Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що в липні 2024 року позивач при усній розмові з членами комісії з розпаювання колишнього КСП «Україна» дізнався, що при формуванні списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) з земель зазначеного господарства, позивач не потрапив, оскільки книга трудового стажу і заробітку колгоспника на той момент була відсутня. В свою чергу після отримання зазначеної інформації позивач неодноразово звертався до Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області з питанням щодо виділення йому в натурі земельної частки (паю), проте уповноважені представники органу місцевого самоврядування повідомили, що сільська рада не уповноважена встановлювати чи визнавати право на земельну частку (пай) осіб, які були пропущені в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Україна». Також уповноважені представники органу місцевого самоврядування рекомендували позивачу вирішити в судовому порядку питання надання земельної ділянки у власність. З наявних у позивача матеріалів зокрема довідки з органу місцевого самоврядування та трудової книжки вбачається, що у останнього наявне членство в колишньому КСП «Україна», але в списках на розпаювання він був пропущений. Відтак, оскільки на час розпаювання колишнього КСП «Україна» на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року позивач був членом КСП, то відповідно має право на земельну частку (пай) і повинен був бути включений до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та отримати земельний пай у натурі. Про порушення гарантованого Конституцією України та іншими законодавчими актами права позивача на отримання сертифікату на земельну частку (пай) позивач дізнався лише у 2024 році після спілкування із членами комісії з розпаювання колишнього КСП «Україна» з приводу неотримання ним земельної ділянки і поради, як можливо захистити своє право. Зокрема позивачу достеменно відомо, що Надлацька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області має вільні земельні ділянки з земель, які були призначені для розпаювання колишнього КСП «Україна». Дані земельні ділянки були зарезервовані для надання членам колишнього КСП «Україна», які були помилково пропущені або не включені в список по розпаюванню. Позивач, як член колишнього КСП «Україна» Новоархангельського району (на даний час Голованівського району) Кіровоградської області, має право на земельну частку (пай) із земель колективної власності зазначеного господарства. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) по Надлацькій сільській раді, як члена колишнього КСП «Україна»; зобов`язати відповідача виділити йому земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності, яка в межах Закону України 2498-VIII від 10 липня 2018 року належить до земель комунальної форми власності. Позивач в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій останній просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних у цивільній справі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач працював в КСП «Україна» (світлокопія трудової книжки серії [NUMBER] ) /а.с.9-11/. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З довідки виданої Надлацькою сільською радою Кіровоградської області вбачається, що позивач дійсно працював та був членом колишнього КСП «Україна», заяви про вихід або припинення членства у зазначеному господарстві в період розпаювання не писав. Позивач не отримував земельної частки (паю), під час паювання земель, оскільки його помилково було пропущено у списку додатку до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку по колишньому КСП «Україна». Позивач має право на отримання земельної частки (паю) із земель колективної власності колишнього КСП «Україна». У сільській раді наявні земельні ділянки для виділення їх колишнім членам КСП «Україна». Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже, рішенням сільської, селищної чи міської ради неможливо встановлювати право особи на земельну частку (пай). А тому, відповідно, сільським головою не можуть бути внесені пропозиції до порядку денного сесії ради з питань, які не входять до повноважень відповідної ради. Додатково звернуто увагу, що відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок про те, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності па землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У листі від 10 грудня 2001 року Державний комітет України по земельних ресурсах зазначає, що виходячи з Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку пай мають тільки члени недержавного сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну частку пай здійснюється не за місцем проживання, а відповідно до встановленого членства в підприємстві (за місцем роботи або виходом на пенсію). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із цього вбачається, що позивач, як член колишнього КСП «Україна» має право на земельну частку /пай/ із земель колективної власності зазначеного господарства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Прохання відповідача про розгляд справи за його відсутності є констатація ним факту порушення прав позивача на час виділення земельної частки /паю/, а саме не включення до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю, що саме по собі обумовило неотримання останнім гарантованої зазначеним вище Указом Президента земельної ділянки. В розрізі поняття ст. 1 протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є захист права володіння майном особи та зауваження з приводу неможливості позбавлення особи права власності, не інакше як в інтересах суспільства. В нашому випадку позивача без законних на те підстав було позбавлено права на земельну частку /пай/. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, та

Outcome: approved