Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі Банк), звернулося в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 2001322264901 від 31.05.2019 (далі Договір) у розмірі 49899,00 грн та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Банк на підставі Договору видав відповідачці кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 40000,00 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 10.01.2025 складає 49899,00 грн, з яких: 29881,40 грн - заборгованість за кредитом; 20017,60 грн - заборгованість процентами; 0 грн - заборгованість за комісією. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно з пунктом 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS- повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта зі зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу II цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість нею погашена не була. Відповідачці копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 02.04.2025 за її зареєстрованим місцем проживання, що відповідає місцю проживання, вказаним в позовній заяві та витязі з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення АТ "Укрпошти", що адресат відсутній за вказаною адресою, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається врученим. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 25.03.2025 позовна заява надійшла до суду. 31.03.2025 судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 45). Копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено позивачем листом 12.03.2025 (а.с. 39 - 41). Відповідно до ч. 5\~ст.\~279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до\~ст.\~280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що 31.05.2019 між Банком та відповідачкою підписано заяву №2001322264901 на приєднання до Договору, за умовами якого відповідачка просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у сумі 30000,00 грн, реальна річна процентна ставка\~47,88% річних (а.с. 8). В цей же день Банк та відповідачка підписали паспорт споживчого кредиту, де останній надана повна інформація щодо умов кредитування (а.с. 8, зворот). Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту за даним договором відповідачу 31.05.2019 встановлено кредитний ліміт у сумі 30000,00 грн, який неодноразово змінювався 17.10.2019 (збільшувався до 35000,00 грн), 12.02.2000 (збільшувався до 40000,00 грн), 27.02.2022 (збільшувався до 38281,00 грн), 03.03.2022 (збільшувався до 40000,00 грн) та в результаті становив 40000,00 грн (а.с. 26). З виписок по особових рахунках відповідачки за період з 31.05.2019 по 10.01.2025 встановлено, що кредитні кошти від Банку за вказаними вище кредитними договорами відповідачка отримала та користувався ними (а.с. 29-32). Відповідно до розрахунків позивача заборгованість відповідачки перед Банком станом на 10.01.2025 за Договором складає 49899,00 грн, з яких: 29881,40 грн заборгованість за тілом кредиту, 20017,60 грн заборгованість за відсотками (а.с. 27-28). У зв`язку з неналежним виконанням нею своїх кредитних зобов`язань, Банком 13.01.2025 на адресу боржника направлено письмову вимогу (повідомлення) про повернення протягом 30 днів з моменту отримання листа кредитних коштів, процентів за користування кредитом в загальному розмірі 49899,00 грн (а.с. 23, зворот 24). Відповідачка ідентифікована Банком на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18.05.2006 Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області (а.с. 9-10). 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89\~ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів\~встановлено, що 23.12.2023 між відповідачкою та Банком\~укладено Договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит, який вона зобов`язувалась повернути та сплатити відсотки за користування на визначених умовах. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були у строк визначений договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачка не надала суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитними договорами, яка складається з тіла кредиту та процентів у зазначених вище розмірах. Згідно з ч. 1\~ст. 141\~ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial