Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що 13.04.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики №26876. 29.10.2024 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №291024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором №26876 від 13.04.2024 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно до п. 2.1. Договору відповідач отримав позику у розмірі 5\~000, 00 грн. Згідно договору позики №26876 від 13.04.2024 року грошові кошти були перераховані на електронний платіжний засіб. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафами відповідно до умов договору позики, що має відображення розрахунку заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість за Договором №26876 від 13.04.2024 р. станом на 29.10.2024 р. становить 12\~531,81 грн, яка складається з 5000, 00 грн заборгованість за тілом кредиту; 7531,81 грн заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, а також судові витрати. 04 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 04 березня 2025 року задоволено клопотання про витребування з банківської установи доказів АТ «ПУМБ» щодо отримання [PERSON] грошових коштів на картку № [NUMBER] \~та її належності відповідачу. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. За клопотанням представника відповідачки розгляд справи двічі переносився. У подальшому представник відповідачки надала додаткові пояснення де просила проводити розгляд справи у її та відповідачки відсутність. Вказала, що відсотки у позові пораховані невірно, оскільки 2,5% на день суперечить ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким встановлено ленний відсоток не більше 1%. Витрати на правничу допомогу позивача є неспівмірними до проведеної у справі роботи, оскільки подібні спори є типовими і не потребують у представника значних витрат часу. Таким чином, суд ухвалює рішення за відсутності сторін та їх представників. Судом, на підставі наданих матеріалів, встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 квітня 2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та [PERSON] у якості позичальника, уклали договір позики №26876. Договір позичальником підписано у електронній формі одноразовим ідентифікатором з використанням телефонного номеру [NUMBER] . У пункті 1 договору сторони погодили, що грошові кошти надаються на банківський рахунок позичальника. Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору погоджена сума позики 5000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 2,5% з 13.04.2024 по 13.05.2024. У реквізитах позичальника [PERSON] зазначено номер телефону [NUMBER] та номер рахунку [NUMBER] . Згідно до відповіді АТ «ПУМБ» від 03.04.2025, [PERSON] має у цьому банку рахунок за карткою [NUMBER] , за нею вказаний номер телефону [NUMBER] . На рахунок [PERSON] 13.04.2024 надійшли грошові кошти 5000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 30.10.2024 заборгованість [PERSON] складає 12531,81 грн та складається з 5000 грн боргу за тілом кредиту, 5850 грн заборгованості за відсотками та 1681,81 грн «інші нарахування» 29.10.2024 ТОВ «Сіроко Фінанс» та Позивач ТОВ «ФК «ЕП.ЕН.Груп» уклали Договір факторингу № 291024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги за кредитними договорами/договорами позики за реєстрами прав вимоги до боржників. 29.10.2024, відповідно до акту приймання-передачі прав до вказаного договору факторингу, ТОВ «Ел.Ен.Груп» отримало право вимоги до [PERSON] (порядковий номер 707) за договором №26876 на загальну суму 12531,81 грн борг за тілом кредиту 5000 грн та борг за процентами 7531,81 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, наданими до суду доказами позивачем доведено, що 13.04.2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідач у якості позичальника, уклали у електронній формі договір позики та погодили основні умови договору. ТОВ «Сіроко Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на належний відповідачу банківський рахунок грошові кошти 5000 грн. Отримані судом від АТ «ПУМБ» відомості про належність відповідачці карткового рахунку: [NUMBER] , номеру телефону [NUMBER] , а також зарахування на цей рахунок погоджених у договорі коштів, підтверджують укладення вказаного договору та виконання його умов позичальником. Наявні у матеріалах справи докази укладення договору факторингу, а також докази передання за цим договором прав вимоги, суд вважає належними та достатнім для підтвердження факту отримання позивачем права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» перейшли всі права попереднього кредитора щодо права вимоги до [PERSON] за договором позики. \~ \~ \~ \~Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» є новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . Суд вважає, що копії договору факторингу та витягу з акту прийому-передачі права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не виконала свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Таким чином позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» правомірно вимагає стягнення простроченої заборгованості з відповідача, відповідно до умов договору. Що стосується нарахування позивачем відсотків у розмірі 7531,81 грн, як про це зазначено у позовній заяві, суд зазначає наступне. Пунктом 2.3. договору позики була визначена відсоткова ставка 2,50% на день. При цьому суд зазначає, що частина 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою ст. 8 доповнена згідно із\~ЗУ № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма набрала законної сили 24.12.2023, тобто станом на час укладення договору про споживчий кредит з відповідачкою ця норма є чинною. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 2.3 договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 2,5 % у порядку ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи із встановленої ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальної денної процентної ставки в 1 %. 1% від суми позики 5000 грн складає 50 грн на день. Строк кредитування сторони погодили у 30 днів. Таким чином, загальний розмір відсотків за 30 днів дорівнює 1500 грн. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 6500 грн, що складається з боргу за позикою 5000 грн та 1500 грн боргу за відсотками. У зв`язку\~із викладеним\~позов підлягає\~частковому задоволенню\~у сумі\~4699,35грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2\~ст. 137 ЦПК). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача адвокатом Боденко А.А. надано Договір про надання правової допомоги № 4 від 02.12.2024, ордер на представництво позивача у суді, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.12.2025. З представлених позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 7000, 00 грн. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду у наступних розмірах. Сума задоволених вимог 6500 грн складає 51.87% від 12531,87 грн заявлених вимог. Судовий збір позивачем було сплачено у розмірі 2422,40 грн. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 51.87 % судових витрат сплаченого зі сплати судового збору, тобто 1256.50 грн, та 51,87% понесених витрат на правову допомогу, тобто 3630.90 грн. На підставі\~ вищевикладеного та \~

Outcome: partial