Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

28.03.2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати незаконними та скасувати Наказ від 01.07.2022 №23-к «Про призупинення дії трудового договору» та Наказ від 29.03.2024 №4-к «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] »; продовжиш термін перебування [PERSON] у простої з 14.03.2022 року по дату офіційного оголошення закінчення простою за місцем роботи позивача у навчальному закладу Волноваський заклад загальної середньої освіти І-ІП ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області; зобов`язати відповідача Волноваський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату у розмірі посадового окладу, але не менше розміру 2/3 від посадового окладу позивача за період з 01.07.2022 року по дату офіційного оголошення закінчення простою у навчальному закладу Волноваський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що після звільнення з контрактної служби у лавах Національній Гвардії України в 2015 році, з 01.09.2016 року позивач розпочав трудові відносини на посаді вчителя фізичної культури та Захисту України у Волноваській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №3 Волноваської районної ради. За період роботи в школі був неодноразово нагороджений грамотами, завжди позитивно характеризувався, мав пошану та авторитет серед колег та учнів. У зв`язку початком активних воєнних дій в місті Волноваха з 24 лютого 2022 року, задля збереження життя сім`ї вимушений був виїхати з міста Волновахи до більш безпечних регіонів України. Зазначає, що позивач став на облік як внутрішньо переміщена особа, спочатку у [ADDRESS] , а потім змінив місце проживання та відповідно перереєструвався як ВПО за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , де проживає і по теперішній час з сім`єю. Наказом начальника Відділу освіти Волноваської МВЦА від 14,03.2022 №41 «Про організацію освітнього процесу в закладах освіти Волноваської міської територіальної громади в умовах воєнного стану» (у зв`язку із неможливістю забезпечення освітнього процесу в закладах освіти) було призупинено освітній процес та оголошено простій працівникам з 14 березня 2022 року. Зазначає, що позивач вчасно засобами телефонного зв`язку відправляв відомості про своє поточне місцезнаходження представнику Відділу освіти. Стверджує, що заробітну плазу за березень, квітень і травень 2022 року позивачу було виплачено в середньому розмірі. У травні 2022 року па ім`я директора школи позивачем була написана заява про надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 24 календарних дні, з 01.06.2022, та отримана оплата за дні відпустки в червні 2022 року. Зазначає, що з тих пір ніякої комунікації щодо трудових відносин (та організації трудового процесу зокрема) ні з керівництвом Відділу освіти, ні з керівництвом ніколи позивач не має. У жовтні 2024 року позивач випадково дізнався, що педагогічним працівникам їхньої територіальної громади, які не займаються педагогічною діяльністю (не проводять учбові заняття з учнями), виплачується заробітна плата. Тоді позивач вирішив звернутися із письмовим запитом про надання роз`яснень до Відділу освіти. На що 08.11.2024 отримав відповідь, що рішенням в.о. директора школи з позивачем призупинені трудові відносини з 01.07.2022. Про це позивач дізнався вперше, бо за весь час з позивачем ніхто не зв`язувався і не повідомляв про прийняті рішення. Таким чином, з 25.06.2022 року за місцем роботи позивачеві не виплачується заробітна плата. Проте, у березні 2024 року йому було виплачені кошти роботодавцем у розмірі 1898,17 грн. та 2100,00 грн. Зазначає, що шляхом листування з Відділом освіти вдалося з`ясувати що в листопаді 2024 року, наказом керівника Волноваською ЗЗСО І-Ш ст. № 3 від 01.03.2025 року №2-к «з метою забезпечення прав учасників освітнього процесу» було скасовано з 01.03.2024 року призупинення дії трудового договору з позивачем та оголошено простій та наказано оплачувати простій в розмірі 2/3 посадового окладу. Оплату простою за березень 2024 року позивачем отримано. Надалі Наказом керівника Волноваського ЗЗСО І-ІІІ ст. №3 від 29.03.2024 №4-к «враховуючи тимчасову окупацію всієї території Волноваської міської територіальної громади, відсутність контингенту дітей у закладі освіти, у трудових відносинах з яким перебуває працівник, відсутність навчального плану закладу освіти та тарифікаційних списків, в яких визначається навчальне навантаження та посадовий оклад, неможливість здійснення освітнього процесу за дистанційною формою навчання, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки» знову було призупинено з 01.04.2024 дію трудового договору з позивачем. Цим же наказом визначено спосіб обміну інформацією (електронна адреса). Також зазначено у наказі що відшкодування заробітної плати покладено на державу, що здійснює військову агресію. З жодним з вище перелічених актів (наказів, розпоряджень) позивача не було ознайомлено жодним чином. Всі ці копії документів позивач отримував шляхом самостійного запиту через листування з Відділом освіти протягом жовтпя-грудня 2024 року та через направлення адвокатських запитів. Зазначає, що у зв`язку з окупацією міста Волновахи позивач втратив житло та все майно, сім`я (включаючи двох неповнолітніх дітей) була вимушена залишити свою домівку. Вони перебувають у скрутному фінансовому становищі, їм необхідно орендувати житло, налагоджувати побут. Для подальшого захисту своїх прав позивач був змушений звернутися за правничою допомогою до адвоката. Адже, дії керівництва школи призвели до порушення права на працю позивача, яке гарантовано Конституцією України, втрати заробітної плати, стажу, пропуску чергової атестації педагогічних працівників (та, як наслідок, не отримання І кваліфікаційної категорії). Указані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 19 травня 2025 року на 10 год. 00 хв. 16.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника третьої особи Відділу освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області Борзенкової Сєвіндж Махірівни надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких вона просила відмовити у задоволення позову та проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. 16.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Волноваського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області Тетяни Вертель надійшов Відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] ; розгляд справи проводити без участі представника відповідача; застосувати строки позовної давності. Для ознайомлення з матеріалами справи судове засідання, за клопотанням представника позивача, призначене на 19.05.2025 року було відкладено до 04.06.2025 року до 10.00 год. 29.05.2025\~року через\~систему «Електронний\~суд» \~від представника\~третьої особи\~Відділу освіти\~Волноваської міської\~військово-цивільної\~адміністрації Волноваського\~району Донецької\~області \~Борзенкової Сєвіндж\~Махірівни та представника відповідача Волноваського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області Тетяни Вертель надійшли заяви про розгляд справи без участі представників відповідача та третьої особи, у задоволенні позову просили відмовити. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] Боднар Максим Олександрович у судовому засіданні, призначеному на 04.06.2025 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Волноваського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області та третьої особи Відділу освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, звернулися з клопотанням про розгляд справи без участі представників відповідача та третьої особи, у задоволенні позову просили відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 01.09.2016 року позивач працював на посаді вчителя фізичної культури та Захисту України у Волноваській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №3 Волноваської районної ради. 10 березня 2022 року місто Волноваха опинилося під тимчасовою окупацією збройних формувань рф і на цей час дата деокупації не визначена. Це підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376. Відповідач зареєстрований та здійснював трудову діяльність на території Волноваської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області за адресою: м. Волноваха, пров. Спортивний, буд 8. За цією адресою розташована будівля школи, яка була основним фактичним місцем провадження освітньої діяльності відповідача. За цією адресою виходили на роботу працівники закладу. У Відзиві на позовну заяву зазначено, що наразі відсутній фізичний доступ до будівлі школи та іншого майна відповідача для здійснення його огляду, оцінки, проведення інвентаризації. Будівля, була пошкодження ворожими атаками у ході бойових дій. Інформація про пошкодження будівлі внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, що підтверджується витягом. Відділ освіти наказом від 14 березня 2022 № 41 «Про організацію освітнього процесу в закладах освіти Волноваської міської територіальної громади в умовах воєнного стану» зупинив освітній процес у комунальних закладах загальної середньої освіти у всіх освітніх закладах Волноваської міської територіальної громади. Розпорядженнями керівника Волноваської міської ВЦА від 30.06.2022 року № 143-ос «Про призупинення дії трудових договорів» та №144-ос «Про призначення виконуючих обов`язки директорів комунальних закладів освіти Волноваської міської територіальної громади», призупинено трудовий з директором ЗЗСО І-ІІІ № 3 [PERSON] та виконання обов`язків директора покладено на [PERSON] , заступника директора, з 01 липня 2022 року. Розпорядженням керівника Волноваської міської ВЦА від 26.08.2022 № 168 «Про організацію роботи комунальних закладів освіти Волноваської міської територіальної громади під час дії правового режиму воєнного стану» призупинено роботу на період дії воєнного стану в Україні освітніх закладів, зокрема Волноваського ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3. Одночасно керівникам усіх закладів освіти було доручено провести моніторинг місця перебування працівників. У Відзиві на позовну заяву зазначено, що особова справа позивача та інші документи, пов`язані з його роботою (накази, посадові інструкції тощо) були втрачені. Часткове відновлення документації та збір інформації здійснювалося через офіційні державні реєстри, бази даних та наявні у Відділу освіти документи (копії). Позивач, у позовній заяві, підтверджує, що після написання заяви про надання частини чергової відпустки у травні 2022 року на ім`я директора ЗЗСО І ІІІ ступенів № 3 Шиман О.В., у період з травня 2022 до жовтня 2024 року жодного разу не виходив на зв`язок ні з відповідачем, ні з Відділом освіти. У Відзиві на позовну заяву зазначено, що у цей період у відповідача не було можливості зв`язатися з позивачем, його контакти були відсутні або недоступні. Місцезнаходження позивача не було відомо відповідачеві. За таких обставин відповідач, як роботодавець, наказом в.о. директора Волноваського ЗЗСО № 3 від 01 липня 2022 року № 23-к призупинив «з 01 липня 2022 року до окремого розпорядження, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, дію трудових договорів» з трудовим колективом школи (20 осіб), зокрема і з учителем фізичної культури та Захисту України Четвериковим Сергієм Сергійовичем. Позивач не погоджується з правомірністю наказів про призупинення дії трудового договору, вбачаючи протиріччя між ними та наказом Відділу освіти від 01.07.2022 №41 і розпорядженням керівника Волноваської міської ВЦА від 26.08.2022 № 168, якими проголошено простій освітніх закладів. Нормативно-правові акти Відділу освіти та Засновника встановлюють єдиний обов`язковий підхід до врегулювання правовідносин під час воєнного стану для всіх дошкільних, шкільних, позашкільних, інклюзивних закладів освіти Волноваської міської ВЦА. Тобто не є індивідуальними правовими актами що регулюють трудові відносини між відповідачем та позивачем, а є локальними нормативно правовими актами якими врегульовані управлінські питання щодо організації освітньої діяльності в громаді. Таким чином, вимога пункту першого наказу Відділу освіти від 14 березня 2022 № 41: «призупинити освітній процес з 14 березня 2022 року до окремого розпорядження в закладах освіти Волноваської міської територіальної громади» стосується виключно можливості відновлення освітнього процесу у закладах і що «окремим розпорядженням» буде вирішуватися питання його відновлення. З огляду та те, що уся територія Волноваської міської територіальної громади знаходиться дотепер в повній окупації, розпорядчих актів щодо відновлення освітнього процесу ЗЗСО № 3 ні засновник, ні Відділ освіти не ухвалювали. Відповідно до приписів статей 23 - 25 Закону України «Про освіту», усі кадрові питання належать до компетенції ЗЗСО № 3, як юридичної особи роботодавця, за виключенням питання призначення керівника закладу. Питання запровадження режиму простою чи призупинення трудових договорів належить до повноважень відповідача, як роботодавця, залежно від фактичних обставин. Станом на 17.04.2025 року у Волноваському закладі\~загальної середньої\~освіти І-ІІІ\~ступенів №3\~Волноваської міської\~територіальної громади\~Донецької області обліковується 24 працівника, з яких з 19 призупинено дію трудових договорів, а 5 оголошено простій. Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. В умовах воєнного стану запровадження дистанційної роботи може здійснюватися розпорядженням роботодавця без попередження про це за два місяці, як це передбачено ст. 32 КЗпП України. Єдиною умовою є повідомлення працівника про таке розпорядження до запровадження дистанційної роботи. Чинними законодавчими актами не передбачено обов`язку роботодавця, який втратив основні засоби для діяльності внаслідок бойових дій та окупації, здійснювати переведення працівника на іншу роботу або залучати його до роботи за дистанційною формою організації праці. Волноваський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 року не здійснює освітньої діяльності в жодній формі. Щодо вимог позивача здійснити нарахування та виплату заробітної плати з 01 липня 2022 по дату офіційного оголошення закінчення простою в розмірі посадового окладу, але не менше 2/3 від окладу позивача, за цей період, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно статті 21 КЗпП України основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин є трудовий договір. Трудовий договір угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації). Згідно з ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Отже, сторонами трудового договору є працівник і роботодавець, які мають взаємні права та обов`язки. Згідно із статтею 115 КЗпП України зарплата має виплачуватися регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Позивач не має претензій по оплаті праці за період з лютого по червень 2022 року та за березень 2024 року. Матеріали справи не містять доказів, що після виїзду з м. Волноваха, позивач зв`язався з адміністрацією закладу, повідомив про своє місцезнаходження, та щодо нього у відповідача була будь-яка інформація. Відсутність контактів з роботодавцем позивач не заперечує. Позивач не здійснював жодних дій щодо виконання умов трудового договору. Быльш того, в матералах справи выдсутні взагалі докази місця перебування позивача, а наявна Довідка про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи датована лише 14.07.2024 року (а.с.24). Право працівника на виплату заробітної плати не є абсолютним. Законодавство пов`язує обов`язок роботодавця здійснювати виплату заробітної плати з обов`язком працівника виконувати роботу, визначену трудовим договором. Таким чином, підстави для нарахування та виплати позивачу заробітної плати з 01.07.2022 року відсутні. Згідно з пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору, у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Відповідальність за порушення не може застосовуватися на майбутнє, як цього вимагає позивач «по дату офіційного оголошення закінчення простою у навчальному закладі Волноваський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 Волноваської територіальної громади Донецької області». Наразі дата закінчення простою закладу не визначена. Не підлягають задоволенню вимоги заявлені на майбутнє, як такі стосуються правовідносин, котрі ще не відбулись та відносно яких відсутні докази обрання відповідачем наперед певного варіанту правової поведінки. Позивач погоджується, що фактично не працював, не виконував свої трудові функції з 24.02.2022 року. Отже, по суті, видання спірних наказів жодним чином не вплинуло на фактичні правовідносини між сторонами справи. Позивач, як і до видання наказів, починаючи з 24.02.2022 року, так і після їх видання не виконував свої трудові функції, його стан жодним чином не змінився. Він не отримував заробітну плату від відповідача починаючи з 01.07.2022 року (за виключенням березня 2024 року), про що був обізнаний шляхом безпосереднього доступу до свого банківського рахунку. Зі змісту позовної зави та доданих до неї копій заяв на адресу відповідача та третьої особи вбачається, що на час винесення оспорюваних наказів позивач фактично не заперечував проти зупинення роботи, не погоджуючись лише з формулюванням такого зупинення і вважаючи, що відповідач повинен оплачувати з розрахунку не менше від двох третин тарифної ставки. Позивач не звертався до роботодавця з вимогою відновити трудові відносини та забезпечити його роботою відповідно до спеціальності, і усі листи, на які він посилається, такої інформації не містять. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, місце роботи за позивачем збережено. 25.02.2025 року на електронну в.о. директора Волноваського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Волноваської міської територіальної громади Донецької області надійшла заява позивача, у якій він повідомляє про отримання повістки про мобілізацію. Отже, з моменту мобілізації позивача він втрачає право на отримання середнього заробітку, та оплату вимушеного простою. Як вбачається з пункту 6 Додатку 2 до розпорядження керівника Волноваської міської ВЦА від 11.03.2025 № 51 «Про виплату матеріальної допомоги мешканцям Волноваської міської територіальної громади» [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , місце ВПО: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) надано одноразову матеріальну допомогу у зв`язку з призовом з 17.02.2025 р. на військову службу під час мобілізації. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed