Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 28.03.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі позивач) звернулося до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд» і просило стягнути з [PERSON] (далі відповідачка) на його користь заборгованість за Договором № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.02.2025 станом на 24.12.2024 у розмірі 31787,61 грн., яка складається з: 4502,49 грн. заборгованості за кредитом; 24585,12 грн. заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) за період з 16.02.2024 по 26.08.2024 включно; 2500 грн. - заборгованості за штрафом, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного Договору № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Кредитний договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти перераховані відповідачці 16.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «ПРИВАТБАНК», яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. 24.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24/12/24 від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.02.2025 перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 26.08.2024 становить 315787,61 грн., ка складається з: 4502,49 грн. заборгованості за кредитом; 24585,12 грн. заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) за період з 16.02.2024 по 26.08.2024 включно; 2500 грн. - заборгованості за штрафом. Згідно поданої заяви представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» - Руденко К.В. просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи у судові засідання 16.05.2025 та 10.06.2025 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 22.04.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 16.05.2025. 16.05.2025 через неявку відповідачки розгляд справи відкладено на 10.06.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом установлено, що 16.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 5000 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом, та застосовується в межах всього строку кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 99923,40 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 50000 грн. (а.с. 39-49). Договір № 4393746 відповідачкою [PERSON] підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) 31926. 16.02.2024 на картковий рахунок [PERSON] , вказаний у Договорі № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн. (а.с. 53 на звороті). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4393746 від 16.02.2024, заборгованість [PERSON] станом на 24.12.2024 становить 31787,61 грн., яка складається з: 4502,49 грн. заборгованості за кредитом; 24585,12 грн. заборгованості за нарахованими процентами; 2500 грн. - заборгованості за штрафом (а.с. 8-13). 24.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 24/12/2024, за умовами якого до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № № 4393746 від 16.02.2024, за яким загальна сума заборгованості становить 31787,61 грн., яка складається з: 4502,49 грн. заборгованості за кредитом; 24585,12 грн. заборгованості за нарахованими процентами; 2500 грн. - заборгованості за штрафом (а.с. 24-28, 31). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до\~частини 1\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 16.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 5000 грн., строк кредиту 360 днів періодичність платежів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом, та застосовується в межах всього строку кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 99923,40 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 50000 грн. 16.02.2024 на картковий рахунок [PERSON] , вказаний у Договорі № 4393746 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн. 24.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 24/12/2024, за умовами якого до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4393746 від 16.02.2024. Зазначені обставини відповідачкою не спростовано, зокрема, не надано доказів щодо ненадходження коштів на картковий рахунок, вказаний у Договорі № 4393746 від 16.02.2024. Враховуючи зазначені норми права та надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором\~№ 4393746 від\~16.02.2024 у\~розмірі 29087,61\~грн.,\~з яких:\~4502,49\~грн.\~ тіло\~кредиту та\~24585,12\~грн.\~ нараховані\~проценти позивачем доведено. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Нарахування заборгованості за\~штрафом за кредитним договором\~№ 4393746 від 16.02.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у загальному розмірі 2500 грн. здійснено після 24.02.2022 (23.05.2024, 22.06.2024 та 22.07.2024), тобто у період дії в Україні воєнного стану. Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за штрафом у розмірі 2500 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 4393746 від\~16.02.2024 у розмірі 29087,61 грн., з яких: 4502,49 грн. тіло кредиту та 24585,12 грн. нараховані проценти. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Відтак,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2230,68 грн. (29087,61 грн. х 2422,40 грн. : 31587,61 грн.). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Відповідно до Договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024; акту приймання-передачі послуг № 44 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 03.02.2025; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 06.02.2025; витягу з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 44 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 03.02.2025 позивач поніс 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін при заочному розгляді на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу з у рахуванням пропорційності до розміру позовних вимог, у сумі 4000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: partial