Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

02.06.2023 року позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Лаєвської М.Л., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , станом на час її смерті. Крім того, просив визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки квартири по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що [PERSON] та [PERSON] є повноправними братами, народилися від шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Позивач з батьками проживали у трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка була приватизована в 1999 році. Між співвласниками не було домовленості про розмір частки кожного власника у праві спільної власності, відсутнє судове рішення про визначення часток, а тому частки співвласників квартири є рівними - по 1/3 частки у кожного. До 2001 року [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі, після чого проживав та був зареєстрований разом з дружиною за адресою: по [ADDRESS] . Батько сторін [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Спадщина була прийнята дружиною померлого, оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем та не відмовилася від спадщини. Діти померлого не претендували на вказану частку, оскільки вважалося, що після смерті обох батьків квартира буде успадкована в цілому. При цьому представник вказала, що право власності на отриману у спадщину після смерті чоловіка 1/3 частину квартиру не реєструвалося, свідоцтво про право на спадщину не отримувалася. Після смерті [PERSON] мати сторін потребувала постійної допомоги, оскільки досягла похилого віку - 80 років, мала труднощі з пересуванням, поганий зір та пам`ять, і загальний стан здоров`я не дозволяв залишати її саму. За рік до смерті матері [PERSON] остаточно переселився до спільної квартири разом з дружиною, доглядав мати, надавав їй фізичну та матеріальну допомогу, сплачував комунальні платежі, послуги інтернету та телебачення. [INFO] померла [PERSON] . При цьому, [PERSON] оформлював всі необхідні документи, займався організацією поховання, отримував грошову допомогу на поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина - 2/3 частки квартири [ADDRESS] , з яких 1/3 частка отримана у порядку приватизації, 1/3 частка - отримана у порядку спадкування після смерті чоловіка. Після початку активних бойових дій в м. Харкові, [PERSON] залишався в Харкові, нотаріуси в м.Харкові майже всі були відсутні. У березні 2022 року позивач звернувся до нотаріуса, якого вдалося знайти, з приводу спадкування. Постановою приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Ганьшиної О.Ю. від 18.05.2023 року вих. № 176/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність доказів проживання зі спадкодавцем на час її смерті. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , проте останній не проживав із померлою, до нотаріальної контори не звертався та не приймав спадщину. В зв`язку з зазначеними обставинами [PERSON] вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 12.06.2023 року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду,\~відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім того, витребувано докази у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиної О.Ю. Ухвалою суду від 19.12.2023 року витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради докази. Ухвалою суду від 19.06.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Крім того, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Ухвалою суду від 05.12.2024 року повернуто на стадію підготовчого провадження у вищезазначеній справі, залучено в якості співвідповідача - Харківську міську раду, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиної О.Ю. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також інформацію щодо підстав відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. 17.01.2025 року до суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиної О.Ю. надійшли витребувані докази. Ухвалою суду від 10.02.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Крім того, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Лаєвська М.Л. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в ній вимог та просили їх задовольнити, просили винести заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подавали, будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. Будучи обізнаними про розгляд справи судом, відповідачі відзиву зі своїми запереченнями та жодних доказів не подали, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Зокрема, у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, судовим розглядом встановлено, що 17.07.1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.07.1982 року (а.с. 11). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.02.1961 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.1972 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Зі змісту свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № [NUMBER] від 22.01.1999 року вбачається, що [PERSON] та члени його сім`ї [PERSON] та [PERSON] дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира приватизована згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 65,0 кв.м. (а.с. 14) Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 15-16). Між співвласниками не було домовленості про розмір частки кожного власника у праві спільної власності, відсутнє судове рішення про визначення часток, а тому частки співвласників квартири є рівними по 1/3 частки у кожного. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.09.2018 року (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Станом на час смерті [PERSON] спадкоємицями за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, буди дружина померлого [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON] . Спадщина була прийнята дружиною померлого [PERSON] , оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем та не відмовилася від спадщини. Право власності на отриману у спадщину після смерті чоловіка 1/3 частину квартиру не реєструвалося, свідоцтво про право на спадщину не отримувалося. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2022 року (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина 2/3 частки квартири [ADDRESS] , з яких 1/3 частка отримана у порядку приватизації, 1/3 частка отримана у порядку спадкування після смерті чоловіка. Зі змісту постанови приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Ганьшиної О.Ю. вих. № 176/02-31 від 18.05.2023 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої на день смерті було зареєстровано за адесою: [ADDRESS] . 17.05.2023 року до приватного нотаріуса звернувся [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка була зареєстрована у книзі обліку і реєстрації Спадкових справ за №125. Після перевірки у Спадковому реєстрі наявності заведеної спадкової справи встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою №72498226 від 17.05.2023 року. Тому 17.05.2023 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №47/2023 після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №72498265 від 17.05.2023 р.). Заяв про прийняття, відмову від спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину від інших спадкоємців не надходило, свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Після перевірки у Спадковому реєстрі наявності заповіту/спадкового договору виявлено не було, що підтверджується інформаційною довідкою №72498281 від 17.05.2023 року (а.с. 19-20) Як вбачається зі змісту витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72498264 від 17.05.2023 року приватним нотаріусом заведено спадкову справу №47/2023 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 21). Згідно змісту відповіді Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області №2000-0202-8/80553 від 14.06.2023 року вбачається, що на підставі заяви [PERSON] та документів, наданих ним 14.06.2022 року (звернення №1883) до відділу обслуговування громадян №10 (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у червні 2022 року сформовано разове доручення для виплати [PERSON] допомоги на поховання [PERSON] через банківську установу (а.с. 56). З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова №12-0000037-2024 від 01.01.2024 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] , станом на 12.02.2022 рік зареєстрована - [PERSON] , [INFO] (а.с. 85). З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова №12-0000036-2024 від 01.01.2024 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] , станом на 28.09.2018 рік зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 86). Відповідно до декларації №0001-8Х2Е-ХХ00 від 19.05.2020 року [PERSON] з сімейним лікарем від 19.05.2020 року, вбачається, що довіреною особою зазначений [PERSON] (а.с. 176). Зі змісту відповіді ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП від 07.01.2025 на адвокатський запит, вбачається, що 13.02.2022 року за адресою: [ADDRESS] , де раптово померла [PERSON] , [INFO] , було викликано поліцію, пояснення за місцем смерті [PERSON] надавав [PERSON] , який мешкає за вказаною адресою (а.с. 175 зворотна сторінка). На ім`я [PERSON] укладено договір про надання послуг інтернету (особовий рахунок [NUMBER] ), оплату послуг інтернету протягом листопада 2021 року по січень 2022 року здійснював [PERSON] , що підтверджуються квитанціями (а.с.177-179). Згідно змісту додаткової угоди про електронний документообіг за допомогою Системи ЕДО на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства «Харківобленерго» до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №І-0248С від 01.01.2019 року, укладеного між [PERSON] та «АТ Харківобленерго» вбачається, що місцезнаходження споживача [PERSON] зазначено: [ADDRESS] (а.с. 176-177). 17.05.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиною О.Ю. за заявою про прийняття спадщини [PERSON] , заведена спадкова справа за №47/2023 після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72498265 від 17.05.2023 року, а також матеріалами спадкової справи. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72498226 від 17.05.2023 року, а також інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72498281 від 17.05.2023 року, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні, а також за життя [PERSON] заповіт не складала, спадковий договір не укладала. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 12.08.1995 року її донька одружилася з [PERSON] та спочатку проживали за адресою: [ADDRESS] разом з батьками чоловіка - [PERSON] та [PERSON] . Потім подружжя проживало за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , який помер у вересні 2018 року, подружжя переїхало проживати до [PERSON] , оскільки остання хворіла та потребувала стороннього догляду та проживали до її смерті. [PERSON] померла [INFO] , її похованням займався [PERSON] . При цьому вказала, що у березні 2022 року був приліт ракети в їхній будинок, після чого вони виїхали із вказаної квартири. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає по сусідству в квартирі [ADDRESS] . Родину [PERSON] знає з дитинства, оскільки [PERSON] та [PERSON] мешкали в квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , який помер в вересні 2018 року, [PERSON] разом зі своєю дружиною переїхали проживати до матері [PERSON] , яка була в похилому віці та тяжко хворіла. При цьому свідок вказала, що вона постійно бачила [PERSON] та спілкувалася з ним. Окрім того, зазначила, що була в квартирі [PERSON] один раз на тиждень. [PERSON] померла [INFO] , її похованням займався [PERSON] . Разом з тим, зазначила, що 07.03.2022 року в будинок був приліт ракети, після чого вони виїхали із вказаної квартири. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, показання останніх підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. З копій квитанцій, наданих стороною позивача, вбачається, що [PERSON] здійснював оплати за надані комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Статтею 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ст. 1216\~ЦК України\~(2004 р), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того згідно\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на протязі терміну, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до\~\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд, на підставі наданих позивачем доказів достовірно встановив, що факт постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , станом на час її смерті. Відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину не приймав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. Вказані обставини відповідачами не спростовані і доказів того, що [PERSON] фактично не мешкала разом із [PERSON] у кв. [ADDRESS] , суду не надано. Таким чином, позивач [PERSON] довів належними та допустимими доказами факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті. Отже, вимоги позивача про встановлення юридичного факту необхідно задовольнити. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом. На спадкові правовідносини після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , поширюються норми\~ЦК України. Відповідно до ст. 1216 та 1217\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У розумінні\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийнята спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на встановлені обставини справи, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом із спадкодавцем, та не заявляв про відмову від спадщини. Докази про інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину або претендують на неї, в матеріалах справи відсутні. Як зазначив ВС КЦС у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, належним способом захисту, якщо вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, є звернення сторони до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно із\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Відповідно до ч.1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~ст.68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За правилами\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню.

Outcome: approved