Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У лютому 2025 року редставник [PERSON] та [PERSON] - адвокат Семененко С. М. звернувся до суду із позовом до Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить: визнати за [PERSON] право власності на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 3/16 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що спірний\~житловий будинок\~належав до\~суспільної групи\~господарств -\~колгоспний двір,\~який складався\~з чотирьох\~членів. [INFO] помер\~батько позивачів\~-\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~яка складалася\~з відповідної\~частини житлового\~будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину (по 1\\8 частині будинку) прийняли його дружина (мати позивачів) [PERSON] та позивач [PERSON] як особи, що постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] . Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2024 року у справі №607/8965/24 за позивачами визнано право власності в порядку спадкування за законом на частки у зазначеному будинку, що належали членам колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] . При цьому частка в будинку, що належала [PERSON] , яку успадкували [PERSON] та [PERSON] , в судовому порядку залишилася не успадкована. [PERSON] , [PERSON] звернулися до Тернопільської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] , однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просять позов задовольнити. Ухвалою судді від 03 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/3867/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа, у судовому засіданні 03 квітня 2025 року, витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 166/2023, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 17 квітня 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 03 квітня 2025 року надано копію матеріалів спадкової справи № 166/2023, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2025 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Семененко С. М. в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачів подав заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Білецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати без його присутності. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок (дублікат), виданим 24 лютого 1989 року на підставі рішення виконкому Великоглибочецької селищної Ради народних депутатів № 3 від 27 січня 1989 року «Про оформлення права власності на житлові будинки смт. В. Глибочок», цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є [PERSON] , на праві особистої власності. Станом на\~01\~січня 1984\~року у\~будинку по\~ [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: [PERSON] , голова двору, померла [INFO] ; [PERSON] , зять, помер [INFO] ; [PERSON] , дочка, померла [INFO] ; [PERSON] , внук, 1965 р.н.; [PERSON] , внук, 1967 р.н., що стверджується довідкою № 462, виданою 09 жовтня 2024 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Станом на 01 січня 1996 у будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , голова двору, померла [INFO] ; [PERSON] , зять, помер [INFO] ; [PERSON] , дочка, померла [INFO] ; [PERSON] , внук, 1967 р.н., що стверджується довідкою №461 виданою 09 жовтня 2024 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 01 червня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Загальна площа 68,80 кв.м, житлова площа 45,40 кв.м., рік побудови 1972. Згідно інформаційної довідки № 461, виданої 05 червня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Великоглибочецькою селищною радою 24 лютого 1989 року, на підставі рішення виконкому № 3 від 27 січня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 284. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 462, виданої 05 червня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належить голові колгоспного двору [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 23 від 12 січня 2024 року, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , за наявними даними сільської ради рахується за померлою [PERSON] . Двір за вищевказаною адресою рахувався як колгоспний. Відомості щодо реєстрації осіб у будинковолодінні станом на 01.07.1990 і 15.04.1991 у Великоглибочецькому старостинському окрузі Білецької сільської ради відсутні, оскільки погосподарських книг з 1985 по 1995 роки немає. [INFO] у віці 64 років помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2005 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 липня 2019 року виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 1965 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 1967 року [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л. Г., у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Вище вказаною постановою відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якої була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року, справа № 607/8965/24, задоволено позов представника [PERSON] , [PERSON] - адвоката Семененка Сергія Михайловича до Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Із матеріалів спадкової справ встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , окрім померлого в будинковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , 1967 р.н., дружина померлого [PERSON] , яка померла [INFO] ; теща померлого [PERSON] , померла [INFO] . Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі № 607/8965/24 встановлено що право власності на житловий будинок за адресою: в [ADDRESS] , мали четверо осіб в рівних частках, тобто по 1/4. Однак рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі № 607/8965/24 не охоплюється спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , та успадкували по 1/8 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Рішенням Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 17\~жовтня 2024\~року у\~справі №607/8965/24 визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яку вона прийняла, проте не оформила після смерті [PERSON] , та успадкували по 1/16 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Водночас, позивачі не можуть оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.\~3\~зазначеного\~Закону,\~речові\~права\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяження,\~що\~виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого\~документу на\~вищевказане спадкове\~майно,\~то суд\~виходить з\~наступного.\~Пунктом 18\~Інструкції про\~порядок реєстрації\~будинків та\~домоволодінь у\~містах і\~селищах міського\~типу Української\~РСР,\~затвердженої заступником\~Міністра комунального\~господарства Української\~РСР 31\~січня 1966\~року,\~погодженої заступником\~Голови Верховного\~суду Української\~РСР 15\~січня 1966\~року,\~яка була\~чинною\~на\~час набуття\~сторонами\~по справі\~та спадкодавцем\~у власність\~майна колгоспного\~двору,\~передбачено процедуру\~отримання правовстановлюючого\~свідоцтва на\~право\~власності.\~Зокрема,\~у\~разі\~будівництва будинку\~на колгоспній\~землі,\~розташованій у\~смузі\~міста\~або селища\~міського\~типу,\~виконком\~місцевої Ради\~депутатів трудящих,\~на підставі\~витягу з\~рішення загальних\~зборів колгоспників\~або довідки\~правління колгоспу\~про надання\~земельної\~ділянки\~для будівництва,\~дозволу\~виконкому на\~будівництво та\~акту про\~закінчення будівництва\~і введення\~в\~експлуатацію будинку,\~разом з\~затвердженням цього\~акту вирішує\~питання\~про\~оформлення права\~власності\~і видачу\~свідоцтва про\~це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок (дублікат), виданим 24 лютого 1989 року, яке суд описав вище, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є [PERSON] , на праві особистої власності. Відтак, за встановлених вище обставин, право [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Врахувавши вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення шляхом: визнання за [PERSON] права власності на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнання за [PERSON] права власності на 3/16 (1/8+1/16) частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved