Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Короткий зміст заяви У травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просить встановити те, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №052182 від 16 січня 2004 року, виданий на підставі розпорядження Березівської держадміністрації Березівського району Одеської області від 30 травня 2003 року № 304/А-2003 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 98, дійсно належить йому, [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що він є власником вказаної вище земельної ділянки. Під час оформлення та видачі державного акту на вказану земельну ділянку, його по батькові було помилково вказано, як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », внаслідок чого виникли неузгодженості між документами, що посвідчують його особу та правовстановлюючим документом на землю, тому просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю. Встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю необхідно для розпорядження своєю власністю. Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії I-OД №052182 від 16 січня 2004 року, виданий на підставі розпорядження Березівської держадміністрації Березівського району Одеської області від 30 травня 2003 року №304/А-2003 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 травня 2025 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження. Заявник в судове засідання 10 червня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому 10 червня 2025 року представник заявника подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання 10 червня 2025 року не з`явився. 10 червня 2025 року подав до суду пояснення у справі, які просив врахувати під час ухвалення судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та без фіксації технічними засобами. Заперечень на заяву заінтересована особа не надала. Фактичні обставини справи На підставі розпорядження Березівської районної держадміністрації Березівського району Одеської області від 30 травня 2003 року №304/А-2003 [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД №052182 від 16 січня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 98, де в графі кому видано вказано [PERSON] . На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №052182 від 16 січня 2004 року, заявнику належить земельна ділянка площею 10,11 га на території Червоноармійської сільської ради Березіського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 червня 2013 року земельна ділянка з кадастровим номером №5121285600:01:001:0052 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,1081 га належить [PERSON] . У відповіді ГУ Держгеокадастр в Одеській області від 13 травня 2025 року на адвокатський запит зазначено, що в Державному земельному кадастрі значаться відомості про земельну ділянку площею 10,11 га, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради, масив 28, ділянка [NUMBER] , кадастровий номер № 5121285600:01:001:0052 належить [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 1980 року « [PERSON] » (рос.) народився [INFO] . Паспорт серії [NUMBER] , виданий 25 грудня 2000 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області належить [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 березня 2013 року, [INFO] помер [PERSON] (батько заявника). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] від 31 січня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , 19 березня 2014 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №23. Згідно копій свідоцтв про народження дітей (заявника) виданих повторно вбачається, що в графах «батько» вказаний [PERSON] . Посвідчення серії [NUMBER] від 15 лютого 2016 року видане [PERSON] . Посвідчення тракториста-машиніста серії [NUMBER] від 27 грудня 2016 року видане [PERSON] . Військовий квиток серії [NUMBER] виданий [PERSON] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Згідно зі статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Судом встановлено, що при оформленні, виданого [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії I-OД №052182 від 16 січня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Березівської держадміністрації Березівського району Одеської області від 30 травня 2003 року №304/А-2003 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98, помилково було записано по батькові власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, паспортом заявника та іншими зібраними по справі доказами. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що земельна ділянка площею 10,11 га, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер № 5121285600:01:001:0052 знаходиться у власності [PERSON] . Оформлення державного акту на право власності на землю по-батькові заявника « [PERSON] » здійснено помилково та не спростовує факту належності йому як державного акту на право приватної власності на землю, так і права власності на вказану земельну ділянку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння та розпорядження належною йому власністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень частини 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved