Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей (оплата освітніх послуг та послуг на проживання). В обґрунтування позову покликається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилося трьоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області з відповідача на утримання дітей стягуються аліменти у розмірі 1/2 частки від його заробітку, однак відповідач призначені судом аліменти сплачує нерегулярно, або взагалі не сплачує. Кошти, які він перераховує не покривають витрати навіть на харчування дітей. Всі додаткові витрати, які пов`язані з розвитком творчих здібностей дітей чи їх лікуванням вона несе самостійно, відповідач крім призначених судом аліментів додаткових коштів на утримання дітей не надає. Зазначила, що в серпні 2024 року їх дочка [PERSON] вступила на денну форму навчання до Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника. Так за 2024-2025 рр. за навчання доньки нею було сплачено 32 300 грн. Крім того, нею була здійснена оплата за проживання дочки в гуртожитку в сумі 4000 грн. Разом з тим, з вересня 2024 року їх дочка [PERSON] вступила на навчання в ДПТНЗ «Рівненський центр професійно - технічної освіти сервісу та дизайну». Для проходження виробничого навчання дочки нею було сплачено обов`язковий внесок за матеріали в сумі 6000 грн. Крім того, їх дочка [PERSON] навчається в Костопільській дитячій школі мистецтв по класу вокалу. За її навчання було сплачено 2500 грн. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати частину коштів на навчання дітей, мотивуючи це тим, що він уже сплачує аліменти за рішенням суду. На сьогоднішній день відповідач проживає в Німеччині та має стабільно високий дохід, а тому він спроможний брати участь у додаткових витратах на утримання спільних дітей.\~ Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на її користь додаткові кошти на утримання їх трьох дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в сумі 22 400 грн. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 06.02.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач [PERSON] не скористався. Ухвалою суду від 02.04.2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 29.04.2025 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог з 22 400 грн. до 25 200 грн., оскільки загальна сума витрат за навчання дочки [PERSON] становить не 2500 грн., як було зазначено при подачі позовної заяви, а 8100 грн., що підтверджується довідкою №52/01-05, виданою 09.04.2025 року Костопільською дитячою школою мистецтв Костопільської міської ради. Відтак виникла необхідність у збільшенні позовних вимог. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та зазначила, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу поштового відправлення та публікації оголошення про виклик особи на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності та враховуючи збільшенні позовні вимоги позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на сьогоднішній день розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23.03.2022 року Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23.03.2022 року Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23.03.2022 року Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Згідно судового наказу виданого Костопільським районним судом Рівненської області від 01.04.2020 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу).\~ В серпні 2024 року дочка позивача та відповідача [PERSON] вступила на денну форму навчання до Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, що підтверджується копією договору №1234/06-136 від 20.08.2024 року про навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника. Відповідно до укладеного договору вартість навчання за весь строк навчання становить 129 600,00 грн. Позивачем оплачено за перший курс навчання в сумі 32 300,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями. Позивачем також була здійснена оплата за проживання дочки [PERSON] в гуртожитку в сумі 4000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією. Разом з тим, з 01 вересня 2024 року друга дочка позивача та відповідача [PERSON] вступила на навчання в ДПТНЗ «Рівненський центр професійно - технічної освіти сервісу та дизайну», що підтверджується довідкою №524, виданою 06.09.2024 року директором ДПТНЗ «Рівненський центр професійно - технічної освіти сервісу та дизайну» О. Маруничем. За матеріали для проходження виробничого навчання дочки позивачем було сплачено обов`язковий благодійний внесок в сумі 6000 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями. Окрім того, третя дочка сторін [PERSON] навчається в Костопільській дитячій школі мистецтв Костопільської міської ради, за навчання якої за період з 01.09.2024 р. по теперішній час позивачем сплачено 8100 грн., що підтверджується довідкою №52/01-05, виданою 09.04.2025 року Костопільською дитячою школою мистецтв Костопільської міської ради. Відповідач проживає окремо від сім`ї, окрім призначених судом аліментів, додаткових коштів на утримання дітей не надає. Всі додаткові витрати на дітей, які пов`язані з розвитком їх творчих здібностей, навчанням та лікуванням позивач несе самостійно.\~ Докази того, що відповідач надає додаткові кошти на утримання дітей у матеріалах справи відсутні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вказав Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2022 року (справа № 761/27222/20, провадження № 61-8815св21), розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, загальна сума додаткових витрат на дітей, яку вона сплатила склала 50 400 грн., однак позивач просить стягнути з відповідача половину вартості, понесених нею додаткових витрат, що становить 25 200 грн. (50 400 грн.:2). Таким чином, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дітей, то суд вважає, що наявні всі підстави для стягнення з нього половини вартості, понесених позивачем додаткових витрат.\~ З положень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними, так і позитивними фактами. Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.\~ Ухвалюючи рішення у справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою.\~\~ На підставі наведеного суд дійшов висновку про доцільність та справедливість розподілу понесених позивачкою додаткових витрат на утримання дітей порівну між батьками, а відповідно і задоволення позову повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved