Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 21 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 652441444. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За кредитним договором ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало [PERSON] кредит у розмірі 109760,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірах: при наданні кредиту 3% від суми кредиту, загальні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3% від суми кредиту. Приймаючи умови кредитного договору [PERSON] підтвердив, що ознайомлений із його змістом. На виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача. 23.12.2019 р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників. За вказаним договором та згідно реєстру прав вимоги до договору №ТАСЦФР-10-2016 право вимоги за кредитним договором №652441444 відступлено АТ «Таскомбанк». Станом на 19.12.2024 року сума заборгованості за кредитним договором № 652441444 становить 119208,86 грн., та складається з: 34950,92 грн.\~- заборгованість по тілу кредиту; 5,88 грн.\~заборгованість по річним процентам; 84252,06 грн.\~заборгованість по щомісячним процентам. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в загальному розмірі 119208,86 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 січня 2025 року справу передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави (а.с.109). Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.111). Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с. 116-121). При цьому посилався на те, що сума кредитних коштів ним частково вже була погашена, нарахування щомісячних відсотків є незаконним у період воєнного стану, а тому зазначені вимоги до відповідача не можуть бути задоволені. Відповідачем вже погашено та внесено на рахунок АТ «Таскомбанк» 188145 грн. Термін кредитування закінчився ще 21 грудня 2022 року, нарахування відсотків після закінчення терміну кредитування є незаконним та порушує його права як споживача. Нарахування штрафних санкцій в період дії воєнного стану скасовано. Враховуючи, що основна заборгованість за кредитом за підрахунками АТ «Таскомбанк» складає 34950,92 грн, а нараховані відсотки більш ніж вдвічі перевищують основний борг і становлять 80959 грн 26 коп., таке нарахування є неправомірним. Крім того, з долучених до матеріалів справи доказів на обґрунтування позову відсутнє відповідне платіжне доручення чи його належним чином завірена копія на підтвердження тих обставин, що ТОВ ФК «ЦФР» (первісний кредитор)перерахувало відповідачу на платіжну картку кредиті кошти згідно з договором №652441444 від 21 грудня 2019 року. Також матеріали позову не містять доказів переходу до нього прав вимоги від первісного кредитора. Тому, посилаючись на ці та інші обставини, відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись в тексті позовної заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника . Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. В задоволенні позовних вимог АТ «Таскомбанк» просив відмовити в повному обсязі. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 грудня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», що діє в договорі як кредитодавець, та [PERSON] , що діє як позичальник, укладено кредитний договір №652441444. Відповідно до цього договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту 80000 грн, строк, на який надається кредит, - 36 міс. Підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: переказ до запитання на рахунок [PERSON] за наведеними реквізитами 80000 грн, оплата страхового платежу за договором страхування за наведеними реквізитами 27360 грн. Також згідно кредитного договору при наданні кредиту сплачуються проценти в розмірі 3% від суми кредиту 2400 грн. При цьому, пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що інші умови кредитного договору викладені в паспорті споживчого кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 18.09.2019, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір. Долучений до справи паспорт кредиту сам по собі не є кредитним договором. Так, згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). З огляду на вказані норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Долучена до матеріалів справи копія паспорту кредиту містить підпис відповідача, у зв`язку з чим підтверджується на яких саме умовах відповідач погодився на укладення договору кредиту. А оскільки в п. 2.1. договору кредиту 652441444 сторони передбачили, що умови договору також викладені в паспорті кредиту, суд приходить до висновку, що цей паспорт кредиту є частиною договору кредиту, уколеного ТОВ «ФК ЦФР» та [PERSON] . Умови отримання фінансових кредитів підпису відповідача не містять, у зв`язку з чим суд відхиляє посилання позивача в позовній заяві на те, що такі умови є частиною кредитного договору. Таким чином судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі: при наданні кредиту 3% від суми кредиту, загальні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3% від суми кредиту. Загальна вартість кредиту для позичальника при цьому становить: 228317,90 грн. Згідно графіку повернення кредиту складові загальної вартості кредиту складуть: основний борг (тіло кредиту) -109760,00 грн, річні проценти 17 грн, щомісячні проценти 118540,00 грн. Ні річні проценти, ні щомісячні проценти не є неустойкою, оскільки їх сплата передбачена щомісячно за користування кредитними коштами, а не як вид забезпечення зобов`язання. Тому суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві, про те, що нарахування щомісячних процентів під час воєнного стану заборонено. Факт перерахування на рахунок відповідача кредиту в розмірі 80000 грн. підтверджується платіжною інструкцією №1213825394 від 21.12.2019 з відміткою банку про проведення платежу (а.с. 27). Факт перерахування коштів на оплату страхового внеску в сумі 27360,00 грн підтверджується витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС» (а.с. 29). Таким чином судом встановлено факт надання відповідачу первісним кредитором кредитних коштів. У зв`язку з цим суд відхиляє посилання відповідача на недоведення факту перерахування йому кредитних коштів. Також судом вставлено, що 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТаскомБанк» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає АТ «ТаскомБанк» за плату, а АТ «ТаскомБанк» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.23-26). При цьому згідно п. 2.2. договору про відступлення права вимоги сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 23.12.2019 АТ «ТаскомБанк» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором 652441444 на суму 109760,00 грн (а.с. 22). Таким чином АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №652441444 від 21.12.2019 року. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, тому у нього виникла заборгованість. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Як вже встановлено судом, згідно кредитного договору №652441444 від 21 грудня 2019 року відповідач зобов`язався повернути кредитору отримані ним кредитні кошти в сумі 109760 грн. Як підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по рахунку відповідача, на виконання цієї умови кредитного договору ним сплачено 74809,08 грн. Відповідно, заборгованість за тілом кредиту становить 34950,92 грн (109760 грн - 74809,08 грн). Також згідно кредитного договору №652441444 від 21 грудня 2019 року відповідач зобов`язався сплатити кредитору річні проценти у розмірі 17,10 грн. Як підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по рахунку відповідача, на виконання цієї умови кредитного договору відповідачем сплачено 19,98 грн. У зв`язку з цим за річними процентами наявна переплата у розмірі 2,88 грн (19,98 грн 17,10 грн). Крім того, згідно кредитного договору №652441444 від 21 грудня 2019 року відповідач зобов`язався сплатити щомісячні проценти у загальному розмірі 118540,80 грн. Як підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по рахунку відповідача, щомісячні проценти ним сплачені в загальному розмірі 113315,94 грн. Тобто ним не виконано зобов`язання щодо сплати щомісячних процентів на загальну суму 5224,86 грн (118540,80 грн 113315,94 грн). На підставі викладеного суд відхиляє доводи позивача, наведені в позовній заяві, щодо наявності у відповідача заборгованості за річними процентами у розмірі 5,88 грн, та за щомісячними процентами у розмірі 84252,06 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості такий розмір заборгованості позивачем визначено у зв`язку з нарахуванням відсотків поза межами строку кредитування, що не передбачено кредитним договором №652441444 від 21 грудня 2019 року. Таким чином, розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 34950,92 грн, заборгованість за щомісячними процентами у розмірі 5224,86 грн за вирахуванням переплати за річними процентами у розмірі 2,88 грн, а всього підлягає до стягнення 40172,90 грн (34950,92 грн + 5224,86 грн -2,88 грн). Тому позов підлягає до часткового задоволення. Згідно з\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~судовий\~збір покладається\~на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції вбачається, що при пред`явленні позову позивач АТ «Таскомбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов судом задоволено частково (на 34%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 823,62 грн (2422,40 грн / 100 х 34).

Outcome: partial