Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулися позивачі із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] доводився чоловіком [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] доводились дочками [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина: -1/2 частка квартири загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,3 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишила, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців немає. Позивачі прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки постійно проживали разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. Пізніше позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на квартиру, однак їм було відмовлено у цьому у зв`язку із відсутністю документів на квартиру і відсутністю державної реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] . [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу №33 «Лісний». Першопочатковий внесок у розмірі 2250 руб. був сплачений у 1984 році, повне паєнакопичення у розмірі 4028 руб. було повністю сплачене за двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у квітні 1992 року. Проте після внесення пайового внеску у повному обсязі [PERSON] не отримала свідоцтво на право власності і не зареєструвала право власності на квартиру згідно з чинним на той час законодавством. Таким чином, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , була спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а тому кожному з них належало по 1/2 частці квартири. Зважаючи на наведене, виникла ситуація, за якої [PERSON] після смерті його дружини, [PERSON] та [PERSON] після смерті їх матері успадкували 1/6 частку квартири, однак позбавлені можливості оформити спадщину на квартиру шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на цю квартиру у [PERSON] . Без документів, які б посвідчували право власності на квартиру, право власності позивачів не визнається. Через відсутність необхідних документів на квартиру позивач [PERSON] позбавлений можливості зареєструвати право власності на квартиру у позасудовому порядку. Тому вважає за доцільне просити суд визнати за ним право власності на 1/2 частку квартиру, як частку у праві спільної сумісної власності, набутою за час шлюбу. Інша 1/2 частки квартири підлягає спадкуванню між спадкоємцями позивачами у рівних частках по 1/6 частці за кожним (1/2 : 3). Тому, [PERSON] просить визнати за ним право власності на 2/3 частки квартири;. [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/6 частки квартири; [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/6 частки квартири. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 січня 2004 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 46. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 1978 року Відділом РАЦС Слов`янського міськвиконкому Донецької області, [PERSON] 09 вересня 1978 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до\~Свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 04\~січня 1982\~року Билбасівською\~с/р\~Слов`янського району\~Донецької області,\~ [PERSON] народилася [INFO] у смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, її матір`ю є [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] 14 вересня 2002 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] 31 липня 2009 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до\~Свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 19\~листопада 1984\~року Відділом\~РАЦС Слов`янського\~виконкому Донецької\~області,\~ [PERSON] народилася [INFO] у с. Слов`янськ Донецької області, її матір`ю є [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є чоловіком [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON] та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Відповідно до Ордеру Виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих м. Слов`янська № 927 серія А від 31.05.1984 року, [PERSON] надано право на зайняття квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 14 Житлово-будівельного кооперативу № 33 «Лісний», [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Першопочатковий внесок у розмірі 2250 руб. був сплачений у 1984 р., повне паєнакопичення у розмірі 4028 руб. було повністю сплачене за двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у квітні 1992 р. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» (чинного на час виникнення права власності (квітень 1992 р.), член житлового, житловобудівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Проте після внесення пайового внеску у повному обсязі [PERSON] не отримала свідоцтво на право власності і не зареєструвала право власності на квартиру згідно з чинним на той час законодавством. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинного на час виникнення права власності (квітень 1992 р.), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Таким чином, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , була спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а тому кожному з них належало по 1/2 частці квартири. Через відсутність необхідних документів на квартиру позивач [PERSON] позбавлений можливості зареєструвати право власності на квартиру у позасудовому порядку. Тому суд вважає за доцільне визнати за ним право власності на 1/2 частку квартиру, як частку у праві спільної сумісної власності, набутою за час шлюбу. Отже, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Листа Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області № 514/01-16 від 01.05.2025 року, після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Як зазначено у Довідці Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 20-19/2-579 від 17.03.2025 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] з 29.08.1984 року по теперішній час, [PERSON] з 27.10.1998 року по теперішній час, [PERSON] з 20.08.2001 року по теперішній час. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд доходить до висновку про те, що позивачі прийняли спадщину на 1/2 частка квартири після смерті [PERSON] в рівних частках по 1/6 частці за кожним, але не оформили своїх спадкових прав. Однак, 27 березня 2025 року, державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачамине подано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно. Як зазначено у Довідці Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 04-01/644 від 18.03.2025 року, право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року, в КП «БТІ» не зареєстровано. Відсутність державної реєстрації права власності на квартиру також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 419939128 від 27.03.2025 року. Відповідно до\~Довідки ФОП\~ [PERSON] № 69 від 20.03.2025 року, об`єкт нерухомого майна двохкімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 48,3 кв.м., житлову площу 25,3 кв.м. За результатами проведеної технічної інвентаризації нерухомого майна встановлено наступне: загальна та житлова площа квартири змінена внаслідок зміни методології розрахунку загальної та житлової площі, не є самовільними та не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] , станом на 21.03.2025 року, квартира, загальною площею 48,3 кв.м., складається з двох житлових кімнат, житловою площею 25,3 кв.м. Згідно частин\~першої та\~другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] \~на 1/2\~частку квартири\~в рівних\~частках по\~1/6\~частці за\~кожним.Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру позивачі не можуть, оскільки позивачамине подано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно. Інша 1/2 частка квартири є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та належить позивачу [PERSON] , але через відсутність необхідних документів на квартиру він позбавлений можливості зареєструвати право власності на квартиру у позасудовому порядку. Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивачів немає. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved