Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він познайомився з відовідачем у 2017 році, згодом вони почали зустрічатися, а потім спільно проживати без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . На той час відовідач працював поза межами міста Житомира і відповідач самостійно отримала свідоцтво про народження дитини, де відомості про батька записані зі слів матері та зазначено батьком [PERSON] з прізвищем [PERSON] . Тому позивач просить визнати його батьком дитини [PERSON] та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни у актовий запис цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 1485 від 07.06.2018, змінивши відомості про батька дитини на [PERSON] , виключивши відомості про [PERSON] , які були записані за вказівкою матері [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та що проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. Представник третьої особи надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи в його відсутності та вирішити спір згідно чинного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи достатність у справі матеріалів про спірні правовідносини сторін, тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно\~статей 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] , про що Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 07.06.2018 зроблено актовий запис за № 1485, в якому батьками вказані відповідач та « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 09.09.2025, згідно чого підставою для запису відомостей про батька була заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 07.06.2018, тобто за вказівкою матері. У матеріалах справи відсутні відомості про те, що на час народження дитини сторони перебували в зареєстрованому шлюбі між собою чи з іншими особами. Згідно висновку про біологічне батьківство № MGU0734 від 17.07.2024 лабораторії GENECODE diagnostics ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] становить 99,9998915193 %. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)\~за заявою\~матері та\~батька дитини; 3) за рішенням суду. За положеннями ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього кодексу. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього\~Кодексу,\~або рішення\~суду орган\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану вносить\~відповідні зміни\~до актового\~запису про\~народження,\~складеного органами\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану України,\~та видає\~нове свідоцтво\~про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У пунктах 6 та 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що у тих випадах, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215\~ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження, що передбачено положеннями ст. 134 СК України. Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Враховуючи висновок\~про біологічне\~батьківство №\~MGU0734\~від 17.07.2024 лабораторії GENECODE diagnostics та з огляду на те, що відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 09.04.2025 та оскільки ім`я й по батькові батька дитини записане за вказівкою його матері, які збігаються з іменем і по батькові позивача, суд вважає доведеним батьківство позивача відносно малолітнього [PERSON] та задовольняє позов. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений позивачем за подання позову, що підтверджено документально.

Outcome: approved