Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

16 жовтня 2024 року представник позивачів, адвокат Сичов А.Ю. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ФОП [PERSON] про стягнення коштів, в порядку захисту прав споживачів. Позовними вимогами є стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь [PERSON] 330\~000 грн. внесеної передоплати за договором, стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь [PERSON] 982\~353 грн. 61 коп. внесеної передоплати за договором, стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 5\~000 грн. штрафу та стягнення з відповідачів понесені судові витрати. В обгрунтуванні заявлених позовних вимог вказує на те, що 17 вересня 2020 року між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та [PERSON] , [PERSON] (Майбутні Покупці) укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого сторони домовилися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , І черга будівництва на об`єкті: «Будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення» на [ADDRESS] . На виконання умов вказаного договору [PERSON] перерахувала на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 330\~000 грн., [PERSON] перерахував на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 982\~353 грн. 61 коп. Станом на сьогоднішній день об`єкт будівництва в експлуатацію не введено, будівельні роботи не розпочаті, тому, відповідно до п.4.7 договору позивачем прийнято рішення про відмову від попереднього договору та на виконання вказаного пункту договору направлено на адресу відповідача №1 повідомлення про розірвання попереднього договору. У вказаному повідомленні було повідомлено про відмову від попереднього договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року, запрошено представника ПрАТ «ХК «Київміськбуд» для підписання договору про розірвання попереднього договору до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А. на 02 жовтня 2024 року на 16:00 годину та прохання здійснити всі розрахунки з [PERSON] , [PERSON] щодо повернення сплачених коштів, та зазначено власні банківські реквізити. У вказаний в повідомленні час представник ПрАТ «ХК «Київміськбуд» до нотаріуса так і не прибув, про що нотаріусом складено відповідне Свідоцтво. Такою бездіяльністю відповідач №1 порушує право позивача на односторонню відмову від попереднього договору, а тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо повернення сплаченої передоплати. Щодо передбаченого п.4.8 попереднього договору штрафу в розмірі 5%, то на думку позивача, він не підлягає задоволенню, оскільки з боку позивача не було допущено порушень попереднього договору. 05 червня 2021 року між [PERSON] , [PERSON] і ФОП [PERSON] було укладено Договір №б/н про надання консультаційних послуг. Відповідно до умов вказаного договору, ФОП [PERSON] зобов`язався провести експертизу документів наданих ПрАТ «ХК «Київміськбуд», аналіз умов договору з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та надав висновок, що вкласти кошти в будівництво квартири [ADDRESS] , 6 пусковий комплекс, І черга будівництва на об`єкті : «Будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення» на [ADDRESS] є безпечним та відповідає інтересам замовників. Але договір з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не відповідає інтересам позивача, оскільки в ньому не вказано чіткий строк виконання договору і як наслідок, станом на сьогоднішній день будівництво так і не розпочалося. Тому, на думку позивача висновок зроблений відповідачем №2, що укладення договору з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» буде відповідати інтересам позивача є хибним, тому відповідно до пункту 8 договору, укладеного з відповідачем №2, позивачі просять суд стягнути з останнього штраф в розмірі 10000 грн. за неналежне виконання умов договору. Позивачів в силу Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору, проте вони планують понести витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 135 000 грн. 00 коп. Ухвалою від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ціни позову вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 05 листопада 2024 року представник ПрАТ «ХК «Київміськбуд» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Обгрунтовує відзив тим, що дійсно 17 вересня 2020 року між [PERSON] , [PERSON] та ПрАТ «ХК «Київміськбуд» укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири. Позивачі направили на адресу компанії повідомлення про розірвання попереднього договору та запросили направити уповноваженого представника для підписання договору про розірвання попереднього договору до приватного нотаріуса. Відповідач не погоджується з такими діями позивачів, оскільки для вчинення будь-яких дій пов`язаних з укладенням правочинів, необхідний час для узгодження дій, які залежать не тільки від компанії. Крім того, право на розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено умовами попереднього договору. Вказує, що в попередньому договорі купівлі-продажу квартири відсутня інформація щодо строку введення в експлуатацію об`єкта. Компанія не повідомляла про зупинення своєї діяльності, натомість зважаючи на ситуацію, яка склалася в країні, компанія робить все можливе, щоб якомога швидше здійснювати повноцінно будівельні роботи на даному об`єкті будівництва та ввести даний комплекс в експлуатацію. Вважає, що у разі розірвання договору, позивачам можуть бути повернуті внесені за умовами попереднього договору кошти, але виключно за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми внесеної за цим договором. Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 135\~000 грн., то вважає такі витрати неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та значно завищеними. Відповідач №2 своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України щодо подання відзиву, не скористався. 04 грудня 2024 року представник позивачів, адвокат Сичов А.Ю. подав до суду доповнену позовну заяву в якій окрім заявлених позовних вимог просить суд розірвати Попередній договір купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року укладений між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою від 11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачів, адвокат Сичов А.Ю. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю та надав пояснення, які є аналогічними обгрунтуванню, що вказані в позові. Представник відповідача №1 Пожидаєв І.В. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог повністю, посилаючись на обгрунтування вказані у відзиві. Відповідач №2 в судовому засіданні позовні вимоги заявлені до нього визнав та не заперечував проти стягнення з нього штрафу на користь позивачів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. 17 вересня 2020 року між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та [PERSON] , [PERSON] (Майбутні Покупці) укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири (далі Попередній договір), за умовами якого Сторони домовилися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] черга будівництва в об`єкті «Будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами торговельного та соціально-побутового призначення» на [ADDRESS] . Вказаний Попередній договір купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А. та зареєстрований в реєстрі за №5660. На виконання умов Попереднього договору [PERSON] перерахувала на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 330\~000 грн. що підтверджується відповідною квитанцією на а.с.27. На виконання умов Попереднього договору [PERSON] перерахував на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 982\~353 грн. 61 коп. що підтверджується відповідними квитанціями на а.с.18-26. Станом на час звернення з позовом до суду, будівельні роботи щодо будівництва квартири відповідачем №1 не розпочато. У вересні 2024 року [PERSON] , [PERSON] прийняли рішення про відмову від Попереднього договору, і таке право Майбутнього Покупця передбачено пунктом 4.7. Попереднього договору. Пунктом 4.7. Попереднього договору від 17 вересня 2020 року передбачено, що до прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію Майбутні Покупці мають право відмовитися від Договору шляхом його розірвання, про що Сторонами укладається відповідний Договір про розірвання. За таких умов, цей Договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного Договору про розірвання. В такому випадку Майбутній Продавець повертає Майбутнім Покупцям на банківські рахунки, що зазначений Майбутніми Покупцями у Договорі про розірвання, кошти протягом 60-ти банківських днів з дня підписання Договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором. Для реалізації права, передбаченого п. 4.7. Попереднього договору, 17 вересня 2020 року [PERSON] , [PERSON] направили на адресу ПрАТ «ХК «Київміськбуд» спільне повідомлення про розірвання Попереднього договору, в якому з посиланням на положення Попереднього договору від 17 вересня 2020 року, і ст.ст. 209, 214, 635 Цивільного кодексу України, вони: 1. Повідомили ПрАТ «ХК «Київміськбуд» про відмову від Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року, укладеного між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та [PERSON] , [PERSON] (Майбутні Покупці). 2. Запросили ПрАТ «ХК «Київміськбуд» направити уповноваженого представника для підписання Договору про розірвання Попереднього договору та для нотаріального посвідчення Договору про розірвання Попереднього договору до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А. 3. Просили здійснити всі розрахунки з ними щодо повернення сплачених коштів у визначені Попереднім договором строки, зазначивши власні банківські реквізити. ПрАТ «ХК «Київміськбуд» одержано зазначене Повідомлення про розірвання Попереднього договору. Даний факт ними не заперечується та підтверджується у поданому до суду відзиві. Проте, ПрАТ «ХК «Київміськбуд» свого уповноваженого представника до нотаріуса не направило, про що нотаріусом складено відповідне Свідоцтво. 16 жовтня 2024 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, з метою захисту своїх прав як споживача. Ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Частинами 1, 2 п. 1 ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ст.615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Будь-які платежі на підтвердження зобов`язання за попереднім договором щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості, а також встановлення інших фінансових зобов`язань сторін, крім штрафних санкцій, за попереднім договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості не допускаються. Суд зазначає, що між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та [PERSON] , [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року, за умовами якого Сторони домовилися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири. Попередній договір купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 5660. Форма і зміст укладеного сторонами Попереднього договору розроблена ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А. У тексті Попереднього договору не вказано точний строк виконання ПрАТ «ХК «Київміськбуд» умов договору, зокрема, строк укладення Основного договору та строк продажу позивачам квартири. На виконання зобов`язання за умовами Попереднього договору від 17 вересня 2020 року, [PERSON] , [PERSON] перерахували на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» визначені Попереднім договором для придбання квартири грошові кошти. Проте, відповідач ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на виконання Попереднього договору будівельні роботи щодо будівництва квартири станом на жовтень 2024 року так і не розпочав. Встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що відповідач ПрАТ «ХК «Київміськбуд» порушив свої зобов`язання, визначені Попереднім договором. Суд також враховує, що відповідач ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не повідомляв [PERSON] , [PERSON] про причини порушення зобов`язання, про прийняті заходи для виконання умов Попереднього договору, про строки виконання зобов`язання, тощо. Враховуючи вищевикладені обставини, які впливають на можливість укладення основного договору (оскільки якщо багатоквартирний будинок не буде збудовано, то відповідно і не може бути передано у власність позивачу квартиру за основним договором), а відповідач не надав суду доказів, що ним повідомлялися позивачі про факти виникнення зазначених вище обставин, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави стверджувати про наявність істотного порушення умов попереднього договору з боку відповідача, яке проявляється у відсутності обізнаності позивачів щодо існування у відповідача перешкод на здійснення будівництва. Стаття 651 ЦК України передбачає підстави для зміни або розірвання договору. Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Суд зазначає, що відповідно до пункту 4.7. Попереднього договору від 17 вересня 2020 року, до прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію [PERSON] , [PERSON] як Майбутні Покупці, мають право відмовитися від Договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний Договір про розірвання. За таких умов, цей Договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного Договору про розірвання. В такому випадку Майбутній Продавець повертає Майбутнім Покупцям на банківський рахунок, що зазначений Майбутніми Покупцями у Договорі про розірвання, кошти протягом 60-ти банківських днів з дня підписання Договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором. Оскільки, станом на вересень 2024 року будівельні роботи щодо будівництва квартири відповідачем ПрАТ «ХК «Київміськбуд», не розпочато, 19 вересня 2024 року [PERSON] , [PERSON] прийняли рішення про відмову від Попереднього договору. Суд враховує, що для реалізації права, передбаченого п. 4.7. Попереднього договору, 19 вересня 2024 року позивачі направили на адресу ПрАТ «ХК «Київміськбуд» Повідомлення про розірвання Попереднього договору від 17 вересня 2020 року . ПрАТ «ХК «Київміськбуд» одержав зазначене Повідомлення, проте у визначений у Повідомленні час 02 жовтня 2024 року о 16 год. 00 хв. уповноважений представник відповідача №1 так і не прибув до нотаріуса, про що нотаріусом складено відповідне свідоцтво. Фактично ПрАТ «ХК «Київміськбуд» проігнорував письмове звернення [PERSON] , [PERSON] чим порушив його права. Суд вважає, що відповідач ПрАТ «ХК «Київміськбуд» отримавши від позивачів грошові кошти на виконання Попереднього договору будівельні роботи щодо будівництва житлового будинку не розпочав, жодних підготовчих та/або будівельних робіт не вчиняє, також відповідач допустив бездіяльність щодо позасудового прийняття від позивачів відмови від Договору шляхом його розірвання, чим допустив істотні порушення Попереднього договору, внаслідок яких позивачі значною мірою були позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні попереднього договору. Фактично відповідач ПрАТ «ХК «Київміськбуд» самоусунувся від виконання Попереднього договору та від розгляду Повідомлення про відмову від Договору, тим самим створив перешкоди у підписані Договору про розірвання Попереднього договору, чим істотно порушив права [PERSON] , [PERSON] . Оскільки, відповідачем ПрАТ «ХК «Київміськбуд» допущено істотні порушення Попереднього договору, та внаслідок завданої цим шкоди [PERSON] , [PERSON] значною мірою були позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні договору, суд визнає, що позовна вимога про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2020 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (майбутній продавець) та [PERSON] , [PERSON] (майбутні покупці), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А., зареєстрований в реєстрі за №5660, є доведеною та обгрунтованою, а тому її слід задовольнити. Також, суд зазначає, що стаття 653 ЦК України передбачає правові наслідки розірвання договору. Так, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Судом встановлено, що на виконання умов Попереднього договору від 17 вересня 2020 року, [PERSON] перерахувала на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» визначену сторонами Договору вартість Майна, а саме 330\~000 грн., та [PERSON] перерахував на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 982\~353 грн. 61 коп. За змістом ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, пунктом 4.7. Попереднього договору від 17 вересня 2020 року передбачено, що у випадку його припинення, в тому числі і дострокового в силу розірвання, ПрАТ «ХК «Київміськбуд» зобов`язується повернути позивачам грошові кошти у фактично сплаченому за цим договором розмірі, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором. Суд зазначає, що за змістом Попереднього договору від 17 вересня 2020 року вирахування штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором застосовується у випадку якщо сторони без звернення до суду уклали між собою Договір про розірвання Попереднього договору. Проте, у справі достовірно встановлено, що відповідач ПрАТ «ХК «Київміськбуд» самоусунувся від укладення такого договору з [PERSON] , [PERSON] . Беручи до уваги, що судом прийнято рішення про розірвання Договору, на переконання суду у відповідача ПрАТ «ХК «Київміськбуд» відпали підстави для вирахування на його користь штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної позивачами за Попереднім договором від 17 вересня 2020 року, оскільки відповідач фактично безпідставно відмовився від укладення Договору про розірвання Попереднього договору. Враховуючи викладене, позивачами доведено підстави для стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь позивачів фактично сплачених ними грошових коштів на виконання умов оскаржуваного договору в розмірі 330\~000 грн. та 982\~353 грн. 61 коп. (внесеної передоплати), без вирахування штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором, а тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 5\~000 грн., та на користь [PERSON] 5\~000 грн. штрафу суд вважає позовні вимоги не доведеними виходячи з наступного. В обґрунтуванні позовних вимог, щодо стягнення з ФОП [PERSON] штрафу у розмірі 10\~000 грн. позивачі посилаються на те, що 05 червня 2021 року між [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір б/н про надання консультаційних послуг, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов`язався провести експертизу документів наданих ПрАТ «ХК «Київміськбуд», аналіз умов договору та надав висновок, що вкласти кошти в будівництво квартири є безпечним та відповідає інтересам замовників. Але договір не відповідає інтересам позивачів, станом на сьогоднішній день будівництво так і не розпочалося. Відповідно до п. 8 Договору, укладеного з відповідачем № 2 позивачі просять суд стягнути з останнього штраф у розмірі 10\~000 грн. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Проте, наданий позивачами договір № б/н від 05 червня 2021 року не містить підписів замовників - [PERSON] та [PERSON] . Крім того, позивачами взагалі не надані будь які інші докази, що підтверджують на укладення та існування вищевказаного договору. Окрім того, на підтвердження позовних вимог про стягнення штрафу з ФОП [PERSON] позивачами не надано до суду доказів на оплату послуг за цим договором, не надано акт приймання виконаних робіт ФОП [PERSON] . Сам факт визнання позовних вимог ФОП [PERSON] є необґрунтованим, оскільки відповідач №2 не зміг в судовому засіданні пояснити відсутність на договорі від 05 червня 2021 року підписів замовників, тобто позивачів, його печатки, як ФОП та відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування між ними договірних відносин. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено підстави для стягнення з відповідача ФОП [PERSON] на їх користь штрафу в розмірі 5000 грн. на користь кожного. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, слід стягнути з відповідача №1 на користь держави судовий збір, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору у відповідності до положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки, на час ухвалення рішення у справі, суду не надано доказів на підтвердження факту понесення позивачами витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 135 000 грн. та представником позивачів подано до суду заяву про намір подати відповідні докази протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення, то суд наразі позбавлений можливості вирішити питання про стягнення вказаних витрат з відповідача № 1.

Outcome: partial