Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

02.05.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 25.04.2025 вона подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. У зв`язку з наведеним, позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав повністю. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 22.07.2013, та серії [NUMBER] від 23.08.2016 (а.с. 11-12). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Даний факт визнається учасниками справи, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Позивачка працює на посаді касира торговельного залу у ПП «Комора КС», сума її доходу за період з квітня 2024 по березень 2025 становить 43704,32 грн., що підтверджується копією довідки про доходи (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову та відсутність у суду сумнівів щодо добровільності його позиції, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо розподіл судових витрат. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, суд, на підставі ч.ч. 1, 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Outcome: approved