Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відсутність заперечень відповідача 21 травня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 26 174 грн 28 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 22 вересня 2017 року. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON] , яка з 2017 року проживає разом із матір`ю позивачем. На момент звернення до суду дитина проживає з матір`ю в орендованій квартирі на території Республіки Польща. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 червня 2017 року у справі № 130/1074/17 з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій формі на користь позивача в розмірі 1500 грн щомісяця на утримання дитини. Позивач вважає зазначений розмір аліментів недостатнім, з огляду на стан здоров`я дитини. У 2020 році у доньки позивача діагностовано цукровий діабет I типу тяжкої форми, у зв`язку з чим їй призначено постійну інсулінотерапію. У зв`язку з діагнозом дитині встановлено інвалідність. Відповідно до затвердженої індивідуальної програми реабілітації, дитина потребує постійного глікемічного контролю та регулярного спостереження в офтальмолога й ендокринолога. Крім основного захворювання, у дитини наявні супутні патології: міопія обох очей з астигматизмом, що потребує постійного лікування та корекції окулярами, полінейропатія, вітіліго, лівобічний сколіоз I ступеня. Донька перебуває під постійним наглядом лікарів та потребує придбання дороговартісних сенсорів для контролю рівня глюкози в крові. Позивач зазначає, що у зв`язку з цим вона понесла додаткові витрати на лікування, обстеження та придбання ліків і медичних засобів у період з 16 серпня 2022 року по 24 травня 2025 року на загальну суму 28 723 грн 56 коп. Окрім того, з огляду на дистанційне навчання дитини в Польщі та погіршення зору через навчання з телефону чи планшета, позивач 25 вересня 2024 року придбала ноутбук марки Acer та супутні товари для забезпечення навчального процесу дитини на загальну суму 23 656 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача 1/2 частину понесених додаткових витрат на утримання дитини, що становить 26 174 грн 28 коп, а також судові витрати в сумі 7 000 грн за надану професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] не подав до суду відзиву на позовну заяву та не надав заперечень щодо її вимог. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача адвокат Бондар А.В. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її самої та позивачки, в якій повідомила про повну підтримку позовних вимог та просить задовольнити їх у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки вони реалізували свої процесуальні права, надали пояснення щодо позовних вимог та висловили згоду на розгляд справи у заочному порядку. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою суд постановив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання. Водночас відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву. Відповідач не подав до суду відзиву, письмових пояснень чи інших процесуальних документів, не скористався правом на подання доказів і не повідомив суд про зміну адреси місця проживання. Разом з тим, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Ухвалу про відкриття провадження разом із копією позовної заяви та доданими матеріалами надіслано на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, яка відповідає його зареєстрованому місцю проживання. Поштове відправлення не було вручено відповідачу, оскільки згідно з рекомендованим повідомленням, воно не було отримане під час доставки. Правова позиція щодо належного повідомлення відповідача Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 висловив правову позицію, згідно з якою надсилання судових документів рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу особи є достатнім для визнання повідомлення належним, оскільки отримання такого листа адресатом перебуває поза контролем відправника. Аналогічну позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (провадження №11-268заі18), зазначивши, що належне повідомлення вважається здійсненим у разі надсилання документа на дійсну адресу особи. Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18, поштові відправлення, повернуті через «закінчення терміну зберігання» або з аналогічним формулюванням, вважаються належно врученими, якщо вони були направлені на реальну адресу реєстрації фізичної особи. Отже, суд вжив усіх належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості реалізувати своє право на захист. За таких\~обставин справа\~може бути\~розглянута за\~відсутності відповідача\~на підставі\~наявних у\~справі матеріалів,\~оскільки суд\~дотримався вимог\~ЦПК України\~щодо належного\~повідомлення сторін. IV. Підстави для ухвалення заочного рішення Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення за наявності таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; відповідач не подав відзиву на позов; позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З огляду на встановлені обставини та наявність усіх зазначених підстав, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до статей 280281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. V. Фактичні обставини, встановлені судом Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 4 вересня 2017 року у справі № 130/1075/17. Від цього шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON] Від цього шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з даними реєстру Ладижинської міської територіальної громади, [PERSON] зареєстрована за адресою місця проживання своєї матері [PERSON] , а саме: [ADDRESS] (а.с. 1112). На момент звернення до суду з даним позовом позивачка разом із дитиною фактично проживала на території Республіки Польща за адресою: [ADDRESS] , де орендує житло (а.с. 13). 04 вересня 2017 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі № 130/1074/17, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 16 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). 06 вересня 2017 року на підставі виконавчого листа у справі № 130/1074/17 відкрито виконавче провадження № 54630917 (а.с. 16). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1410/127 від 15 квітня 2021 року, у дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: цукровий діабет І типу, тяжка форма. Призначено постійну інсулінотерапію препаратами «Ейпадра» та «Лантус» (а.с. 17). У зв`язку з вказаним вище діагнозом дитині [PERSON] , [INFO] , призначено державну соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю віком до 18 років. Законним представником дитини є її мати [PERSON] , що підтверджується копією відповідного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 30 липня 2021 року (а.с. 18). Згідно з консультативним висновком лікаря Комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр» Вінницької обласної ради від 19 квітня 2023 року, у дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджено цукровий діабет І типу середнього ступеня важкості. Дитина потребує постійної інсулінотерапії та щоденного моніторингу рівня глюкози в крові (а.с. 40). Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю № 20, затвердженою 30 квітня 2025 року Комунальним підприємством «Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має діагноз цукровий діабет І типу середнього ступеня важкості. Дитина потребує постійного глікемічного контролю, регулярних відвідувань офтальмолога та ендокринолога. Окрім основного захворювання, у дитини наявні супутні патології: міопія обох очей з астигматизмом (потребує постійного лікування та корекції окулярами), полінейропатія, вітіліго (дерматологічне захворювання), а також лівобічний сколіоз І ступеня (а.с. 1920). Відповідно до довідки, виданої КП «Ладижинська міська лікарня» за № 1756, у дитини [PERSON] , яка страждає на цукровий діабет І типу, визначено потребу в щоденному застосуванні інсулінів «Епайдра Солостар» та « [PERSON] ». Для постійного контролю рівня глюкози в крові рекомендовано використовувати глюкометр марки Contour, тест-смужки до нього, а також сенсори для безперервного моніторингу цукру в крові. Окремо вказано, що для проведення контролю глюкози п`ять разів на день рекомендовано використовувати систему моніторингу FreeStyle Libre (сенсор та рідер) (а.с. 27). Згідно з консультативним висновком лікаря Комунального підприємства «Ладижинська міська лікарня» від 01 травня 2025 року, дитина [PERSON] , [INFO] , потребує: щорічного огляду офтальмолога, консультації ендокринолога один раз на шість місяців, щоденного контролю рівня глюкози в крові (5 разів на добу), проведення аналізу крові на глікозильований гемоглобін (HbA1c) один раз на три місяці, застосування додаткових лікарських препаратів, спеціалізованої дієти, а також прийому препаратів «Регідрон» та сорбентів (Атоксіл-гель) (а.с. 28). Факт несення позивачем додаткових витрат, пов`язаних із лікуванням та реабілітацією дитини, підтверджується такими доказами. Актом надання послуг № 3/04 від 22.04.2025, згідно з яким позивачем сплачено 995 грн 00 коп. за надані ТОВ «Оптимал-М» послуги з огляду та консультації лікаря-офтальмолога щодо її доньки (а.с. 22); Замовленням № 993136243 та фіскальним чеком від 16.08.2022, що підтверджують оплату 681 грн 75 коп. за проведення ТОВ «Діла» лабораторних досліджень (ТТГ, Т4 вільний, АТПО, HbF1) (а.с. 23); Фіскальним чеком від 26.09.2024, яким підтверджено сплату 860 грн 00 коп. за лабораторні аналізи (загальний аналіз крові, глюкоза, феритин, глікозильований гемоглобін HbA1c), проведені ПП «Партнерс-СПС» (а.с. 24); Довідкою від 22.04.2025, згідно з якою позивачем сплачено 1040 грн 00 коп. за послуги Медичного центру «Альтамедика» з проведення УЗД щитоподібної залози, регіональних лімфатичних вузлів та первинного прийому онколога-дерматолога (а.с. 2526). Також позивачем здійснено купівлю лікарських засобів та медичних препаратів, необхідних для постійної інсулінотерапії дитини (Теплоз Дуо, Антидот-гель стіки, Регідрон, Лантус Солостар, Епайдра, рідка декстроза-гель, тест-смужки Contour) на загальну суму 3 515 грн 30 коп., що підтверджується такими фіскальними чеками: 10.07.2024 200 грн 00 коп.; 13.07.2024 325 грн 40 коп.; 27.04.2025 359 грн 20 коп.; 23.04.2025 200 грн 00 коп.; 30.04.2025 579 грн 00 коп.; 01.05.2025 360 грн 00 коп.; 24.05.2025 280 грн 00 коп.; 13.06.2024 1 211 грн 70 коп. (а.с. 2931). Окрім того, позивачем для забезпечення безперервного контролю рівня глюкози у крові дитини було придбано сенсори, глюкометри та супутні засоби Freestyle Libre: 18.11.2024 сенсори Freestyle Libre (2 упаковки) вартістю 598 злотих, що за курсом НБУ на цю дату становить 6 043 грн 00 коп.; 13.03.2025 сенсори Freestyle Libre (2 упаковки) вартістю 619 злотих, що за курсом НБУ становить 6 663 грн 35 коп.; 10.04.2025 сенсор Freestyle Libre, глюкометр та лікарські засоби (рідка глюкоза з магнієм) на загальну суму 939,50 злотих, що за курсом НБУ становить 9 964 грн 01 коп. (а.с. 3235). Згідно з довідкою № 5 від 20.02.2025, дитина [PERSON] , [INFO] , здобуває загальну середню освіту дистанційно у 7 класі Новотроїцького закладу загальної середньої освіти ІІІІ ступенів № 4 Ольгинської селищної територіальної громади (а.с. 36). У зв`язку з погіршенням зору внаслідок цукрового діабету та потребою в дистанційному навчанні позивачем було придбано 25.09.2024 ноутбук Acer та супутні товари (додатковий сервіс, комп`ютерна миша, сумка) на загальну суму 23 656 грн 00 коп., що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 37). Згідно з медичними висновками клініки мікрохірургії ока «Оптимал» від 29.04.2024 та 22.04.2025, у дитини діагностовано міопію слабкого ступеня та складний астигматизм як наслідок цукрового діабету, що потребує постійного використання корекційних окулярів (а.с. 3839). VІ. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду Згідно частини 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу\~(стаття 141 СК України). Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 1\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини 2\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд\~довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування\~виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09 вересня 2019 року в справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). При вирішенні питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, враховується, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Оцінюючи надані докази щодо необхідності додаткових витрат, суд виходить з наступного. Судом установлено, що дитина [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю до 18 років. У зв`язку з наявністю хронічного захворювання вона потребує постійного лікування та спеціального медичного догляду. На підтвердження розміру понесених додаткових витрат на лікування дитини позивачем надано належні та допустимі докази, зокрема: медичні довідки, консультативні висновки лікарів, індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, виписку з медичної карти амбулаторного хворого, а також фіскальні чеки, рахунки й документи, що підтверджують придбання лікарських засобів, медичних препаратів, проведення лабораторних досліджень та медичних обстежень. Вказані витрати здійснено з метою забезпечення лікування дитини [PERSON] у зв`язку з діагностованим захворюванням, а отже, вони є витратами, зумовленими особливими обставинами у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. Оскільки витрати понесено для забезпечення права дитини на належну медичну допомогу, вони є додатковими витратами, і, відповідно до закону, підлягають розподілу між батьками. Суд визнає обґрунтованими понесені позивачем витрати у розмірі 28 723 грн 56 коп., що підтверджено документально, та вважає за доцільне покласти на відповідача зобов`язання компенсувати 1/2 частину документально підтверджених додаткових витрат, що становить 14 361 грн 78 коп. Також суд погоджується з доводами позивача про обґрунтованість витрат на придбання ноутбука та супутніх товарів для забезпечення дистанційної форми навчання дитини за кордоном. Згідно з наданими доказами, дитина страждає на офтальмологічну патологію (міопія, астигматизм), що виключає можливість тривалого навчання з телефону або планшета. Отже, придбання ноутбука є обґрунтованим з точки зору забезпечення права дитини на освіту та її адаптованого освітнього середовища, зумовленим як позитивними (освітні потреби), так і негативними (стан здоров`я) обставинами. Витрати позивача на придбання ноутбука Acer та супутніх до нього товарів становлять 23 656 грн 00 коп., що підтверджено фіскальним чеком. З огляду на встановлені обставини, суд вважає доцільним стягнути з відповідача 1/2 частину вказаних витрат, що становить 11 812 грн 50 коп. Суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою та не надав жодних доказів, які б свідчили про його неспроможність брати участь у додаткових витратах на утримання дитини. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо поважних причин невиконання відповідачем батьківських обов`язків або істотного погіршення його матеріального стану. Враховуючи встановлені обставини справи, належність витрат до категорії додаткових, а також відсутність заперечень та доказів від відповідача про неспроможність їх нести, суд дійшов висновку, що обов`язок відповідача щодо участі у покритті витрат є обґрунтованим та співмірним. Заявлені позовні вимоги відповідають принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини та підлягають задоволенню в повному обсязі. VІІ. Розподіл судових витрат 1. Щодо витрат на професійну правничу допомогу Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~інші\~судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі\~задоволення\~позову -\~на\~відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано: ордер на надання правничої допомоги (а.с. 44); договір про надання правничої допомоги № 04/25-3 від 25.04.2025 (а.с. 41); платіжну інструкцію № 2. 121488495.1 від 25.04.2025 (а.с. 42), згідно яких загальна сума витрат на правничу допомогу становить 7 000 гривень. Суд, врахувавши обсяг заявлених вимог, характер і складність справи, обсяг наданих доказів, а також відсутність заперечень з боку відповідача, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, підтвердженими та помірними. Отже, у зв`язку з повним задоволенням позову, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 2. Щодо судового збору. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом судовий збір не сплачено, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справ у всіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. З урахуванням повного задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved