Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

09 квітня 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Мороко Сергій Олегович, звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти її утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи стягувати аліменти з дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позову зазначено, що з 29 листопада 1996 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням, ухваленим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 21 квітня 2023 року у справі №589/2367/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. 10 грудня 2018 року [PERSON] рішенням медико-соціальної експертної комісії встановлена безтерміново третя група інвалідності загального захворювання. Працювати позивач не може, періодично лікується у медичних закладах, що потребує значного часу та значних коштів. Розмір її пенсії становить 2725 грн на місяц, чого не вистачає на звичайні потреби та лікування. Іншого доходу окрім пенсії позивач не має. Відповідач є працездатним, працює у сфері приватного підприємництва і отримує значний дохід, непрацездатних осіб на утриманні не має, аліменти нікому не платить, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена. (а.с. 44) Представник позивача - адвокат Мороко С.О. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі в обґрунтування послався на обставини зазначені в позові та відповіді на відзив. Додатково пояснив, що позивачу встановлено третю групу інвалідності, вона отримує пенсію. На придбання ліків та харчування потрібні постійні витрати, пенсія маленька, інших доходів позивач не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. Представник відповідача - адвокат Рязанець Андрій Анатолійович в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Додатково пояснив, що відповідач офіційно не працює, доходів ніяких не має. Також в обґрунтування пояснень послався на обставини зазначені у відзиві на позов. 14 березня 2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому просить, залишити позов [PERSON] без розгляду. В обґрунтування зазначено, що позивач вже зверталась до суду з позовом до тих самих сторін і з тим самим предметом, проте рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2023 року скасовано рішенням ухваленим Сумським апеляційним судом 20 липня 2023 року та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно пожиттєво із часу звернення до суду відмовлено. Також, зазначено, що позивач вказує на те що отримує лише пенсію у розмірі 2725 грн на місяць, проте доказів цього до суду не надала. Так, позивач має третю групу інвалідності, однак працювати може хоча і з відповідними обмеженнями. (а.с.26, 27) 24 березня 2025 року позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мороко С.О. подали до суду відповідь на відзив, в якому просять задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначили, що доводи відповідача є необґрунтованими, та на даний час обставини суттєво змінилася, стан здоров`я позивача значно погіршився, і вона потребує матеріальної підтримки. (а.с.30) Суд, заслухавши представників позивача і відповідача, дослідивши заяви сторін, матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, серія 12ААА №945792, виданого 10 грудня 2018 року Спеціальною онкологічною МСЕК, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлено третю групу інвалідності, безтерміново. За фахом працювати може з обмеженнями: протипоказані виражені психо-емоційні навантаження. (а.с.5) Із фотокопій протоколів КТ дослідження, виписок із медичної карти амбулаторного хворого, консультативних медичних висновків вбачається, що [PERSON] періодично проходить медичні обстеження з рекомендаціями щодо лікування. (а.с.6-11) Із фотокопії рішення, ухваленого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 21 квітня 2023 року у справі №589/2367/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вбачається, що: - позов задоволено; - розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №570. (а.с.12) Постановою, прийнятою Сумським апеляційним судом 20 липня 2023 року у справі №589/4503/22, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 11 квітня 2023 року скасовано, та у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно пожиттєво з часу звернення до суду, відмовлено. (а.с.36-38) Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Згідно положень ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліменти зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі №6-3066цс15, від 16 серпня2017року у справі №6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі №161/16931/16-ц). Потреба матеріальної допомоги полягає в тому, що дружина є непрацездатною, наприклад, у зв`язку із відсутністю пенсій (або низького розміру) чи інших джерел існування. Потребою в матеріальній допомозі (нужденністю) є забезпеченість особі коштами в розмірі нижче прожиткового мінімуму. Визначення потреби матеріальної допомоги непрацездатного члена подружжя здійснюється судом у кожному конкретною випадку за допомогою зіставлення доходів такого члена і прожиткового рівня. Саме за таких обставин законодавець зобов`язує одного з подружжя утримувати іншого непрацездатного члена подружжя, тобто надавати йому необхідну матеріальну допомогу. Обидва ці фактори підлягають доведенню в судовому процесі. До уваги приймається отримання непрацездатним членом подружжя пенсії, державній пільг, субсидій, наявність у нього майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності одного з подружжя не зумовлює виникнення у другого з подружжя обов`язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно із зазначеним у позові, позивач [PERSON] отримує пенсію в розмірі 2725 грн. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2025 року становить 2361,00 гривня. Отже, позивач отримує пенсію за віком у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб які втратили працездатність, а також позивачем не надано доказів витрат на проходження лікування або реабілітації від захворювання, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні ч. 4 ст. 75 СК України та ч. 2 ст. 76 СК України. Враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, суд відносить судовий збір за рахунок держави.

Outcome: dismissed