своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься його заява від 18.04.2025 про розгляд справи без представника відповідача за наявними у матеріалах справи документами. Позовні вимоги не визнають та просять відмовити у їх задоволенні, оскільки згідно розписки, яка подана до матеріалів справи позивачка в повному обсязі отримала орендну плату за період з 2021-2024 (а.с.138). Враховуючи приписи ч.3 ст.211, ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом частини другої\~статті 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Статтею 1 Закону України "Про оренду землі"\~визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~був власником\~земельних ділянок\~площею 0,3327\~гектарів,\~кадастровий номер\~0522886200:04:003:0087\~та площею\~0,3321\~гектарів,\~кадастровий номер\~0522886200:04:003:0088,\~що розташовані на території Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11,12). 03 грудня 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнянське» укладено два договори оренди земельної ділянки (далі Договори), за якими [PERSON] передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3327 гектарів, кадастровий номер 0522886200:04:003:0087 та площею 0,3321 гектарів, кадастровий номер 0522886200:04:003:0088, що знаходяться на території Рівненської сільської ради Могилів-Подільського (колись Мурованокуриловецького) району Вінницької області. Вказані договори оренди земельної ділянки зареєстровано 20 січня 2021 року, що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (зворот а.с.11,12) строком на 25 років із автоматичним продовження дії договору та правом передачі у піднайм (суборенду). Така ж інформація щодо строку дії договору міститься і у п. 7 Договорів (а.с. 6, зворот 8). Після смерті [PERSON] право власності на орендовані відповідачем земельні ділянки перейшло до [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 12.03.2025 (а.с.133,134) та не заперечується сторонами. Згідно п.41 Договорів перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря, що передбачає перехід всіх прав та обов`язків до правонаступника Орендаря чи орендодавця не є підставою для внесення змін цього Договору або розірвання цього Договору. Пунктом 10 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі (з урахуванням ринкових цін на момент розрахунку) та становить 600 гривень. Вноситься орендна плата один раз на рік з 01 вересня до 31 грудня (п.12 Договору). Пункт 31 вищевказаного договору визначає право орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати, а п. 34 вказує на обов`язок орендаря своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою, що передана в оренду (а.с.4-6). Одночасно орендодавець зобов`язаний своєчасно отримувати внесену орендарем орендну плату, при цьому, в разі, якщо Орендодавцем не буде отримано орендну плату з його вини до 31 грудня поточного року, орендар не несе відповідальності щодо неотримання орендної плати вчасно. Така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати. В будь-якому випадку за орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але орендодавець за таких умов не має права вимагати сплати неустойки (п. 32 Договору, а.с.8, зворот а.с. 9). Разом з тим, у п. 13 Договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (а.с.6, зворот а.с. 8). Позиція сторони відповідача зводиться до того, що у матеріалах даної справи наявна розписка спадкоємця [PERSON] [PERSON] про виконання умов договору оренди за 2021-2024 роки, яку остання власноручно підписала і цілком розумів її зміст, а тому відсутні будь які підстави звернення до суду. Крім того, у відзиві на позовну заяву стверджує, що умовами договору оренди не встановлено чітку процедуру внесення орендної плати, а тому будь-яка оренда здійснювалась виходячи із можливостей які мав відповідач. Сам же позивач за оспорюваний період, до відповідача ТОВ «Рівнянське» для отримання орендної плати у визначені в договорі строки не звертався. Суд не погоджується із такою думкою сторони по справі та вважає, що наведене ніяким чином не звільняє орендаря ТОВ «Рівнянське» від обов`язку щодо сплати орендної плати за період 2021-2023 років, а наявна розписка не доводить, що зобов`язання за умовами договору оренди було виконано вчасно. Відповідач для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки та розмірах, передбачених умовами договору оренди, не вчинив необхідні дії відповідно до звичаїв ділового обороту у спірних правовідносинах, а саме: не надіслав орендодавцю листи з проханням отримати орендну плату або повідомити банківські реквізити для її перерахування, чи не надіслав орендну плату за місцем проживання орендодавця грошовим переказом. Як і не надав доказів про те, що позивач відмовився прийняти належне виконання, запропоноване орендарем, а саме: отримати орендну плату за вказаний період. Таким чином, відповідач поклав на позивача обов`язок вчиняти дії для отримання орендної плати, і за таких обставин звільнив себе від обов`язку сплачувати орендну плату. На думку суду саме відповідач, як то передбачено у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі №703/2495/21, повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати. Натомість, наполягаючи на виконанні умов договору зі своєї сторони, відповідач не надав жодної належної документації ТОВ «Рівнянське», яка б свідчила про проведення розрахунків із орендодавцем. Що стосується тверджень представника відповідача про своєчасне і повне виконання орендних зобов`язань із посиланням на розписку, підписану [PERSON] як правонаступником [PERSON] (зворот а.с.116) то суд не може прийняти цей документ як належний та допустимий в розумінні ст. 77 і 78 ЦПК України. Так,\~Верховний Суд\~у постанові\~від 08.08.2018\~у справі\~№396/576/16-ц\~дійшов висновку,\~що належними\~доказами сплати\~коштів за\~оренду земельної\~ділянки є:\~видатковий касовий\~ордер,\~виписаний орендарем\~та підписаний\~орендодавцем;\~видаткова накладна,\~підписана сторонами;\~довідка,\~видана податковою\~інспекцією,\~про наявність\~плати коштів\~із земельного\~податку та\~оренду землі. На ствердження своєї позиції та правдивості обставин викладених у даному документі, відповідач мав би долучити до вказаної розписки видатковий касовий ордер чи відомість про виплату\~орендної плати\~із підписом орендодавця чи банківські документи про перерахування коштів на рахунок орендодавця або розписку про передачу особисто в руки. Тому, підсумовуючи вищенаведене виплата орендної плати мала б бути зафіксованою у щорічних відповідних відомостях орендаря з підписами його відповідальних посадових осіб та орендодавця, а не в розписці-твердженні про відсутність заперечень та претензій щодо орендної плати. Більш того, з наданої представником відповідача Розписки слідує, що заборгованість з орендної плати за 2021-2023 роки здійснено після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тобто після подачі позову до суду. Суд не вважає таке виконання умов договору належним виконанням, оскільки здійснено воно поза межами строків вказаних у Договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Тлумачення ст.\~629\~ЦК\~України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Зазначений висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі №199/1917/19 (провадження № 61-16444св20) До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України). Тлумачення п. 3 ч. 1 ст.3 та ст.627\~ЦК\~України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Згідно із ч.1 ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Закон України\~"Про\~оренду\~землі" визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 13\~Закону\~України\~"Про\~оренду\~землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором (ч.ч. 3, 4\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до вимог\~статті 141 ЗК України\~підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі, і несплату орендної плати. Під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадків несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17, від 29 липня 2020 у справі №277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі №616/292/17, від 08 травня 2024 року у справі №629/2698/23. Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23). Позивач у\~позовній заяві\~стверджує,\~що орендар\~ТОВ «Рівнянське»систематично не виконувало свого зобов`язання за Договорами оренди землі від 03 грудня 2020 року, а саме у строк з 01 вересня 2021 року до 31 грудня 2023 року не виплачувало орендодавцю [PERSON] орендну плату за 2021, 2022, 2023 роки, а відтак\~наявні всі\~правові підстави\~для розірвання\~спірного договору\~оренди землі\~у зв`язку\~з систематичною\~несплатою орендної\~плати.\~\~ Відповідачем доказів на спростування зазначеного твердження позивача, та, відповідно, своєчасну сплату орендної плати, не надано. Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. Такий висновок міститься у п.177 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог [PERSON] як правонаступника [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с.8). У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved