Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник ТОВ «Грація 2019» звернувся до суду з позовом до Російської Федерації в особі Уряду Російської Федерації, [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків, спричинених внаслідок збройної агресії Російської Федерації та окупації частини території України. В обґрунтування уточненого позову зазначено, що ТОВ «Грація 2019» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Свою господарську діяльність ТОВ «Грація 2019» здійснював на території Оріхівського та Токмацького району Запорізької області на земельних ділянках площею 1\~007,05 га., які знаходилися у нього в оренді та суборенді на підставі договорів. 24.02.2022 року, у зв`язку з початком збройної агресії та повномасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну, частина території Оріхівського та Токмацького району Запорізької області опинилися в окупації, а на іншій їх частині почали вестися активні бойові дії, внаслідок чого ТОВ «Грація 2019» втратило можливість і надалі займатися господарською діяльністю на вказаній території, у зв`язку з чим, йому з боку Російської Федерації та [PERSON] , [PERSON] , як осіб, що працювали на неї й сприяли окупації території України було спричинено шкоду у вигляді нанесення збитків (упущеної вигоди). До впровадження воєнного стану на території України, з боку ТОВ «Грація 2019» на орендованих та суборендованих ним земельних ділянках, вирощувалися культури кукурудзи, пшениці, соняшнику, ріпаку та ячменю, зокрема вони планувалися й під засів у 2022 році. Однак, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, за сприяння [PERSON] та [PERSON] , ТОВ «Грація 2019» не зміг у подальшому збирати та засіювати відповідні площі під врожай зазначених культур. За розрахунками упущеної вигоди (неотриманого прибутку) ТОВ «Грація 2019» від неможливості провадження господарської діяльності у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації та окупацією території, відповідачами за період з 04.03.2022 по 01.04.2024 було завдано збитків на суму 27\~923\~793,44 грн., що є еквівалентом 716\~042,44 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд стягнути з Російської Федерації, [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Грація 2019» 27\~923\~793,44 грн., що є еквівалентом 716\~042,44 доларів США в рахунок відшкодування упущеної вигоди (неотриманого прибутку) від неможливості провадження господарської діяльності внаслідок збройної агресії Російської Федерації та окупації частини території України, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою суду від 28.07.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15.01.2024 року, продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі, зобов`язано позивача надати суду переклад даної ухвали на російську мову, з нотаріальним засвідченням її вірності та докази направлення такої ухвали разом з копією позовної заяви з додатками відповідачам. Ухвалою суду від 09.05.2024 року, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву у справі та відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, шляхом оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України, про причини неявки суд не повідомили, відзиви на позов не надали. Щодо направлення повідомлень відповідачу Російській Федерації в особі її Уряду, суд враховує правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 14.04.2022 р. у справі № 308/9708/19, відповідно до якої у справах про відшкодування шкоди, завданої у результаті збройної агресії Російської Федерації, іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ. При цьому зазначено, що оскільки вчинення Російською Федерацією з 2014 року збройної агресії проти України не припиняється, Російська Федерація заперечує суверенітет України, тому зобов`язань поважати та дотримуватися суверенітету цієї країни немає. А отже, і направляти до посольства цієї країни запит на згоду про участь у справі і зупиняти провадження у справі до отримання відповіді від Російської Федерації або повідомлення про вручення такого запиту не потрібно. Крім того, у зв`язку з агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану, а також у зв`язку з окупацією частини території України, АТ «Укрпошта» з 25.02.2022 року припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією, а також припинила свою діяльність на тимчасово окупованій території України. Наведене, унеможливлює здійснення судом повідомлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та вручення їм судової кореспонденції, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грація 2019» зареєстроване у встановленому поряду як юридична особа, основним видом економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. На підставі наявних в матеріалах справи договорів оренди та суборенди землі у користуванні ТОВ «Грація 2019» перебували земельні ділянки загальною площею 1\~007,05 га, що розташовані\~на території Оріхівського та Токмацького району Запорізької області. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 р. № 133/2022, від 18.04.2022 р. № 259/2022, від 17.05.2022 р. № 341/2022, від 12.08.2022 р. № 573/2022, від 07.11.2022 р. № 757/2022, від 06.02.2023 р. № 58/2023, від 01.05.2023 р. № 254/2023, від 26.07.2023 р. № 451/2023, від 06.11.2023 р. № 734/2023, від 05.02.2024 р. № 49/2024, від 06.05.2024 р. № 271/2024, воєнний стан в Україні був неодноразово продовжений та триває то теперішній час. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 р. № 376 було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до наведеного Переліку, території Оріхівського та Токмацького районів Запорізької області у відповідній частині належать до територій на яких ведуться активні бойові дії та територій, які є тимчасово окупованими Російською Федерацією. У зв`язку з вищезазначеним, суд погоджується з доводами позивача про те, що ТОВ «Грація 2019» з боку Російської Федерації були нанесені збитки у вигляді упущеної вигоди, які він міг би одержати за звичайних обставин, у спосіб збирання вже вирощеного врожаю та засіювання площ під наступний врожай, якби збройна агресія Російської Федерації проти України не відбулася, а орендовані та суборендовані ним земельні ділянки не опинилися у тимчасовій окупації та у зоні активних бойових дій. Висновком експертів ( [PERSON] , Кушакової Н.О.) № 32-24 за результатами проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи від 18.04.2024 р. підтверджується, що загальний розмір упущеної вигоди (неотриманого прибутку) ТОВ «Грація 2019» від неможливості провадження господарської діяльності у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації за період з 04.03.2022 по 01.04.2024 складає 27\~923\~793,44 грн., що еквівалентно 716\~042,44 доларів США. Зазначений розмір упущеної вигоди узгоджується також з наявним в матеріалах справи звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році, а також висновок експертного дослідження від 25.03.2023 року № ЕД -19/108-23/7786-ТВ. Відповідно до ч. 5\~ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~російська федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення. У справі за позовом до російської федерації про відшкодування шкоди, завданої збройною агресією Росії проти України, Верховний Суд дійшов висновку, що звернення позивача до українського суду із позовом до Російської Федерації є можливим засобом захисту права (постанова від 18 травня 2022 року у справі № 428/11673/19). Отже, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації Росією окремих територій Української держави, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на державу, що здійснює окупацію (Російську Федерацію), а держава Україна всіма можливими засобами сприяє відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди. Зазначена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.01.2023 р. у справі № 233/2082/21 (провадження № 61-4001св22).

Outcome: partial