Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~надійшов вказаний\~позов [PERSON] ,\~у якому ставиться питання про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги\~обгрунтовані тим,\~що позивач\~є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В січні 2025 року позивач вирішив приватизувати земельну ділянку, на якій розташований його будинок. Для замовлення технічної документації по відведенню земельної ділянки необхідно було надати пакет документів, у тому числі витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який би підтвердив, що [PERSON] є власником вищевказаного домоволодіння. Позивач виявив, що в нього відсутнє Свідоцтво про право власності на спірний будинок і починаючи з 01.01.2013 органи БТІ не видають ні Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ні їхні дублікати. У підготовче засідання позивач не з`явився. Представник позивача звернулася до суду із заявою, у якій просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивача, позов підтримала. Відповідач Корсунь-Шевченківська\~міська рада свого представника в підготовче засідання не направила, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Позовні вимоги визнали, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. 12.02.1976 на загальних зборах членів колгоспу "Ленінським шляхом" була розглянута та задоволена заява [PERSON] про наділення йому присадибної ділянки для забудови власного будинку (а.с.14). Отримавши дозвільні\~документи,\~позивач у\~період з\~1976\~по 1985\~роки побудував\~будинок з\~прибудовами та\~господарськими спорудами\~за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Корсунь - Шевченківської міської ради народних депутатів № 164 від 19.08.1986 було вирішено оформити документи на право особистої власності за громадянами міста, в тому числі [PERSON] на будинок [ADDRESS] (а.с.13). 29.08.1986 в бюро технічної інвентаризації Корсунь-Шевченківського виробничого відділку КП "ЧООБТІ" було зареєстровано Свідоцтво про право власності на домоволодіння [ADDRESS] (на сьогодні - [PERSON] ) на ім`я [PERSON] (а.с.12). Починаючи із вказаного періоду [PERSON] постійно та безперервно володіє та користується належним йому на праві власності житловим будинком. В даному будинку проживають лише члени його родини. У січні 2025 року позивач вирішив приватизувати земельну ділянку, на якій розташований його будинок. Для замовлення технічної документації по відведенню земельної ділянки необхідно було надати пакет документів, в тому числі витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який би підтвердив, що [PERSON] є власником вищевказаного домоволодіння. Проте, звернувшись до реєстратора по відповідну довідку, позивач дізнався, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про те, хто є власником будинку [ADDRESS] . Указане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №409723762 від 27.01.2025 (а.с.11). Позивачу, щоб зареєструвати своє право власності на вищевказаний будинок необхідно надати Свідоцтво про право власності на будинок, технічний паспорт та довідку з БТІ про зареєстроване право власності. Так, у Комунальному підприємстві "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" позивач виготовив новий технічний паспорт на будинок та отримав довідку, з якої вбачається, що за даними КП "ЧОО БТІ" за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності виданого Корсунь - Шевченківською міською радою народних депутатів 19.08.1986 зареєстроване право власності на домоволодіння [ADDRESS] (24-27). Під час підготовки пакету документів для внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач з`ясував, що в нього відсутнє (загублене) Свідоцтво про право власності на спірний будинок. Позивач звернувся до КП "ЧОО БТІ" з проханням видати йому дублікат Свідоцтва про право власності, проте йому пояснили, що починаючи з 01.01.2013 органи БТІ не видають ні Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ні їхні дублікати. У місцевій газеті «Надросся» №12 від 20.03.2025 розміщено оголошення про те, що вважати недійсним Свідоцтво про право власності на домоволодіння, видане Корсунь - Шевченківською міською радою народних депутатів 19.08.1986 на ім`я [PERSON] (а.с.28). Вирішуючи спір по суті суд застосовує такі норми законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має прав на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Положеннями ст. 8,24,41 Конституції України зокрема визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на визначене майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ст. 15 та ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними правовстановлюючими документами, піддається сумніву і не визнається іншими особами. При цьому положення ст. 41 Конституції та ст. 328 ЦК України, гарантують та визначають презумпцію правомірності набуття права власності, а не виникнення у подальшому шляхом державної реєстрації. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема, як на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката так і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 01.01.2013 органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката. Таким чином, позивач довів, що він є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , Свідоцтво про право власності на яке втрачено, а отримання його дубліката є неможливим. З огляду на викладене суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved