Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

26 червня 2024 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Сорокіної І.В. звернулася до суду з позовом до Старобешівської селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович, в якому просить: 1. визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на: нежитлове приміщення, магазин, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0462 га (кадастровий номер: 142455100:01:003:0080), розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 6,1382 га (кадастровий номер: 1424586000:07:000:0027), розташованої за адресою: Петрівська сільська рада, Старобешівський район, Донецька область; земельну ділянку, площею 6,0356 га (кадастровий номер: 1424586000:07:000:0034), розташовану за адресою: Донецька область, Старобешівський район, Петрівська сільська рада, за межами населеного пункту; квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 763/1000 часток нежитлової будівлі, магазину по продажу продовольчих товарів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 2. зобов`язати приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича видати свідоцтво про право на спадщину за законом в рамках спадкової справи №58/2023. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] на території Польщі, що підтверджується короткою випискою свідоцтва про смерть, виданого Мазовецьким управлінням державної реєстрації актів громадянського стану м.Ст.Варшава від 13 березня 2023 року, серія та номер документа USC/OS/3, [NUMBER] . За життя\~спадкодавець заповіту\~не залишила.У встановлений шестимісячний строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. з заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріусом було заведено спадкову справу №58/2023 після померлої [INFO] [PERSON] . 29 квітня 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса від 29 квітня 2023 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, оскільки при підготовці документів до видачі свідоцтва про право на спадщину було з`ясовано, що позивачем не надано документів, які встановлюють право власності відповідно до вимог законодавства, а саме, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно через їх втрату, а отримати дублікати позивачем неможливо, оскільки наразі вона не є власником майна. Ухвалою судді від 01 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року залучено, в якості\~співвідповідачів:Петрівську сільську раду; Новосвітську селищну (сільську) раду; Старобешівську районну раду; Донецьку обласну державну адміністрацію/Донецьку обласну військову адміністрацію. 31 жовтня 2024 року відповідач Донецька обласна державна адміністрація в особі представника Боєвої Л.І. подала відзив, в якому заперечувала проти залучення Донецької обласної державної адміністрації до участі у справі в якості співвідповідача, посилаючись що такий статус повинен мати орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року витребувано уПриватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. належним чином посвідчену копію спадкової справи, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувані докази надано суду 24 січня 2025 року. Ухвалою суду від 20 березня 2025 року закрите підготовче провадження у справі, та призначено розгляд по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача, адвокат Сорокіна І.В. в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача Донецької обласної державної адміністрації Боєва Л.І. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог до обласної державної адміністрації як до неналежного відповідача, оскільки ні в Указі Президента України від 24 лютого 2022 року №68/2022 «Про утворення адміністрацій», ні в законах України «Про місцеві державні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану», «Про місцеве самоврядування в Україні» відсутня норма якою б передбачалось, що обласна державна адміністрація є правонаступником повноважень органів місцевого самоврядування, які не здійснюють свої повноваження у зв`язку з тимчасовою окупацією територій відповідних рад. Отже, відповідачем у даній справі має бути орган місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна. Таким чином, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, заявлених до Донецької обласної державної адміністрації. Назвати ці вимоги не змогла. Заслухавши пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №20). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що 28 жовтня 1995 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №69. 12 червня 2009 року рішенням Старобешівського районного суду Донецької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що внесені відомості Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції Донецької області від 26 червня 2009 року щодо розірвання шлюбу, актовий запис №81. [PERSON] з 14.09.2022 по день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка Відділу реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області №2005/439 від 07.04.2023). [INFO] [PERSON] померла на території Польщі, що підтверджується короткою випискою свідоцтва про смерть, виданого Мазовецьким управлінням державної реєстрації актів громадянського стану м.Ст.Варшава від 13 березня 2023 року, серія та номер документа USC/OS/3, AG 1897700. [PERSON] прийняла спадщину за законом, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу в строк необхідний для подання такої заяви, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи №58/2023 заведеної після померлої [INFO] [PERSON] . Крім того, з матеріалів спадкової справи №58/2023 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги спадкування. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON] по справі не встановлено. 29 квітня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 29 квітня 2024 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на: квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] ; транспортний засіб «HYUNDAI TUCSON» р/н « [NUMBER] ». Однак, 29 квітня 2024 року постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. також і відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: нежитлове приміщення, магазин, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0462 га (кадастровий номер: 142455100:01:003:0080), розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 6,1382 га (кадастровий номер: 1424586000:07:000:0027), розташованої за адресою: Петрівська сільська рада, Старобешівський район, Донецька область; земельну ділянку, площею 6,0356 га (кадастровий номер: 1424586000:07:000:0034), розташовану за адресою: Донецька область, Старобешівський район, Петрівська сільська рада, за межами населеного пункту; квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 763/1000 часток нежитлової будівлі, магазину по продажу продовольчих товарів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які встановлюють право власності відповідно до вимог законодавства. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Старобешівської селищної ради від 23.12.2011 №132, витягу про державну реєстрацію прав Старобешівського бюро технічної інвентаризації № 32822205 від 11.01.2012, копією технічного паспорту на нежитлове приміщення, магазин від 04 січня 2012 року нежитлове приміщення магазин, розташоване за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки №2651 від 05 серпня 2009 року, укладеного зі Старобешівською селищною радою Старобешівського району Донецької області та [PERSON] та копією Витягу з державного реєстру правочинів від 05 серпня 2009 року №7578413, та копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 серпня 2010 року №320522, земельна ділянка, площею 0,046 га (кадастровий номер 142455100:01:003:0080), розташованої за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ№357163 від 06 червня 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Старобешівської районної державної адміністрації від 23 травня 2006 року № 202, земельна ділянка площею 6,1382 га, кадастровий номер 1424586000:07:000:0027, розташованої за адресою: Петрівська сільська рада Старобешівського району Донецької області належить [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРД №940751 від 13 грудня 2010 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ№554630, земельна ділянка площею 6,0356 га, кадастровий номер:1424586000:07:000:0034, розташованої за адресою: Петрівська сільська рада Старобешівського району Донецької області, за межами населеного пункту належить [PERSON] . Згідно копії Договору дарування квартири від 18 грудня 2012 року ВТВ№265383 та Витягу про державну реєстрацію прав №36830336 від 19 грудня 2012 року, виданого Старобешівським бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно копії договору дарування магазина по продажу продовольчих товарів АВМ №126847 від 29.06.2000 року, Витягу з державного реєстру правочинів від 02.02.2012 року №10977431 та Витягу про державну реєстрацію прав від 14.02.2012 №33173014, 763/1000 часток нежитлової будівлі, магазину по продажу продовольчих товарів, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За ст. 1217 ЦК України спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1ст.1273 ЦК України). Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. 29.04.2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на те спадкове майно, на яке у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною дитиною [PERSON] , а з чоловіком спадкодавиця була розлучена з 2009 року, та є єдиною, хто звернувся до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Також, судом встановлено, що у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, при цьому є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання за позивачкою право власності на належне її матері майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Однак позов не може бути задоволено в повному обсязі, і суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо зобов`язання приватного нотаріуса Леденьова І.С. видати свідоцтво про право на спадщину за законом в рамках спадкової справи №58/2023. Так, згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з позовом є обов`язкова наявність порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод чи інтересів цієї особи. Якщо за\~результатами розглядусправи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до суду є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. В даному випадку порушені права [PERSON] як спадкоємця були захищені судом, а нотаріусом не вчинено порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивачки, а тому зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії є передчасною вимогою і неефективним способом захисту, що не підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: partial