Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

26.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. в розмірі 70541,44 грн, та судові витрати: зі сплати судового збору в сумі - 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що 23.10.2022 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем було укладено кредитний договір №598626395 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV55QJ6, який було направлено відповідачу на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Відповідач не виконував умови кредитного договору належним чином, не сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. 28.11.2018 р. між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, Додаткові угоди №19 від 28.11.2019 р., №26 від 31.12.2020 р., №27 від 31.12.2021 р., №31 від 31.12.2022 р., №32 від 31.12.2023 р., відповідно до умов яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі і за Кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. 30.10.2023 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 28.10.2024 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №28/10/24/У відповідно до умов якого Позивачу ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] , на момент подання позовної заяви до суду, за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. становить - 70 541,44 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 15 200,00 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 55 341,44 грн. 09.12.2024 р. ухвалою суду було відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 04.02.2025 р.\~представником відповідача\~ [PERSON] \~ Працевитим\~Г.О.\~через систему\~електронний суд\~подано відзив\~на позовну\~заяву ТОВ\~«Юніт Капітал»,\~у якому зазначено,\~що відповідач\~заперечує проти\~вимог позивача\~з наступних\~підстав: Кредитний договір\~наданий до\~матеріалів справи\~не є\~належним та\~допустимим доказом\~по справі,\~оскільки він\~не містить\~жодних підписів\~від первісного\~кредитора щодо дійсності наданої суду\~копії,\~а також належність вказаного електронного доказу неможливо\~дослідити шляхом перевірки накладення\~електронного підпису. Додані до матеріалів справи\~Правила надання\~грошових коштів\~у позику\~-\~не містять\~доказів підписання\~вказаних правил\~зі сторони\~позичальника.\~ На підтвердження\~перерахування грошових\~коштів позивачем\~надано платіжне\~доручення №669a4911-d6f5-4d77-b47e-c0c3b88be51a,\~яке підписано\~директором кредитора,\~та містить\~зазначення\~кредитного рахунку\~отримувача в\~форматі IBAN,\~а лише чотири\~перші та\~чотири останні\~цифри невідомої картки, що не дозволяє ідентифікувати отримувача коштів. Зі змісту\~платіжного доручення\~вбачається,\~що воно\~виконане за\~операцією банку,\~а не\~первісного кредитора.\~ Довідка №09/2024 від 04.09.2024 р., видана АТ\~КБ «ПриватБанк», містить\~три аркуші\~у вигляді\~ \~таблиці із\~зазначенням даних,\~зокрема номерів\~карток,\~які визначені\~не в\~повному обсязі.\~Встановити,\~що вказаним\~документом підтверджується\~перерахування коштів позичальнику, неможливо. Відсутність\~в матеріалах\~справи реєстрів\~відступлення права\~вимоги, доказів оплати до\~кожного з\~трьох договорів\~факторингу свідчить\~про те,\~що ТОВ\~«Юніт\~Капітал»\~не є належним позивачем\~по справі,\~що є\~підставою для\~відмови у\~позові. Умовами кредитного\~договору №598626395 від 23.10.2022 р. передбачено,\~що кредитна\~лінія надається\~строком на\~30\~днів від\~дати отримання\~кредиту позичальником,\~а саме\~ до\~22.11.2022 р. Доказів здійснення дій для пролонгації строку кредитування матеріали справи не містять. Пунктом 8.11 було обумовлено орієнтовну загальну вартість кредиту без виконання позичальником умов п. 8.5 договору (тобто нарахування відсотків за базовою відсотковою ставкою 2,10% в день) 24 776,00 грн. Пунктом 8.12. за умови виконання положень п. 8.5, що дають можливість зменшити витрати позичальника за договором, за перші 30 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 16\~659,20 грн. Таким чином, за умови порушення позичальником зобов`язання кредитором проводиться перерахування процентів за користування кредитом з дисконтної процентної ставки на базову процентну ставку, згідно з чим максимальна сума заборгованості повинна становити не більше 24 776,00 грн. Неможливість нарахування строкових відсотків після закінчення строку, на який було надано кредит, чітко визначена в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), згідно висновків якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Нарахування відсотків за користування кредитом після сплину визначеного в договорі строку кредитування фактично застосовується кредитором як покарання боржника за невиконання зобов`язанням, однак, такі дії поза законом, оскільки в даному випадку для такої ситуації законодавцем розроблено ст. 625 ЦК України, яка забезпечує гарантії для кредитора у вказаних випадках. Вимог про стягнення відсотків за понадстрокове користування ТОВ «Юніт Капітал» не було заявлено. 04.02.2025 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Працевитого Г.О. надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ «Юніт Капітал» про захист прав споживачів, визнання умов кредитного договору недійсним, в якій просить суд визнати недійсним договір кредитної лінії №598626395 від 23.10.2022 р., підписаний від імені [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал»). В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що до матеріалів справи через Електронний суд ТОВ «Юніт Капітал» було долучено файл електронного правочину - договору про відкриття кредитної лінії №598626395 від 23.10.2022 р., укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Проте, на адресу [PERSON] не надходило жодних СМС повідомлень з одноразовим ідентифікатором MNV55QJ6, та відповідно, він не вводив його на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» для підписання договору. Зі сторони ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» взагалі відсутній підпис на договорі, як у вигляді одноразового ідентифікатора, так і шляхом накладення КЕП (кваліфікованого електронного підпису). Кредитний договір №598626395 від 23.10.2022 р. не містить жодного підпису, що перевіряється за допомогою сервісу перевірки електронних підписів на сайті https://czo.gov.ua/verify. У зв`язку з чим відповідач [PERSON] вважає що кредитний договір №598626395 від 23.10.2022 р. є недійсним. 20.02.2025 р. ухвалою суду було прийнято до розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву. Постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 19.03.2025 р. ТОВ «Юніт Капітал» в особі представника через систему електронний суд було подано додаткові пояснення, у яких ТОВ «Юніт Капітал» підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі, та окремо зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. кредитний договір № 598626395 від 23.10.2022 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV55QJ6, якій направлено Позичальнику 23.10.2022 11:41:07 годині на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] ; одноразовий персональний ідентифікатор введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 23.10.2022 11:41:49 годині, після чого позивач за зустрічним позовом натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою. 26.03.2025 р. Відповідачем [PERSON] через систему електронний суд було подано додаткові пояснення, у яких наголошено, що пункт 8.4. договору, на який посилається ТОВ «Юніт Капітал», після спливу 30-ти днів нарахування відсотків відбувається за процентною ставкою 1087,70% річних, що на день укладання договору становить 2,98% в день. Так, сплата відсотків по ст. 625 ЦК України у вказаному випадку буде порушувати вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Доводи Позивача, що відсутність доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу не спростовує факт набуття Товариством права вимоги за договором кредитної лінії №598626395 від 23.10.2022 р., не відповідають усталеній судовій практиці Верховного Суду, яку було наведено у відзиві на позовну заяву. 10.04.2025 р. ухвалою суду було задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів оригіналу кредитного договору як електронного доказу. Також судом було закрито підготовче провадження по справі. 25.04.2025 р. від ТОВ «Юніт Капітал» через підсистему електронний суд надійшла заява на виконання ухвали суду від 10.04.2025 р. ТОВ «Юніт Капітал» зазначило, що не має оригіналів Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., Реєстрів прав вимоги та додаткових угод до нього, оскільки оригінали знаходяться лише у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Відповідно, оригінал договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 та реєстр прав вимог до нього Позивач також позбавлений можливості надати, оскільки оригінали знаходяться лише у ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Під час подання позовної заяви Позивач долучив оригінали електронних документів, зокрема паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» та Договір №598626395 від 23.10.2022 р., укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Надані докази видачі кредиту, подані разом із позовною заявою, на думку позивача є належними та допустимими, і в повній мірі доводять факт здійснення переказу кредиту в розмірі 15\~200,00 грн. на банківський рахунок відповідача [PERSON] . Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І. в позовній заяві просив проводити розгляд справи з відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Працевитий Г.О. надав суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, наполягав на відмові у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, у тому числі належними та допустимими доказами. Зустрічний позов просив задовільнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, приходить до наступного. До матеріалів справи позивачем ТОВ «Юніт Капітал» надано письмову копію електронного правочину, а саме кредитного договору від 23.10.2022 р. №598626395 підписаного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] шляхом його підписання зі сторони кредитора кваліфікованим електронним підписом та зі сторони позичальника - одноразовим ідентифікатором. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 638, 640 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон). Відповідно до ст. 3 Закону, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Будь-який вид договору, який укладається на підстави Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до змісту кредитного договору №598626395 від 23.10.2022 р. сторони погодили наступні умови кредитування. Згідно з п.п.2.1., кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Згідно з п.п. 2.3. кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 15200,00 грн. одразу після укладання договору, орієнтовна дата повернення якого 22.11.2022 р. Відповідно до п. 3.1, строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Згідно з п.8.1., за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 8.5. загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту може бути змінена в сторону зменшення, в порівнянні з описаним в п. 8.3. та п. 8.12 Договору при умові виконання позичальником однієї з описаних в п. 8.5.1. та 8.5.2. умов, зокрема: Пунктом 8.5.1. визначено, якщо Позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 116,80 (сто шістнадцять цілих вісім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,32 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка). Відповідно до п. 8.4. Зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Ухвалою суду за клопотанням відповідача у ТОВ «Юніт Капітал» було витребувано оригінал кредитного договору від 23.10.2022 р. у вигляді електронного оригіналу документу, для надання можливості належної оцінки та перевірки вказаного електронного доказу, в тому числі шляхом перевірки накладеного на договір кваліфікованого електронного підпису (КЕП). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів що були витребувані судом. Щодо платіжного доручення: На підтвердження виконання зобов`язань Позивачем було надано платіжне доручення №\~669a4911-d6f5-4d77-b47e-c0c3b88be51a від 23.10.2022\~року, оформлене ТОВ \~«Манівео швидка\~фінансова допомога» про переказ коштів в сумі 15 200,00 грн. згідно договору №598626395 від 23.10.2022 р., [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Платіжне доручення підписане лише посадовою особою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з прикладенням печатки товариства. Разом з тим, копія вказаного платіжного доручення не може вважатися належним доказом надання [PERSON] кредиту на підставі кредитного договору №598626395, оскільки воно не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21.01.2004 року №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Копія платіжного доручення не містить інформації в полях «ДР» «МП» та «Підписи», «Підпис банку» та часу проведення банком відповідної платіжної операції. Щодо довідки про видачу кредиту: ТОВ «Юніт Капітал» надано на підтвердження видачі кредиту також копію довідки №09/2024 від 04.09.2024 р., видану АТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено за змістом наданої довідки, що 26.09.2013 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ «Приват Банк» було укладено договір №1336, за умовами якого АТ КБ «ПриватБанк» здійснює за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахування грошових коштів на картки клієнтів через платіжний сервіс LiqPay. Представником позивача до позову не надано копії договору №1336 від 26.09.2013 р. про надання послуг з переказу грошових коштів, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ «ПриватБанк», на підтвердження того, що первісний кредитор уповноважив АТ КБ «ПриватБанк» (на договірних умовах) здійснювати платежі за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відтак з наданих суду матеріалів не вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уповноважило інше товариство, зокрема АТ КБ «ПриватБанк» на проведення переказу грошових коштів позичальникам за кредитними договорами. У матеріалах справи відсутні докази, що рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів - №5168-74XX-XXXX-0319, належить саме відповідачу [PERSON] . Суд також критично оцінює аргументи ТОВ «Юніт Капітал», що оригінал платіжного доручення №669a4911-d6f5-4d77-b47e-c0c3b88be51a, а також інших документів що підтверджують видачу кредита - наявні лише у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», оскільки за змістом наданих суду документів про відступлення прав вимоги на користь останнього кредитора боржника оригінали всіх документів, кредитна справа та інші документи передаються кредитору, в даному випадку ТОВ «Юніт Капітал». Щодо відсутності доказів про оплату за договорами факторингу: Судом встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. ТОВ «Таліон Плюс». На підтвердження продовження строку дії вказаного договору факторингу у матеріалах справи наявні додаткові угоди №19, №26, №27, №31, №32. Пунктом 4.1 договору визначено, що наявне право вимоги переходить від TОB «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання ними відповідно реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №209 від 27.12.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 32 492,80 грн. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Згідно з п. 4.1. договору право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому у відповідному Додатку договору Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 70 541,44 грн. 28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №28/10/24/У відповідно до умов якого Позивачу ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №598626395 від 23.10.2022 р. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 28/10/24/У від 28.10.2024 р. ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 70541,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №06/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що: відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 10.04.2025 р. ухвалою суду у ТОВ «Юніт Капітал» було витребувано оригінали договорів факторингу. 25.04.2025 р. позивачем було надано відповідь, згідно якої надати оригінали договорів факторингу від 28.11.2028 р., 30.10.2023 р. не має можливості оскільки не є стороною цих договорів. Надати оригінал договору факторингу від 28.10.2024 р. немає можливості, оскільки вказаний договір факторингу зберігається в одному екземплярі та є ризик втрати такого документу. Суд критично відноситься до невиконання ухвали суду про витребування документів Позивачем, оскільки частиною 6 статті 95 ЦПК України на сторону покладається безумовний обов`язок надання оригіналів письмових доказів якщо вони витребувані ухвалою суду. В іншому випадку сторона справи несе ризики того, що такий доказ не береться судом до уваги. В зв`язку з цим, суд доходить висновку що ТОВ «Юніт Капітал» не надало належних доказів набуття права вимоги за договором факторингу від 28.10.2024 р. Щодо наявності підпису на кредитному договорі від 23.10.2022 р.: [PERSON] не визнає факт підписання та отримання грошових коштів за кредитним договором від 23.10.2022 р., в зв`язку з чим ним було подано зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним та заявлено клопотання про витребування оригіналу електронного доказу. 10.04.2025 р. ухвалою суду у ТОВ «Юніт Капітал» було витребувано оригінал кредитного договору від 23.10.2022 р. 25.04.2025 р. представник ТОВ «Юніт Капітал» зазначив про неможливість надання оригіналу електронного доказу кредитного договору. Послався на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», згідно якого будь-яка копія електронного правочину відповідає його оригіналу. В своїх поясненнях від 19.03.2025 р. представник ТОВ «Юніт Капітал» зазначав, що при підписанні договору, кредитний договір направляється позичальнику в форматах pdf та p7s. Суду не було надано кредитний договір у вищезазначених форматах, що забезпечило б належну оцінку вказаного доказу, в тому числі шляхом перевірки накладеного на договір кваліфікованого електронного підпису на сайті Центрального засвідчувального органу. Факт наявності qr коду на текстовому варіанті договору не може підтверджувати факту підписання такого договору в розумінні Закону України «Про електронну комперцію». В зв`язку з цим, суд вважає що з наданих доказів неможливо встановити факт підписання, та відповідно, факт укладання кредитного договору. На думку суду кредитний договір від 23.10.2022 р. є нікчемним. В зв`язку з цим, ТОВ «Юніт Капітал» необхідно відмовити в задоволенні позову. З вказаних підстав також неможливо задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним, оскільки кредитний договір від 23.10.2022 р. не містить підписів сторін а тому є нікчемним. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним; у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність договору у мотивувальній частині судового рішення; належним способом захисту прав спадкоємця, який вважає договір позики неукладеним, є визнання обов`язку боржника за договором позики відсутнім. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 5 березня 2025 року по справі №554/11260/21. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» слід відмовити за недоведеністю. В частині зустрічних позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Юніт Капітал» про захист прав споживачів, визнання умов кредитного договору недійсним суд приходить до висновку, що в задоволенні слід відмовити. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19). Відповідачем на підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції було надано копію Договору про надання правової допомоги від 28 січня 2025 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським Бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого». Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 28.01.2025 р., адвокату було доручено здійснення представництва інтересів клієнта у справі №335/13011/24, складання відзиву на позовну заяву в сумі 8000,00 грн., участь адвоката в одному судовому засіданні 2000,00 грн. В той же час, оцінивши дії представника відповідача, адвоката Працевитого Г.О., складність справи, затрати часу на підготовку документів по суті справи, суд вважає, що з ТОВ «Юніт Капітал» на користь [PERSON] підлягає стягненню 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вище зазначеного та

Outcome: approved