Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Представник позивача звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 04.08.2023 відповідач [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали договір про надання фінансового кредиту №00986-08/2023, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Відповідно до п. 2.18. зі сторони клієнта кредитний договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 7.6, 7.7 підписавши цей договір клієнт підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки. 29.01.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №29012024-1. Згідно вищевказаного договору та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №00986-08/2023 від 04.08.2023. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 200,00 грн. Враховуючи наведене вище, позивач просить суду стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 16200,00 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.04.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «Приватбанк» докази. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованою адресою проживання, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 04.08.2023 [PERSON] звернувся до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» із заявою-анкетою на отримання фінансового кредиту. Підписанням вказаної заяви він підтвердив, що отримав від товариства інформацію визначену у ч.2 ст.12, 12-1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також всю необхідну інформацію відповідно до ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування». Також ознайомився та погодився зі всіма істотними характеристиками послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та з паспортом споживчого кредиту, обраного ним кредитного продукту. Підтвердив, що ознайомився з Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, приєднався до договору про спосіб підписання договорів та надав згоду на використання під час укладення з ним правочинів з надання кредиту та будь-яких інших документів, електронного підпису або електронного цифрового підпису, або одноразовим ідентифікатором. 04.08.2023 між вказаними вище сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту №00986-08/2023 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Строк надання кредиту 360 днів. Дата погашення кредиту 28.07.2024. Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Кредит надається шляхом безготівкового переказу на банківську картку [NUMBER] . Того ж дня, між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] підписали графік платежів, відповідно до якого погодили щомісячну суму для погашення заборгованості та дати платежів, а також паспорт споживчого кредиту, в якому наведено, зокрема, основні умови кредитування, інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та іншу важливу інформацію. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію, зі змісту якої слідує, що [PERSON] , з яким укладено договір №00986-08/2023, був ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором «W991» 04.08.2023 за номером телефону [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості підготовленого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 29.01.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становила 16200,00 грн. Також з наданого розрахунку слідує, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості у загальному розмірі 5700,00 грн. Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250512-БТ від 15.05.2025, який було надано на виконання ухвали суду від 12.05.2025, з якого слідує, що на ім`я відповідача в банку емітовано картку [NUMBER] , на яку 04.08.2023 було здійснено переказ коштів у розмірі 4000,00 грн. Також, позивачем надано до суду квитанцію про зарахування №269572949 від 04.08.2023 відповідно до якої сума коштів у розмірі 4000,00 грн. була перерахована на банківську картку [NUMBER] . Крім того, в матеріалах наявний лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.01.2025 в якому зазначено про успішність перерахування коштів 04.08.2023 на суму 4000,00 грн. на банківську картку [NUMBER] . 29.01.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №29012024-1, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. 29.01.2025 між тими самим сторонами було підписано акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 29.01.2024. Також позивачем надано до суду квитанцію №74825 від 29.01.2024 на підтвердження оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №29012024-1. Згідно витягу з реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00986-08/2023 від 04.08.2023, загальний розмір заборгованості 16200,00 грн. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилом статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт-фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор -банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник-набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Доказів погашення заборгованості перед первісним кредитором відповідачем суду не надано, а також не зазначено про неможливість подачі таких доказів самостійно. Суд також враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Відповідач щодо наданих позивачем розрахунків заборгованості заперечень не подавав та не зазначав, а тому суд не вбачає підстав для піддавання їх сумніву. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення позики, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 16200,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved