Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»(надалі-ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 465276-КС-001 від 01.06.2023 у сумі 45519,08 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 01.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою укладено Договір №465276-КС-001 про надання кредиту(Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором [NUMBER], у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит у розмірі 1,15958991 за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 16000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку відповідачкою вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №465276-КС-001 [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 4200,00 грн, чим вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору. У зв`язку із невиконанням відповідачкою належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором № 465276-КС-001 від 01.06.2023 станом на 14.09.2024 утворилася заборгованість в розмірі 45519,08 грн, з яких: 16000,00 грн-прострочені платежі по тілу кредиту; 28536,13 грн- прострочені платежі по процентах; 982,95 грн-прострочені платежі за комісією, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Судове засідання призначене на 31.03.2025 було відкладене на 22.04.2025 у зв`язку із неявкою відповідачки, яка 26.03.2025 подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи. Ухвалою суду від 22.04.2025 за клопотанням позивач витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази у справі та відкладено судове засідання на 12.05.2025. Судове засідання, призначене на 12.05.2025 відкладене на 04.06.2025 у зв`язку із неявкою відповідачки та невиконанням ухвали суду про витребування доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується трекінгом відстеження АТ «Укрпошта» з відмітками «вручено одержувачу» та «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву до суду не подавала. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладений в електронній формі Договір №465276-КС-001 про надання кредиту(Споживчий кредит. Електронна форма), підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором [NUMBER] через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця. Відповідно до п.2.1 кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за Кредитом: 2,00000000, фіксована. Знижена процента ставка за Кредитом: в день 1,15958991, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 2400,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 16000,00 грн. Термін дії Договору: до 21.09.2023. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 33600,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12126,10 процентів(п.п.2.2-2.9 договору). Сторонами в п. 3.2.3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Відповідно до п.7.5.1 договору підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердила, що до укладення договору отримала від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті Кредитодавця. Із підписаного відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER] Паспорту споживчого кредиту, вбачається, що сума кредиту становить 16000,00 грн; строк кредитування 113 днів(16 тижнів); спосіб та строк надання кредиту-безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів; процента ставка відсотків річних: знижена-423,25031715, стандартна-730,00000000; тип процентної ставки-фіксована; комісія за надання кредиут-2400,00 грн; загальні витрати за кредитом-17600,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту-33600,00 грн; реальна річна процента ставка-12126,10 На підтвердження укладення сторонами кредитного договору №465276-КС-001 від 01.06.2023 позивачем надано анкету клієнта, в якій зазначено паспортні дані позичальника, номер мобільного телефону, електронної пошти та номер банківської карти [NUMBER] , а також візуальну форму послідовності дій Клієнта, з якої вбачається, що [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , ідентифікувалася в ІТС ТОВ «Бізнес Позика» та зайшла в особистий кабінет, ознайомилася та підписала одноразовим ідентифікатором [NUMBER] Паспорт споживчого кредиту, здійснила акцептування направленої оферти шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. До вказаного договору позивачем також додані Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Факт видачі ТОВ «Бізнес Позика» кредитних коштів відповідачці в сумі 16000,00 грн підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №755/09 від. 16.09.2024 відповідно до якої 2023-06-01 о 20:04:52 відбулася транзакція №38563-90903-66553 за перерахування ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів у сумі 16000,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] [PERSON] згідно кредитного договору №46526-КС-001 від 01.06.2023. Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250506/79123-БТ від 14.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). У наданій АТ КБ «ПриватБанк» виписці по банківському рахунку [PERSON] за період 01.06.2023-21.09.2023, яка має статус первинного бухгалтерського документа, відображено зарахування 01.06.2023 на рахунок відповідачки грошових коштів у сумі 16000,00 грн. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №46526-КС-001 від 01.06.2023, відповідачка користувалась отриманими кредитними коштами та 16.06.2023 здійснила часткове погашення боргу за кредитом у розмірі 4200,00 грн, з яких 2782,95 грн були зараховані у рахунок погашення боргу за відсотками та 1417,05 грн в рахунок погашення боргу за комісією. Станом на 14.09.2024 заборгованість [PERSON] за вказаним договором нарахована за період кредитування з 01.06.2023 по 21.09.2023 становить 45519,08 грн, з яких: заборгованість за кредитом-16000,00 грн; заборгованість за відсотками-28536,13 грн; заборгованість по комісії-982,95 грн, що також підтверджується сформованою ТОВ «Бізнес Позика» довідкою про стан заборгованості. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права. Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 01.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений електронний Договір №465276-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого позичальник отримала кредит у сумі 16000,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на вказану нею банківську картку № [NUMBER] на строк 16 тижнів-до 21.09.2023. У вказаному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, сплату комісії за видачу кредиту, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договом виконало в повному обсязі та надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується банківською випискою про рух коштів, наданою АТ КБ «ПриватБанк». [PERSON] користувалась кредитними коштами та здійснила часткове погашення боргу за кредитом, про що свідчить наданий розрахунок, однак взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 14.09.2024 становить 45519,08 грн, з яких: заборгованість за кредитом-16000,00 грн; заборгованість за відсотками-28536,13 грн; заборгованість по комісії-982,95 грн. Враховуючи те, що визначений договором №465276-КС-001 строк кредитування сплив 21.09.2023, позивач вправі вимагати від позичальника повернення суми кредиту та обумовлених договором платежів за користування кредитом. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №465276-КС-001 від 01.06.2023 суду та власного контррозрахунку боргу не надала, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами та комісією, розмір та порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачкою при його укладенні. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з умов договору про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами 01.06.2023 та підписаного відповідачкою одноразовим ідентифікатором, беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачкою, приходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають до задоволення шляхом стягнення зі [PERSON] на користь позивача заборгованості за Договором №465276-КС-001 про надання кредиту від 01.06.2023 у розмірі 45519,08 грн, з яких: заборгованість за кредитом-16000,00 грн; заборгованість за відсотками-28536,13 грн; заборгованість по комісії-982,95 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved