Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що з 23 березня 2002 р. по 09 березня 2005р. позивач перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . 04 листопада 2004 року рішенням Сєверодонецького районного суду Луганської області вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі 200 (двісті) гривень щомісячно, починаючи з 17.08.2004 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Рішенням Київського апеляційного суду від 26.11.2019 року розмір аліментів збільшено до 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно починаючи з 28.07.2018р. Зазначає, що з часу прийняття рішення відповідач жодного разу не виконав рішення суду щодо сплати аліментів на утримання своєї дитини. Участі в житті та вихованні доньки він не бере, зв?язок з ними не підтримує, від сплати аліментів ухиляється, що підтверджується розрахунком заборгованості, виданої державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Ференець С.С. Станом на 13.09.2020 року борг відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини становить 61 589, 56 грн. (шістдесят одна тисяча п?ятсот вісімдесят дев?ять гривень 56 коп.). Станом на день подання позовної заяви заборгованість не погашена. Весь цей час позивач утримую доньку самостійно. З 01.09.2020 року [PERSON] навчається на 1 курсі Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій в Національному авіаційному університеті. В зв?язку з карантинними обмеженнями, донька не проживає в гуртожитку. Вказує, що відповідач має можливість матеріально підтримати доньку, так як працює на посаді керівника та є кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «ПРЕСІНФОРМ», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.11.2020р. Також на утриманні Відповідача перебуває його друга неповнолітня донька, однак відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року по справі N? 755/15847/18 на утримання його молодшої доньки він отримує аліменти у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно з проведенням індексації у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»: починаючи 17 жовтня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2002 року народження, у розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021, головуючим по справ визначено суддю Цвіру Д.М. Ухвалою від 14.07.2021 позов прийнято до розгляду у спрощеному позовному провадженні та призначено у судове засідання. Ухвалою від 25.09.2024 заяву позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - залишено без задоволення. Ухвалою від 11.03.2025 клопотання позивача про поновлення строку на подання доказів у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задоволено. Поновлено строк на подання доказу. Долучено до матеріалів справи докази, подані 23.01.2023 року. Ухвалою від 11.04.2025 заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання- залишено без задоволення. Ухвалою від 19.05.2025 клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - залишено без розгляду. Ухвалою від 19.05.2025 клопотання відповідача про визнання явки позивача обов`язковою, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - залишено без задоволення. Ухвалою від 19.05.2025 клопотання відповідача про виклик свідків в цивільній справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задоволено. Викликано для допиту у судовому засідання в якості свідка: [PERSON] , 2005 р.н. Позивач в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи неодноразово, належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 23 березня 2002 року по 09 березня 2005 року. Від шлюбу мають спільну доньку- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . 04 листопада 2004 року рішенням Сєверодонецького районного суду Луганської області вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі 200 (двісті) гривень щомісячно, починаючи з 17.08.2004 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Рішенням Київського апеляційного суду від 26.11.2019 року розмір аліментів збільшено до 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно починаючи з 28.07.2018р. до її повноліття. Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, загальний розмір заборгованості станом на 13.09.2020 становить 61589,56 грн. Згідно Довідки №717/12 від 30.10.2020, [PERSON] навчається на денному відділенні Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету за освітнім ступенем «Бакалавр». Згідно довідки №683/12 від 12.01.2023, [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету за освітнім ступенем «Бакалавр», термін навчання з 01.09.20 по 30.06.24. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з обов`язку батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, та його виконання. Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд наголошує на тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. Такий обов`язок виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18). У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження відсутності у нього можливості надання в повному обсязі утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Як вже було зазначено, відзив на позовну заяву був поданий відповідачем із порушенням процесуального строку, а тому не береться судом до уваги при розгляді справи. Суд, вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, враховує вимоги частини 1 статті 182 СК України, та приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 25.11.2020 і на весь час навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 10 вересня 2024 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 10 вересня 2024 року. Враховуючи наведене, з огляду на доведеність обставин, що підтверджують заявлені позивачем позовні вимоги, у суду відсутні правові підстав для відмови в задоволенні даного позову. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 1 липня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2197 грн. Позов подано до суду 25.11.2020. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий у розмірі 878,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved