Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до російської федерації про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є сином [PERSON] , який проходив військову службу (по мобілізації) у лавах Збройних Сил України, а [INFO] загинув під час ведення бойових дій у районі н.п. Георгіївка Донецької області, внаслідок збройної агресії рф проти України. Внаслідок загибелі батька у результаті військової агресії рф позивач відчуває безперервний, невгамовний душевний біль та страждання, втратив спокій, постійно відчуває незахищеність та розчарування. Через загибель батька позивач втратив сенс життя та віру в мабутнє, важка втрата не дає можливості нормально спілкуватися з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний спосіб життя, діями відповідача позивачу завдано непоправну моральну шкоду. З урахування характеру та обсягу завданих моральних страждань позивачу, істотності порушення його конституційних прав, неможливості їх поновлення, умисного характеру дій відповідача, позивачем оцінено моральну шкоду в розмірі 30 000 000 грн., які він просить стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, позов підтримав і просив задовольнити (а.с.23). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, шляхом направлення судового виклику за адресою посольства російської федерації. Причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву від уповноваженого представника відповідача до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно ст.2 ч.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є зокрема іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відповідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ст.ст.1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади - Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Стаття 28 Загальної декларації прав людини гарантує кожній людині право на соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені. Стаття 1 Декларації про право на мир засвідчує, що кожен має право жити в мирі в умовах заохочення і захисту всіх прав людини і повної реалізації розвитку (резолюція 71/189, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 19.12.2016). Згідно статті 1 Закону України ''Про оборону України'' збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України. Постановою від 21.04.2015 року №337-VIII зі змінами, затверджено заяву Верховної Ради України "Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків", якою Верховна Рада України визнала РФ державою-агресором. Постановою Верховної Ради України від 21.05.2015 року №462-VIII було схвалено Заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України. Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року на території України запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває до даного часу. Згідно ст.5 ч.ч.5, 9 Закону України ''Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України'' російська федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення. Відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприяє відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди російською федерацією. Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (стаття 12) передбачає, що Договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої Договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 18.09.1998 року Новенською селищною радою м. Кіровограда, актовий запис №47, де батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] , причина смерті: вибухова травма внаслідок військових дій, смерть настала у зоні військових дій, що підтверджується довідкою про причину смерті №3048м/1847дон від 08.07.2024 року, лікарським свідоцтвом про смерть №3048м/1847дон від 08.07.2024 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 12.07.2024 року виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, актовий запис №44 (а.с.13-14, 18). Сповіщення сім`ї №317 від 08.07.2024 (вих.№8/12000), яке надійшло з [INFO] на адресу дружини [PERSON] свідчить, що солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, виявивши стійкість і мужність, під час ведення бойових дій у районі н.п. Георгіївка Донецької області (а.с.15). Довідка №1/1360/5 від 05.08.2024 року свідчить, що загиблий солдат [PERSON] дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у н.п. Мар`їнка, н.п. Георгіївка Донецької області (а.с.16). Витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 08.09.2024 року №6621 свідчить, що вибухова травма, ушкодження внаслідок бойових дій солдата [PERSON] , 1976 року народження, що стали причиною смерті [INFO] , травма, яка призвела до смерті, та причина смерті пов`язані з захистом Батьківщини (а.с.17). Беручи до уваги характер моральної шкоди - безповоротна втрата позивачем батька через дії відповідача, чим порушені нормальні життєві зв`язки в родині позивача, тривалість негативних змін у житті позивача, оскільки втрата батька спричинила позивачу психологічну травму та призвело до моральних страждань, враховуючи неможливість усунення негативних наслідків, ступінь вини відповідача, що визнаний агресором на міжнародному рівні, суд вважає, що розмір компенсації у сумі 30 000 000 грн. не є явно завищеним, відповідає вимогам розумності та справедливості, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що ставка судового збору за пред`явлення даного позову, згідно ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України ''Про судовий збір'', становить 15140 грн. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.22 Закону України ''Про судовий збір'', зважаючи на задоволення позовних вимог, згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved