Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

23.10.2024 до Вишгородського районного суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 24.10.2024) представником позивача адвокатом Горобець Ю.В. подано вказану позовну заяву, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі 69630 євро 25 центів, що складається з 50825 євро 00 центів основної суми боргу та 6099 євро 00 центів неустойки, 12706 євро 25 центів упущеної, а також просить судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що 04.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено меморандум, згідно з яким сторони домовилися, що позивач інвестує кошти у розмірі 50825 євро, що на день укладення цього договору становить 1620682 грн.00 коп. у проект, який полягає у побудові до 05.02.2023 житлового будинку та ввести його в експлуатацію, знайти покупця на об`єкт інвестування до вказаної дати, організувати продаж та продати об`єкт інвестування. Також, 04.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір будівництва житлового будинку №1-7950, за умовами якого, позивач як замовник доручив, а відповідач як виконавець зобов`язався власними і залученими силами і засобами виконати роботи по будівництву житлового будинку, який має бути прийнятий в експлуатацію та знаходитися у технічному стані, придатному для нормального його використання та не матиме недоліків. Договором визначено, що житловий будинок, загальною площею 95 кв. м., буде збудований на земельній ділянці площею 0,0146 га, кадастровий номер 3221886000:03:165:7950, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, а договірна вартість вартість робіт за цим договором є 1620682,00 грн, що є еквівалентом 50825 євро 00 центів. Актом прийому-передачі грошових коштів від 04.02.2022 підтверджується факт передачі позивачем відповідачу коштів у розмірі 1620682,00 грн, що є еквівалентом 50825 євро 00 центів. Сторона позивача зазначає, що, оскільки, у порушення умов договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань у строк до 05.02.2023, то, відповідно, він зобов`язаний повернути позивачу кошти у розмірі 50825 євро 00 центів, сплатити неустойку у розмірі 12% річних від отриманих коштів у розмірі 6099 євро 00 центів за період з 06.02.2023 по 05.02.2024, що встановлено договором. Крім цього, сторона позивача, посилаючись на умови меморандуму, вказує про обов`язок відповідача сплатити позивачу збитки (упущену вигоду) у розмірі 12706,25 євро. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем 69630 євро 25 центів. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 30.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 17.12.2024 о 12:00. На стадії підготовчого провадження у справі, в режимі відоеконференції, брала участь представник позивача адвокат Горобець Ю.В. Відповідач не з`явилася, про день, час та місце судових засідань, призначених у підготовчому провадженні на 17.12.2024, 03.02.2025, 12.03.2025, повідомлявся у порядку, встановленому ЦПК України. При цьому, як убачається з матеріалів справи, конверти, надіслані відповідачу на адресу зареєстрованого місця його проживання із копією ухвали суду про відкриття провадження у справі та судовими повістками про виклик, повернулися до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням зазначеного, а також, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію в Україні і відповідач може підлягати мобілізації відповідно за Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за відсутності заперечень у представника позивача та з метою забезпечення участі відповідача під час розгляду справи, судом 19.12.2024 здійснено запит до [INFO] про надання інформації щодо перебування на військовому обліку [PERSON] . З листа [INFO] від 21.12.2024, надісланого на запит суду, убачається, що [PERSON] , за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перебуває на військовому обліку у [INFO] як військовозобов`язаний. У зазначеному реєстрі відсутня інформація щодо мобілізації громадянина [PERSON] до лав Збройних Сил України. Додатково, відповідача повідомлено про розгляд справи також в порядку, встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, - шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на сайті судової влади. Крім цього, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, надіслано для оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень та уся інформація щодо цього судового провадження міститься на сайті «Судова влада України». Враховуючи вжиті судом заходи для забезпечення участі відповідача на стадії підготовчого провадження, а також положення пункту 4 частини восьмої та частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відсутність у представника позивача заяв (клопотань), які підлягають вирішенню на стадії підготовчого провадження, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2025, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 01.05.2025 о 10:00, про що повідомлено відповідача судовою повісткою та у порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. У судових засіданнях 01.05.2025 та 15.05.2025, в режимі відеоконференції, взяла участь представник позивача адвокат Горобець Ю.В. Відповідач не з`явився, конверти із судовими повістками, надіслані відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, повернулися до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання», при цьому, з урахуванням думки представника позивача, положень статті 223 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Також, враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Під час розгляду справи, представник позивача підтримала позов та просила про його задоволення. Заслухавши у судовому засіданні 01.05.2025 пояснення та доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, у суду виникла необхідність у дослідженні договору купівлі-продажу щодо придбання позивачем земельної ділянки, призначеної для будівництва відповідачем будинку, у зв`язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.05.2025. Вказаний документ подано до суду через систему «Електронний суд» 14.04.2025. Дослідивши у судовому засіданні договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.02.2022, судом призначено день проголошення рішення суду 26.05.2025 о 16:00. У зв`язку із відсутністю у період з 22.05.2025 по 28.05.2025 (включно) головуючого судді, через тимчасову непрацездатність (лікарняний), проголошення повного тексту рішення призначено на 02.06.2025 о 10:00, про що повідомлено представника позивача. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 04.02.2022 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , прийняли рішення співпрацювати в інвестиційному Проекті «Holland Park», який полягає в побудові і продажі житлового будинку (Об?єкт інвестування), про що уклали Меморандум (а.с. 9). Пунктом 1 Меморандуму встановлено, що [PERSON] інвестує в Проект кошти у сумі 50 825 (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять п`ять) євро 00 центів, що на день укладення цього договору в еквіваленті національної грошової одиниці України - гривні, за офіційним курсом Національного банку України, становить 1 620 682 грн. (один мільйон шістсот двадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок, суттю проекту є придбання [PERSON] земельної ділянки 0,0146 га, з кадастровим номером 3221886000:03:165:7950, та фінансування будівництва житлового будинку, на цій земельній ділянці згідно Договору будівництва №1-7950 від 04.02.2022. Згідно пункту 2 Меморандуму, винагорода [PERSON] складає 25 % річних, (розраховується наступним чином: кількість днів інвестування із дня початку дії цього меморандуму помножене на 0,0685) від інвестованих в проект коштів, вказаних в п. 1 цього Меморандуму. Суму інвестиції та винагороду [PERSON] одержує після продажу Об`єкту інвестування від Покупця. Згідно пункту 3 Меморандуму винагорода [PERSON] складає різницю між ціною продажу Об`єкту інвестування, та інвестованими [PERSON] коштами в Проект і винагородою [PERSON] . Формула вирахування винагороди [PERSON] наступна: [Ціна продажу Об?єкту інвестування (з вирахуванням витрат за нотаріальні послуги та оподаткування)] - [Інвестовані кошти [PERSON] ] - [Винагорода [PERSON] ] = [Винагорода Тітамира О.М.]. Обов`язки [PERSON] встановлено пунктом 4 Меморандуму. Обов`язки [PERSON] встановлено пунктом 5 Меморандуму, зокрема, у строк до 05.02.2023 збудувати житловий будинок відповідно до Договору будівництва та ввести його в експлуатацію, знайти Покупця на Об`єкт інвестування до 05.02.2023, організувати продаж Об?єкту інвестування та повідомити [PERSON] про дату, час та місце зустрічі для продажу Об?єкту інвестування (підпункти 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 Меморандуму). Пунктом 7 Меморандуму встановлено, що він набирає чинності з дати підписання йога Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Меморандумом. Після укладання Меморандуму, цього самого дня (04.05.2022) між позивачем [PERSON] (Замовник) та відповідачем [PERSON] (Виконавець) укладено Договір будівництва житлового будинку №1-7950 (а.с. 10-11). Пунктами 1.1 та 1.2 вказаного Договору, встановлено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язуються на умовах, викладених в цьому договорі, власними та залученими силами і засобами, виконати роботи по будівництву житлового будинку, який має бути прийнятий в експлуатацію та знаходитися у технічному стані, придатному для нормального його використання та не матиме недоліків. Житловий будинок, загальною площею орієнтовно 95 кв.м., буде збудований на земельній ділянці площею 0,0146 га, кадастровий номер 3221886000:03:165:7950, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно розділу 2 Договору, Договірна ціна, тобто вартість робіт (тобто компенсація всіх можливих витрат Виконавця та плата за виконану ним роботу) за цим Договором є 1620682 грн. (один мільйон шістсот двадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок, що є еквівалентом 50825 (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять п`ять) євро 00 центів за курсом, встановленим НБУ на дату оплати. Розрахунок за цим Договором здійснюється в національній валюті України - гривнях в еквіваленті за офіційним курсом євро. Зазначена ціна\~відповідає волевиявленню\~сторін,\~є остаточною\~і змінам після підписання цього Договору не підлягає. Підтвердженням компенсації витрат є акти прийому передачі грошових коштів, які є невід`ємною частиною Договору. Згідно розділу 3 Договору, Виконавець зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 21 дня з моменту укладання цього Договору. Виконавець зобов`язаний виконати роботи за цим договором у строк 12 місяців, окрім робіт щодо підключення будинку до електричної мережі, строки яких не залежать від виконавця. Датою закінчення виконання робіт за цим договором вважається дата введення будинку в експлуатацію. Як зазначено у підпунктах 5.2.3 5.2.5 пункту 5.2. розділу 5 Договору, Виконавець зобов`язаний виконати роботи належно, у встановлені Договором строки, відповідно до проектної документації, умов Договору. Повернути отримані грошові кошти, якщо виконавець протягом 60 днів не виконує роботи по будівництву житлового будинку, без поважної причини (складні, погодні умови, карантин тощо). Сплатити неустойку у розмірі 12% річних під отриманих коштів, у разі якщо житловий будинок не було введено в експлуатацію у строк визначений в п.3.2. цього Договору. Розділом 6 Договору передбачено форс-мажорні обставини, наявність яких під час розгляду справи перед судом не доводилося. Пунктом 8.1 розділу 8 Договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань сторін. Передача збудованого будинку оформлюється актом приймання-передачі, який підписується Сторонами в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною цього Договору. Додатком №1 до Договору будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022 є Детальний перелік будівельно-монтажних робіт та матеріалів, які використовує Виконавець при будівництві житлового будинку (а.с. 11 на звороті 12). Також,\~04.02.2022\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~ складено\~та засвідчено\~підписами Акт\~прийому-передачі\~грошових коштів,\~зазначивши,\~що \~відповідно до\~п.2.4\~Договору будівництва\~житлового будинку\~№1-7950,\~Замовник передав\~Виконавцю,\~а Виконавець\~прийняв суму\~1620682\~грн.\~(один\~мільйон шістсот\~двадцять тисяч\~шістсот вісімдесят\~дві)\~гривні 00\~копійок,\~що є\~еквівалентом 50\~825\~(п`ятдесят\~тисяч вісімсот\~двадцять п`ять)\~євро 00\~центів за\~курсом встановленим\~НБУ на\~дату підписання\~цього Акту\~в якості\~забезпечувального внеску\~за будівництво житлового будинку розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером 3221886000:03:165:7950, площею 0,0146 га. Акт є невід`ємною частиною Договору будівництва житлового будинку (а.с. 13). Так, підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 розділу 4 Договору будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022, Замовник (позивач [PERSON] ) зобов`язаний надати Виконавцю (відповідачу [PERSON] ) будівельний майданчик (фронт робіт). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221886000:03:165:7950, площею 0,0146 га, на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2022 (а.с. 14). Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.02.2022, позивач [PERSON] (Покупець) придбав у [PERSON] , як у представника продавця [PERSON] (Продавець) належну останньому на праві власності земельну ділянку, площею 0,0146 га, кадастровий номер: 3221886000:03:165:7950, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Нові Петрівці, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шульженко Н.М., зареєстрованим за №36 (а.с. 89-90). Позивач, через представника, звертаючись до суду з позовом вказує про невиконання відповідачем умов меморандуму та Договору будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022, у зв`язку з чим, з підстав, встановлених підпунктами 5.23, 5.2.4, 5.2.5 пункту 5.2 розділу 5 Договору, пункту 2 Меморандуму та статті 22 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь передані ним кошти у розмірі 50825 євро 00 центів, неустойку у розмірі 12% річних від отриманих коштів у розмірі 6099 євро 00 центів за період з 06.02.2023 по 05.02.2024, та збитки (упущену вигоду) у розмірі 12706,25 євро, а всього 69630 євро 25 центів. Так, до звернення до суду із вказаним позовом, 17.10.2024 представником позивача адвокатом Горобець Ю.В. надіслано на адресу відповідача Вимогу про сплату заборгованості у загальному розмірі 56924 євро 00 центів, що складається з 50825 євро 00 центів основної суми боргу та 6099 євро 00 центів неустойки (а.с. 15-16 на звороті). Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (пункти 3, 6 частини першої статті 3 ЦК України. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статті 611 ЦК України), зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, як встановлено судом, стороною позивача доведено факт виникнення зобов`язальних відносин між сторонами на підставі Договору будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022, на виконання умов якого, позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 1620682,00 грн., що є еквівалентом 50825 євро 00 центів за курсом встановленим НБУ на дату підписання відповідного Акту, який є невід`ємною частиною Договору будівництва житлового будинку. Оскільки відповідач, у свою чергу, у порушення пункту 3.2 розділу 3 Договору щодо будівництва житлового будинку у строк до 05.02.2023, взяті на себе зобов`язання не виконав, про наявність будь-яких поважних причин не виконання договірних умов не повідомив позивача, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача отриманої від позивача суми коштів у розмірі 50825 євро 00 центів підлягає задоволенню в повному обсязі. Як наслідок порушення відповідачем зобов`язання за Договором будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також неустойка у розмірі 12% річних від отриманих коштів, як те передбачено підпунктом 52.5 пункту 5.2 розділу 5 Договору та згідно наданого стороною позивача розрахунку неустойки за період з 06.02.2023 по 05.02.2024 у розмірі 6099 євро 00 центів. Предметом зобов`язання за Договору будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022 є грошові кошти в національній валюті України у гривнях в еквіваленті за офіційним курсом євро. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16.04.1991 № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. Стягнення суму боргу в іноземній валюті, узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц. Щодо позовної вимоги позивача про відшкодування відповідачем збитків (упущеної вигоди) у розмірі 12706,25 євро, що передбачено Меморандум від 04.02.2022, суд зазначає таке. Так, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України). Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає. Загальний порядок відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди викладений у статті 22 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається або у зроблених ним витратах, або у втраті чи пошкодженні його майна, або у втраті доходів, які він повинен був отримати. Під збитками мається на увазі вже понесені позивачем витрати, або витрати які необхідно понести позивачу для відновлення свого права. При цьому, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Отже, загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобов`язання. Наявність шкоди і її розмір доводить потерпілий. Як вбачається з доводів позивача, укладаючи Меморандум з відповідачем, позивач розраховував на винагороду, зазначену у пункті 2 Меморандуму, однак відповідач не виконав своє зобов`язання щодо будівництва та введення в експлуатацію будинку, то позивач не отримав цієї винагороди, тому зазнав збитків у виді упущеної вигоди у сумі 12706 євро 25 центів. Водночас, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що внаслідок виконання відповідачем робіт по будівництву житлового будинку останній міг би реально отримати дохід у розмірі 12706 євро 25 центів. Враховуючи, що наявність збитків як обов`язкового елементу для відшкодування майнової шкоди не доведено стороною позивача, суд не вбачає підстав для стягнення збитків (упущеної вигоди). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме у частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за невиконання умов Договору будівництва житлового будинку №1-7950 від 04.02.2022, у розмірі 50825 євро 00 центів та 6099 євро 00 центів, а всього - 56924 євро 00 центів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Так, позивачем заявлено про стягнення з відповідача на його користь судових витрат. Як встановлено судом, позивач, звертаючись до суду з позовом, сплатив судовий збір, з урахуванням ціни позову, у максимальному розмірі 15140,00 гривень (а.с. 5). Отже, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, положень статті 141 ЦПК України, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial