Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Керівник Корюківської окружної прокуратури Розинка С.О. звернувся в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради, Національної Служби Здоров`я України до Щорського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої на користь Національної Служби Здоров`я України із зарахуванням коштів до державного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 16977, 04 грн., на користь Чернігівської обласної ради із зарахуванням коштів до обласного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 1000,95 грн. та судовий збір. Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством. Позов обґрунтований тим, що вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 27.11.2024 у справі № 749/733/24 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що відповідач близько 22 год. 30 хв., 25.10.2023, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по вул. Об`їздна у м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, у напрямку від приватного акціонерного товариства «Щорський завод продовольчих товарів», що за адресою: вул. 30 років Перемоги, буд. № 31 А, м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, до с. Іванівка, Корюківського району, Чернігівської області, неподалік будинку № 153, що по вул. Свободи, у м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості руху, у результаті чого не впоралася з керуванням автомобілем та виїхала за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де зіткнулась з придорожнім деревом. У результаті вказаної дорожньотранспортної пригоди пасажирка автомобіля [PERSON] отримала тілесне ушкодження у вигляді поєднаної травми, що включає: закриту черепну мозкову травму з забоєм головного мозку, перелом зовнішньої стінки лобного синусу із залученням верхньої та медіальної стінок правої орбіти, забійну рану перенісся, садна верхніх та нижніх кінцівок, утворених травмуючими діями елементів салону автомобіля, які, згідно з висновком судовомедичної експертизи № 31 від 15.02.2024, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради 11 ліжко-днів з 26.10.2023 по 06.11.2023, вартість лікування склала 17977,99 грн. (у тому числі 16977,04 грн. - за рахунок коштів НСЗУ, 1000,95 грн. - за рахунок коштів обласного бюджету). Кошти, витрачені на лікування потерпілої здійснювалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України та за рахунок коштів обласного бюджету. \~ \~ \~ \~ Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі НСЗУ, витрачених на лікування потерпілого, в межах кримінального провадження не заявлявся. Витрати в сумі 17977,99 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачені, а тому на підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму коштів. У судове засідання прокурор надала заяву, в якій просила судовий розгляд проводити без участі представника Корюківської окружної прокуратури, підтримала позовні вимоги. Представники Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради, КНП «Чернігівська обласна лікарня» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, визнала позовні вимоги та просила розділити суму на 18 місяців, посилаючись на те, що на її утриманні перебуває троє дітей. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 27.11.2024 у справі № 749/733/23 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено їй покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейшовши до більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Покладено на [PERSON] наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Стягнено з [PERSON] на користь держави витрати, пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових інженерно-транспортних експертиз у розмірі 5897 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 12 коп. Скасувано арешт накладений ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 26.10.2023, на автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON] . Вирок набрав законної сили 17.01.2025 року. Судом встановлено, що близько 22 год. 30 хв., 25.10.2023, [PERSON] , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по вул. Об`їздна у м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, у напрямку від приватного акціонерного товариства «Щорський завод продовольчих товарів», що за адресою: вул. 30 років Перемоги, буд. № 31 А, м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, до с. Іванівка, Корюківського району, Чернігівської області, неподалік будинку № 153, що по вул. Свободи, у м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості руху, у результаті чого не впоралася з керуванням автомобілем та виїхала за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де зіткнулась з придорожнім деревом. У результаті вказаної дорожньотранспортної пригоди пасажирка автомобіля [PERSON] отримала тілесне ушкодження у вигляді поєднаної травми, що включає: закриту черепну мозкову травму з забоєм головного мозку, перелом зовнішньої стінки лобного синусу із залученням верхньої та медіальної стінок правої орбіти, забійну рану перенісся, садна верхніх та нижніх кінцівок, утворених травмуючими діями елементів салону автомобіля, які, згідно з висновком судовомедичної експертизи № 31 від 15.02.2024, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день. У даній дорожній обстановці, згідно з висновком експерта № СЕ 19/125 24/202 ІТ від 02.02.2024, водій [PERSON] порушила вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 2.9 а (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин), та п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами). Вказані порушення Правил дорожнього руху України стали причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньотранспортної пригоди та знаходяться в прямому причиннонаслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілою. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради 11 ліжко-днів з 26.10.2023 по 06.11.2023, вартість лікування склала 17977,99 грн. Згідно з довідки КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради від 23.03.2024 № 4/06/284, вартість лікування [PERSON] склала 17977,99 грн. Кошти, витрачені на лікування потерпілої здійснювалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України у сумі 16977,04 грн. та за рахунок коштів місцевого бюджету (обласного) у сумі 1000,95 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 1191 ЦК України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. ст. 1166, 1206 Цивільного кодексу України, особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. У разі, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до вимог ст.ст. 87, 89 Бюджетного кодексу України витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з державного та місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво впливає на інтереси держави, у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Зазначеним Порядком передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Пунктами 3, 4 Порядку визначено, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення повадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Перелік медичних послуг повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2022 році визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2022 році, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1440. У 2023 році між НСЗУ та КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 2140-E123-P000. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради є закладом охорони здоров`я, фінансування якого здійснюється відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Відповідно до статуту КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, засновником та власником є Чернігівська обласна рада. Фінансування діяльності підприємства здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого та державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. Ураховуючи, що медичні послуги потерпілій від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ, надавалися КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на підставі договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладених із НЗСУ, тому витрачені державою кошти підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18 вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст. 18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради за рахунок державного та обласного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення з відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні інтереси. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. Корюківською окружною прокуратурою листом від 21.02.2025 № 51-77-679 ВИХ-25 поінформовано НСЗУ про виявлені порушення, невідшкодовані у межах кримінального провадження витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Крім того, Корюківською окружною прокуратурою листом від 21.02.2025 № 51-77-674 вих-25 повідомлено Чернігівську обласну раду про виявлені порушення, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Згідно з відповіддю Чернігівської обласної ради від 18.03.2025, вона не зверталась до суду з позовом про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення та звертатись не планує. За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, з підстав вищевикладеного вбачається що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради з приводу отриманих тілесних ушкоджень, при цьому перебування потерпілої на лікуванні в даному випадку є наслідком протиправних дій відповідача, а наданий розрахунок витрат на лікування ґрунтується на нормах закону. Таким чином, матеріали справи підтверджують доводи позову про необхідність відшкодування державі в особі НСЗУ та Чернігівської обласної ради коштів в розмірі 17977,99 грн. витрачених на лікування потерпілої [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028 грн. З наведеного слідує, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову, що складає 1514 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1514 грн. Щодо розстрочення судового рішення суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, 3, 4ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Також це питання може бути вирішене і під час судового розгляду, що вбачається зі змісту п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, який визначає, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про розстрочення виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Так, розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. При цьому згідно з ч. 5ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З наданої відповідачем заяви вбачається, що остання просить розстрочити виконання рішення суду через перебування на її утриманні трьох дітей. Однак доказів на підтвердження причин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідачем не надано, що згідно наведених норм права є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Outcome: approved