Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] (загальною площею 37,8 кв. метра, житлова площа 20,4 кв. метра) в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В позові позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON] . Померлим на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] належну йому частку в розмірі 1/2 вказаної квартири успадкувала [PERSON] , проте спадщину не оформила. Відповідно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка в цілому складається з вказаної квартири. Зазначає, що після смерті спадкодавиці належне їй майно позивачка фактично успадкував та є спадкоємцем за законом другої черги, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на час її смерті та доглядала за неї, позаяк померла є рідною сестрою по батькові та згодом спадкодавиця була усиновлена та змінено її по батькові. Враховуючи те, що позивачка не може реалізувати свої законні права на спадкове майно та у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи відсутні та спадкоємці попередніх черг відсутні, вона не має іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, аніж звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Померлим на праві спільної часткової власності по 1/2 належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] . Спадкодадавиця [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом як дружина померлого (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ), успадкувала після смерті [PERSON] належну йому частку квартири [ADDRESS] , проте належним чином спадщину не оформила, оскільки на час його смерті проживала разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідками про склад сім`ї від 08.11.2005 та від 07.11.2005, довідкою №93 від 20.01.2008, випискою з домової книги щодо реєстрації місця проживання. Відповідно після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з вищенаведеної квартири. З акту депутата Кілійської міської ради Одеської області від 21.04.2025 вбачається, що позивач постійно з 2006 року проживав однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] у [ADDRESS] , вели спільне господарство. [PERSON] за життя склала заповіт на все своє майно, що підтверджується копією заповіту від 28.10.2008, яким заповіла все своє майно [PERSON] . У поданій [PERSON] заяві останній зазначив, що спадщину після смерті [PERSON] не приймав та проти позовних вимог не заперечує. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджено інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. Встановлено, що померла [PERSON] є рідною сестрою позивачки по батьківській лінії, проте за життя була усиновлена [PERSON] та відповідно було змінено прізвище та по батькові спадкодавиці. Відповідно, спадкоємець визначений у заповіті спадщину не прийняв, а позивачка є спадкоємицею другої черги за законом, яка спадщину прийняла. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, є спадкоємцем другої черги за законом, спадкове майно у вигляді вищевказаної квартири належало спадкодавцеві, інших спадкоємців, які прийняли спадщину не встановлено. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved