Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

В жовтні 2024року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25.07.2024 року сталась ДТП за участі (потерпілого) [PERSON] , д.т.н. «Ford Focus», р.н.: [NUMBER] , та д.т.з. «Wolksvagen Golf», р.н: [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] , власника т.з. «Wolksvagen Golf», р.н.: [NUMBER] , на дату ДТП була застрахована AT «СГ ТАС» Поліс ЕР 217710682 з розміром франшизи в 3200,00 грн. Дані обставини підтверджені листом №1998 від 20.09.2024 року AT «СГ ТАС». Власником пошкодженого транспортного засобу «Ford Focus» р.н.: [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] - являється [PERSON] . Відповідно до листа AT «СГ ТАС» за №1998 від 20.09.2024 року, було розраховано суму страхового відшкодування в розмірі 27641,32 грн. Дана сума страхового відшкодування була перерахована [PERSON] . Позивач щодо матеріальної шкоди зазначив, що вона складається з: різниці між фактичними понесеними затратами на ремонт пошкодженого т.з. і страховою виплатою 36048,68 грн. та франшизи (3200,00 грн). Ним було проведено ремонт пошкодженого транспортного засобу на загальну суму 63690 грн., відповідно до Договору про технічне обслуговування та ремонт автотранспорту за №пdн07023 від 26 серпня 2024 року, Рахунком №НПК00243 від 26 серпня 2024 року, Актом виконаних робіт №НПК00243 від 02.10.2024 року та Квитанцією до прибуткового ордеру за №2 056 від 02.10.2024 року. 63690 грн - 27 641,32 = 36 048,68 грн. (фактичний ремонт - страхова виплата) = різниця між страховою виплатою та фактично понесеними затратами на ремонт. Франшиза встановлена та підтверджена в розмірі 3200,00 грн. Щодо моральної шкоди позивач зазначив, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з дорожньо-транспотною пригодою. У нього було порушено повсякденний ритм життя, у зв`язку з пошкодженням т.з. який був єдиним його джерелом пересування, у зв`язку з ДТП у нього наявне постійне безсоння, дратівливість, депресія. З`явився страх перед транспортними засобами порушення звичайних життєвих зв`язків та звичок (неможливість зустрічатися з друзями, вільно пересуватися вулицями міста до місця несення служби та додому.) Враховуючи принципи розумності, справедливості, пропорційності при визначенні розміру моральної шкоди, він визначає моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. З врахуванням наведеного позивач просять: стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у сумі 39248,68 грн.; 10000 грн. моральної шкоди, та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.01.2025 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, пояснивши, що 25.07.2024 року сталась ДТП за участю позивача та відповідача, вони погодились скласти європротокол і що кожен відремонтує свій автомобіль. Відповідач своєї вини у ДТП не визнавав, а висновки страхової компанії не є підтвердження доведеності вини відповідача у ДТП. Крім наведеного, позивач погодився з розміром шкоди, яку виплатила страхова компанія, та відмовився від експертизи, хоча страхове відшкодування по європротоколу 80000грн. Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження оплати ремонтних робіт, а надані суду договір та акт виконаних робіт не підписані замовником. Не доведено позивачем і вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач проводив ремонт належного йому автомобіля. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2024 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі т.з. «Ford Focus», р.н.: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та т.з. «Wolksvagen Golf», р.н: [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні - пошкодження. Учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , власника т.з. «Wolksvagen Golf», р.н.: [NUMBER] , на дату ДТП була застрахована AT «СГ ТАС» Поліс ЕР 217710682 з страховою сумою на одного потерпілого 160000грн., франшизою - 3200,00 грн. За результатами проведеного огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Згідно заяви [PERSON] про страхове відшкодування від 15.08.2024 р. він погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 27641,32грн., з врахуванням франшизи та не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. На підставі наведеного, належна [PERSON] сума страхового відшкодування 27641,32грн. була перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування. Дані обставини підтверджені листом №1998 від 20.09.2024 року AT «СГ «ТАС». Власником пошкодженого транспортного засобу «Ford Focus» р.н.: [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] - являється [PERSON] . Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи. Згідно примітки ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Таким чином, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108, затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол», що доступна за посиланням https://dtp.mtsbu.ua. Інструкція щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) затверджена протоколом Президії Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) від 11.08.2011 року №274/2011, погоджена начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України 31.08.2011 року і загальнодоступна. Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), воно складено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату та час ДТП. Разом з тим, місце дорожньо-транспортної пригоди зазначено у повідомленні учасниками ДТП нерозбірливо, а схема дорожньо-транспортної пригоди не містить дорожніх знаків та розмітки на місці ДТП, назви вулиць або доріг, напрямку руху транспортних засобів, що в сукупності і з зазначеними сторонами обставинами (під час повороту ліворуч) не дає можливості встановити винуватця ДТП. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до статті 29 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Також слід зазначити, що відповідно до положень п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed