Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

21 лютого 2025 року Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, що складає 19101,48 грн, а також судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 01 січня 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Черкаський шовковий комбінат» (надалі - Орендодавець) та дочірнім підприємством «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» (надалі - Орендар) укладено договір оренди №143. Згідно з п.1.1 договору оренди №143 від 01.01.2023 Орендодавець, який є власником, передав, а Орендар прийняв в оренду житлові приміщення, що розташовані за адресою, зокрема, [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 20.01.2001, зареєстровані в кімнаті [ADDRESS] . Станом на 01.02.2025, заборгованість відповідачів перед позивачем по оплаті за житлово-комунальні послуги (за проживання в кімнаті [ADDRESS] )) становить 19101,48 грн, яку просить позивач стягнути із відповідачів в солідарному порядку. Крім того, позивач також просить суд стягнути із відповідачів солідарно всі судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 00 хв 24 березня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2025, що занесена до протоколу судового засідання №4251191, розгляд справи відкладений до 08 год 30 хв 21 квітня 2025 року. У зв`язку з наявністю законодавчо визначених умов для проведення заочного розгляду справи, суд 21 квітня 2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав (а.с.73). Водночас розгляд справи в судовому засіданні 21.04.2025 не завершився у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача [PERSON] про надання суду додаткових доказів, що підтверджують позовні вимоги, які не були долучені до позовної заяви. Розгляд справи був відкладений до 09 год 00 хв 16 травня 2025 року. Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2025 розгляд справи був відкладений до 16 год 00 хв 10 червня 2025 року в зв`язку із неналежним повідомленням відповідачів про день, час та місце судового засідання. Представник позивача за довіреністю Білий М.М. у судових засіданнях, в тому числі і 10 червня 2025 року, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що первинно між Приватним акціонерним товариством «Черкаський шовковий комбінат» як орендодавцем та Дочірнім підприємством «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» як орендарем був укладений договір оренди житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , 01.11.2013. Надалі, 01.01.2023 між тими ж сторонами був укладений аналогічний правочин, предметом якого є, зокрема, те ж саме житлове приміщення, у якому розміщена кімната, наймачами якої є відповідачі. Таким чином, починаючи з 01.11.2013 і дотепер позивач є орендарем означеного житлового приміщення, а відповідно і правомірно пред`явив позовні вимоги до відповідачів щодо стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги (за проживання в гуртожитку). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання 10 червня 2025 року о 16 год 00 хв не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, що знаходяться на а.с.91, 93, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без їх участі до суду не подали, відзиву до суду не направили (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену як письмово, так і проголошену під час вступного слова, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , починаючи відповідно з 30.01.2001 та 03.10.2015. Ця обставина підтверджується картками реєстрації особи формами «А» щодо [PERSON] та [PERSON] , що безпосередньо досліджені в судовому засіданні (а.с.7). Із договору оренди №143 від 01.11.2013 (далі Договір оренди), що укладений між Публічним акціонерним товариством «Черкаський шовковий комбінат» як орендодавцем та Дочірнім підприємством «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Публічного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» як орендарем, суд встановив, що предметом означеного правочину є передача в оренду житлового приміщення, зокрема, [ADDRESS] (п.1.1). Пунктом 4.1 Договору оренди передбачено, що орендар має право, зокрема, самостійно, відповідно до діючого законодавства, стягувати із мешканців орендованих гуртожитків та житлових будинків заборгованість за житлово-комунальні послуги. Означеному праву орендаря кореспондується обов`язок, передбачений п.4.2 Договору оренди, а саме: надавати мешканцям орендованих об`єктів, житлово-комунальні послуги в межах, затверджених відповідним рішенням виконавчого комітету міської ради. Договір оренди вступив у силу з моменту підписання сторонами та діє до 30.10.2016 включно (п.6.1 Договору оренди), проте він вважається пролонгованим на тих же умовах і на той самий строк, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення строку дії договору не заявила про неможливість його пролонгації (п.6.2 Договору оренди) (а.с.81-82). Із договору оренди №143 від 01.01.2023 (далі Договір оренди №143), що укладений між Приватним акціонерним товариством «Черкаський шовковий комбінат» як орендодавцем та Дочірнім підприємством «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» як орендарем, суд встановив, що предметом означеного правочину є передача в оренду житлового приміщення, зокрема, [ADDRESS] (п.1.1). Пунктом 4.1 Договору оренди передбачено, що орендар має право, зокрема, самостійно, відповідно до діючого законодавства, стягувати із мешканців орендованих гуртожитків та житлових будинків заборгованість за житлово-комунальні послуги. Означеному праву орендаря кореспондується обов`язок, передбачений п.4.2 Договору оренди, а саме: надавати мешканцям орендованих об`єктів, житлово-комунальні послуги в межах, затверджених відповідним рішенням виконавчого комітету міської ради. Договір оренди вступив у силу з моменту підписання сторонами та діє до 30.12.2025 включно (п.6.1 Договору оренди), проте він вважається пролонгованим на тих же умовах і на той самий строк, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення строку дії договору не заявила про неможливість його пролонгації (п.6.2 Договору оренди) (а.с.4-5). Отже, суд встановив, що позивач є орендарем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , починаючи із 01.11.2013 і дотепер. Із відомості нарахування та оплати квартиронаймача [PERSON] суд встановив, що, за період часу із січня 2021 року до січня 2025 року включно, розмір заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги (за проживання у кімнаті [ADDRESS] ) складає 19101,48 грн (а.с.9-10). Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів [PERSON] та [PERSON] ) від оплати таких послуг. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц. Статтею 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч. 1\~ст. 15 ЦК, України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому\~ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст. 11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст.\~67,\~68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 3 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 (далі Примірне положення №498), жила площа в гуртожитках надається, зокрема, у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї. Облік осіб, які проживають в гуртожитках на умовах найму (оренди), ведеться підприємствами, установами, організаціями, в оперативному управлінні яких перебувають гуртожитки державної та комунальної власності, юридичними особами незалежно від організаційно-правової форми, до статутних капіталів яких включені гуртожитки, органом місцевого самоврядування (п. 9 Примірного положення №498). Згідно з пунктами 11, 15 Примірного положення №498 встановлено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільний речей тощо у разі їх видачі). Пунктом 2 ч. 1\~\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~7 та п. 5 ч. 2 ст.\~7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які, станом на момент виникнення заборгованості, були і продовжують бути зареєстрованими, станом на день розгляду справи, за адресою: [ADDRESS] , мали право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, були споживачами послуг, що надаються позивачем до вказаної кімнати, проте своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за житлово-комунальні послуги (за проживання в гуртожитку), що, згідно з розрахунком позивача, за період із 01.01.2021 до 01.02.2025, складає 19101,48 грн (а.с.9-10). Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачами не надано суду доказів на спростування наявної заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг у зв`язку із проживанням у кімнаті [ADDRESS] (в гуртожитку), а також своїх контррозрахунків заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що виникла в зв`язку із неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отримані житлово-комунальні послуги (з оплати за проживання в гуртожитку). Крім того, відповідачами не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у відомості про нарахування та оплати квартиронаймачем [PERSON] станом на 01.02.2025 (а.с.9-10). Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав житлово-комунальні послуги, або відповідачі відмовилися від отримання вказаних послуг у період із січня 2021 до січня 2025 року включно. З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, що їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат», є доведеними та обгрунтованими, а відповідно і не спростовані відповідачами. З огляду на викладене позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, за період із 01.01.2021 до 01.02.2025, в сумі 19101,48 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідачів на користь позивача судових витрат у виді вартості послуг банку в сумі 50 грн, що включена позивачем до розміру судових витрат згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат від 21.02.2025 (а.с.11), то суд зазначає про таке. Частиною 3\~ст.133\~ЦПК України\~встановлено,\~що до\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Водночас, ч.1 ст.79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Безпосередньо дослідивши платіжну інструкцію №2880 від 20.02.2025 суд встановив, що із означеного письмового доказу неможливо встановити факт оплати позивачем вартості послуг банку в сумі 50 грн. Адже, вказана платіжна інструкція не містить інформації про сплату позивачем 50 грн за перерахунок коштів для оплати позивачем розміру судового збору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат у виді послуги банку в сумі 50 грн слід відмовити. Щодо стягнення із відповідачів розміру судового збору, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої платіжної інструкції №2880 від 20.02.2025 (а.с.12) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення із відповідачів заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги ( за проживання в гуртожитку) обгрунтованими і задовольнив їх повністю, тому із відповідачів на користь позивача,

Outcome: partial