Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

12.08.2024 року адвокат В.Балла звернувся до Зміївського районного суду Харківської області в інтересах позивача [PERSON] з позовом до АТ "Перший Український Міжнародний Банк", в якому просив 1) Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис 21924, вчинений приватним нотаріусом Київського МНО Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 89628,44 гривень; 2) Стягнути з АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на користь [PERSON] судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 гривень за подання позовної заяви та судового збору в розмірі 484,48 гривень за подання заяви про забезпечення позову; 3) Стягнути з АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на користь [PERSON] судові витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги в розмірі 25000,00 гривень. Рух справи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, витребувано від приватного виконавця Ю.Пашкова копію постанови про відкриття виконавчого провадження 66853869; копію виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Бригіди В.О. №21924 від 16.08.2021 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження 66853869; копію договору позики/кредитного договору між [PERSON] та АТ "ПУМБ"; розрахунок заборгованості [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" за договором позики/кредитним договором; інформацію про загальну суму стягнутих з [PERSON] грошових коштів у виконавчому провадженні 66853869. (а.с. 121-123) Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного зі звільненням судді [PERSON] у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 року, для розгляду справи визначено суддю В.Філіп`єву. (а.с. 162-163) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.2025 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання у справі (а.с. 164) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2025 року повторно витребувано від приватного виконавця Ю.Пашкова копію постанови про відкриття виконавчого провадження 66853869; копію виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО В.Бригіди №21924 від 16.08.2021 року, розрахунок заборгованості [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" за договором позики/кредитним договором; інформацію про загальну суму стягнутих з [PERSON] грошових коштів у виконавчому провадженні 66853869, витребувано від Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" копію договору позики/кредитного договору між [PERSON] та АТ "ПУМБ", розрахунок заборгованості [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" за договором позики/кредитним договором; інформацію про загальну суму стягнутих з [PERSON] грошових коштів у виконавчому провадженні 6685386.(а.с. 183-185) Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позиції сторін. В обґрунтування позову зазначено, що 16.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області В.Попляком відкрито виконавче провадження №66853869 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу В.Бригіди №21924 від 16.08.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованості в розмірі 89628,44 гривень. В подальшому, згідно матеріалів виконавчого провадження, вказане виконавче провадження, у зв`язку припиненням діяльності приватного виконавця виконавчого округу Харківської області В.Попляка було передане на виконання приватному виконавцю Д.Петренко, а 14.05.2024 року - передано на виконання приватному виконавцю Ю.Пашкову. Позивач вважає, що виконавчий напис №21924 від 16.08.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що, як наслідок, потягло неправомірне стягнення заборгованості з позивача та звернення стягнення на заробітну плату позивача. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту, розмір заборгованості, заззначений у виконавчому написі, а також суми штрафних санкцій та процентів, не є безспірними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Відповідачем не надано нотаріусу документів, що підтверджують факт перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, засвідченої виписки з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою відповідача про непогашення заборгованості, З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували безспірність права його вимоги, а нотаріус помилково, всупереч вимогам закону, вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості, а отже є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки на підставі вчиненого напису з позивача протиправно стягуються грошові кошти, він змушений звернутися до суду та просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 1-14). 13.06.2024, 12.08.2024 року, 22.08.2024 року від представника відповідача Д.Бойченка надійшли заяви, в яких позовні вимоги в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнав повністю, в зв`язку з чим просив стягнути 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розглянути справу за відсутності представника АТ "ПУМБ", та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00 гривень. (а.с. 111-113, 170-172) 22.08.2024 року представник позивача В.Балла подав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судові витрати в повному обсязі (а.с. 129-139) 21.04.2025 року представник відповідача О.Марущак подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника АТ "ПУМБ". (а.с. 188-189) Третя особа приватний виконавець Ю.Пашков в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив,будь яких заяв не подавав. Відповідно до положень статей 48 -49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом серія [NUMBER] , виданого 27.06.2000 Зміївським РВ УМВС України в Харківській області (а.с. 16-18). 16.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області В.Попляком винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66853869 з примусового виконання виконавчого напису №21924 від 16.08.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованості в розмірі 89628,44 гривень (а.с.20) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області В.Попляка від 27.10.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20% відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, - суми боргу у розмірі 98991,28 гривень, що складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 гривень, суми боргу за виконавчим документом у розмірі 89628,44 гривень, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 8962,84 гривень. (а.с. 24-25, 30-31) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ю.Пашкова від 25.12.2023 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка складає 92427,21 гривень, в тому числі борг - 83055,65 гривень, основна винагорода виконавця - 8305,56 гривень, та витрати виконавчого провадження - 1066,00 гривень. (а.с. 26-27, 82-83) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ю.Пашкова від 06.06.2024 року, в порядку примусового виконання рішення накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, які належать боржнику [PERSON] в сумі, яка становить 87165,62 гривень. (а.с. 28-29, 84-85) Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати Регіональної філії «Південна залізниця», з позивача [PERSON] за період з січня по грудень 2023 року на виконання примусового виконання виконавчого напису з заробітної плати утримано 21661,39 гривень, з січня по грудень 2022 року утримано 8230,86 гривень, з січня по грудень 2021 року утримано 4626,01 гривень (а.с.98-100) Згідно матеріалів, наданих АТ ПУМБ, позивач [PERSON] підписав Заяву №1001718875901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою погодив умови та уклав кредитний договір №1001718875901, та отримав в кредит грошові кошти в сумі 71000,00 гривень на строк 24 місяці, з процентною ставкою 107,1144 % річних. (а.с. 191). Вказаний кредитний договір укладений в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений. Згідно Виписки з особового рахунку за Кредитним договором №1001718875901, станом на 13.07.2021 року заборгованість по кредитному договору №1001718875901 від 27.10.2020 року не погашена, загальна сума заборгованості складає 89378,44 гривень. (а.с. 193) 13.08.2021 року представник відповідача - АТ "ПУМБ" О.Марущак звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича із заявою про вчинення виконавчого напису за Кредитним договором №1001718875901 від 27.10.2020 року. (а.с. 195) Норми права, застосовані судом, та мотиви їх застосування. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87-88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису - тобто 16.09.21), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено "Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем: - без оригіналу нотаріально посвідченого Договору; - без доказів, що підтверджують безспірність вимог за Кредитним договором, протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача в загальній сумі 89628,44 гривень, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року "Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови ВП Верховного Суду по справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача АТ "Перший Український міжнародний банк " визнав позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, ч. 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.08.2024 року задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову до ухвалення судового рішення. Враховуючи, що відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави належить стягнути 50 відсотків від суми судового збору, сплачених за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне: Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги в цивільному проваджені б/н від 16.07.2024 року; копію Акта прийому-передачі послуг від 11.08.2024 року, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2825, Довідку про проведену адвокатом роботу від 11.08.2024 року, вартість якої складається з фіксованої суми 25000,00 гривень, незалежно від обсягу послуг, проведеної роботи, кількості судових засідань/судових інстанцій, які розглядатимуть справу, обсягу послуг і роботи в органах виконавчої служби, правоохоронних органах витраченого адвокатом часу, результату справи та прийнятого рішення тощо. (а.с. 55-62) Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial