Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

14 березня 2025 року за підсудністю з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. про визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування. У зв`язку із набранням 25 квітня 2025 року чинності Закону України від 26.02.2025 р. № 4273-ІХ Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів - Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська перейменовано на Соборний районний суд міста Дніпра. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Донецька область, яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., житловою площею 46.5 кв.м., яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло. [PERSON] склала заповіт на все своє майно на ім`я сина - [PERSON] . Позивач 13 квітня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В., із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] й 13 квітня 2021 року приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 50/2021 Чоловік померлої - [PERSON] подав приватном нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині щодо майна померлої [PERSON] . Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 304 вся територія Маріупольського району Донецької області з 05 березня 2022 року тимчасово окупована Російською Федерацією, у зв`язку з чим отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, щодо майна померлої [PERSON] не можливо. 03.12.2024 року [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. із заявою про перереєстрацію спадкової справи та щодо вичі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на його ім`я щодо майна померлої [PERSON] , а саме на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . 03.12.2024 року приватний нотаріус Пахниць Н.В., на підставі вищевказаної заяви перереєструвала спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та зареєструвала спадкову справу за № 50/2024. Однак, постановою № 148/02- 31 від 03 грудня 2024 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку кв. [ADDRESS] з підстав відсутності оригіналу/дублікату заповіту, складеного померлою [PERSON] . Оригінал заповіту втрачено (згорів під час пожежі), отримати дублікат заповіту неможливо, що є підставою звернення до суду. У поданій позовній заяві позивач просив визнати за ним, за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/3 частки кв. [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., житловою площею 46.5 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 35). Ухвалою від 12 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.(а.с.65) Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 77). Представник відповідача\~\~ Маріупольської\~міської\~ради\~Донецької області\~Бастрига С.М. 14\~квітня 2025\~року надав заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу за наявними доказами, зазначивши, що Рада жодним чином не оспорює право позивача на спадкове майно (а.с. 52). Третя особа - приватний нотаріус Пахниць Н.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. (а.с.73) З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.6). Відповідно до відповіді Маріупольської міської ради, померла [PERSON] станом на 07 березня 2021 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований чоловік - [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 вересня 1972 року Володарським бюро ЗАГС Донецької області. (а.с.9) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.01.2025 року, актовий запис № 08. (а.с.7) Родинний зв`язки позивача [PERSON] з батьками - [PERSON] , [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 22.06.1979 року, виданим Володарським районним відділом ЗАГС Донецької області (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частки кв. [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., житловою площею 46.5 кв.м., яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна м. Маріуполь від 19.12.2001 року № 22; про що зроблено реєстраційний напис від 28.01.2002 року та внесено до реєстраційної книги за реєстровим № 35558 (а.с.10). Даний факт також підтверджується листом Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» від 10.12.2024 року №2595. (а.с.11). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Пахниць Н.В. 19.06.2013 року, який зареєстрований у спадковому реєстрі за № 54630356.(а.с.17) Крім того, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Пахниць Н.В. про відмову у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку вищевказаної квартири [PERSON] залишила заповіт на ім`я [PERSON] (а.с.13-зворот) 13 квітня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В. із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] 13 квітня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В. заведено спадкову справу № 50/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 79389801 від 03.12.2024 року. (а.с.16) Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) приватна нотаріальна діяльність [PERSON] по Маріупольському районному нотаріальному округу припинена з 03.08.2022 року. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Пахниць Н.В. до іншого нотаріуса або Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування робочого місця приватного нотаріуса, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо, що підтверджується відповіддю Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 10.12.2024 № 52878/57527-26-24/15.1. (а.с.12) 03.12.2024 року [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В., з заявою про перереєстрацію спадкової справи та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на його ім`я, щодо майна померлої [PERSON] , а саме на 1/3 частку на кв. [ADDRESS] . 03.12.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В., на підставі заяви [PERSON] перереєструвала спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та зареєструвала спадкову справу за № 50/2024, що підтверджусь витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 79394047 від 03.12.2024 року.(а.с.15) 03 грудня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 148/02- 31. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 1/3 частку кв. [ADDRESS] . Підстава відмови - відсутність оригіналу/дублікату заповіту складеного померлою [PERSON] (а.с.13-14) Оригінал заповіту втрачено. Отримати дублікат заповіту неможливо, оскільки територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованих територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за№ 1668/39004. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так на підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Розглядаючи по суті даний спір, суд враховує, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру [PERSON] складала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Пахниць Н.В. 19.06.2013 року, № у спадковому реєстрі 54630356.(а.с.17) Також, з постанови приватного нотаріуса Пахниць Н.В. про відмову у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку вищевказаної квартири вбачається, що [PERSON] залишила заповіт на ім`я [PERSON] (а.с.13-зворот) Спадщина складається з 1/3 частки кв. [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., житловою площею 46.5 кв.м., яка належить померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна м. Маріуполь від 19.12.2001 року № 22; про що зроблено реєстраційний напис від 28.01.2002 року та внесено до реєстраційної книги за реєстровим № 35558 (а.с.10). Документи, що підтверджують право власності спадкоємця [PERSON] на вищевказану частку квартиру у позивача відсутні, отже іншого шляху, аніж звернення до суду за захистом спадкових прав, не існує. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, з огляду на те, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що спадкодавець [PERSON] дійсно була власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] , що вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна м. Маріуполь від 19.12.2001 року № 22; про що зроблено реєстраційний напис від 28.01.2002 року та внесено до реєстраційної книги за реєстровим № 35558 (а.с.10), інші спадкоємці першої черги відсутні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на 1/3 частки вищевказаної квартири в порядку спадкування. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved