Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позов мотивує тим, що 20.07.2021 на автодорозі з с. Воронівка до м. Новоукраїнка сталася ДТП за участі автомобіля "ЗАЗ 110206", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] . Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2021 року відносно [PERSON] закрито у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2021 року провадження у справі відносно [PERSON] закрито, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП направлено до Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області для здійснення досудового розслідування у відповідності до ст. 214 КПК України. Постановою заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 31.01.2024 року кримінальне провадження № 12021121080000267 від 16.08.2021 року за ч.1 ст. 286 КК України закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 267 КК України. Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що (серед іншого) у причинному зв"язку з виникненням даного ДТП з технічної точки зору, знаходяться не відповідності дій водія а/м "ЗАЗ 110206" вимогам п.п. 1.2, 10.1, 13.1 ПДР України. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] були застраховані Договором добровільного страхування наземного транспорту № 06081a1y від 27.04.2024 р. Власник автомобіля "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПРАТ "СК "АРКС"" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв"язку з чим, на підставі Звіту № 404 про оцінку вартості майна від 01.11.2021 року, страхового акту № ARX 3068392 від 23.11.2021 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 211720 гривень 55 копійок. На момент ДТП цивільно правова відповідальністьвласника автомобіля "ЗАЗ 110206", д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" полісом обов"язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0397634 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілих, в сумі 130000 гривень, франшиза 2500 гривень, у зв"язку з чим ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПРАТ "СК "АРКС"" в розмірі 127500 гривень. Отже, відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатитирізницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 06081a1y від 27.04.2024 р та сумою, сплаченою ПАТ "НАСК "ОРАНТА" згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності у розмірі 127500 гривень. Зазначену різницю в сумі 84220 грн 55 копійок позивач прохає стягнути з відповідача. Також прохає стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідач відзив на позов не подав. Під час судового розгляду представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність. Вказав, що вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена, відтак, відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, в ньому зазначених. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупністьдостатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 20.07.2021 на автодорозі з с. Воронівка до м. Новоукраїнка сталася ДТП за участі автомобіля "ЗАЗ 110206", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2021 року провадження у справі ЄУН № 396/1035/21 відносно [PERSON] закрито, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП направлено до Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області для здійснення досудового розслідування у відповідності до ст. 214 КПК України. Постановою заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 31.01.2024 року кримінальне провадження № 12021121080000267 від 16.08.2021 року за ч.1 ст. 286 КК України закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 267 КК України. Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що (серед іншого) у причинному зв"язку з виникненням даного ДТП з технічної точки зору, знаходяться не відповідності дій водія а/м "ЗАЗ 110206" вимогам п.п. 1.2, 10.1, 13.1 ПДР України.(а.с.22, 23-24, 25-26) Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 06081а1у від 27.04.2021 року, транспортний засіб "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ФГ "Еліта - 2", застрахований у АТ «СК «АРКС». Згідно з звітом № 406 про оцінку вартості майна, вартість матеріального збитку, нанесений в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу марки актом огляду транспортного засобу "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] складає 389527 гривень 40 копійок (а.с. 28-38). Відповідно до страхового акту №АRX3068392 від 23.11.2021, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 211720 грн 55 копійок. (а.с.42) Згідно з платіжним дорученням № 843354 від 24.11.2021, ПрАТ «СК «АРКС» сплатило ФГ "Еліта Дар" 211720 грн 55 коп. (Призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту №АRX3068392 ).(а.с.43) Окрім цього, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту «ЗАЗ 110206», номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АТ 397634. Відповідно до платіжного доручення № 23350 від 24 травня 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ПрАТ «СК «АРКС» 127500 гривень (Призначення платежу: страх.відшк. зг. регр. вимоги № 113/18/ЦВ від 06.01.2022 без ПДВ). Таким чином, ПрАТ «СК «АРКС» набуло право вимоги до [PERSON] щодо несплаченої різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, що становить 84220 гривень 55 копійок. Відповідно до п.4 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги відстрахувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктномузобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Перехід права вимоги за наведеними нормами права (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування») слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання зобов`язання перед потерпілим; регрес має місце після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Зважаючи на викладене, саме положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» регулюються правовідносини між сторонами у даній справі, так як позивач ПрАТ "СК «АРКС», виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування, отримало від неї права кредитора до [PERSON] , а тому між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно зі статтею 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 цього Закону, настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля "SKODA OKTAVIA А 7", д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує суму страхового відшкодування, яке підлягає виплаті страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, тому з [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням, що становить 84220 грн 55 коп. Якщо страховик відповідача визначає розмір страхової виплати (страхового відшкодування) меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), то такий розмір може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу його відповідальності. Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у Постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved