Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

20 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 5,72 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай), серія СМ №0125178, виданого Шосткинською районною державною адміністрацією Сумської області на підставі розпорядження №314 від 30 липня 1996 року на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,72 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Глазівського старостинського округу Шосткинської міської ради Сумської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй на праві власності майно заповідала позивачу [PERSON] та [PERSON] [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняв, та помер [INFO] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (оригіналів сертифікатів) нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.25) Представник відповідача Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. 17 березня 2025 року в підготовче засідання надавав заяву, в якій зазначив, що позов не визнає. (а.с.21) Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Шосткинської міської державної нотаріальної контори Сумської області Бевз І.М. виданої 05 березня 2024 року за №82/02-31, вбачається, що після [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №39/2024. Спадкоємцю за заповітом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на право на земельну частку (пай) в САПТЗТ ім. Кірова Шосткинського району Сумської області, розміром 5,72 в умовних кадастрових гектарах, у зв`язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів на вказане вище майно. (а.с.6) Відповідно до фотокопії інформації наданої Управлінням надання адміністративних послуг\~ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 19 січня 2024 року за №Н-77/0-0.99,5-47/36-24, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), серії СМ №0125178, виданий на підставі розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації №314 від 30 липня 1996 року. Земельна частка (пай) розміром 5,72 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Шосткинської міської територіальної громади (колишньої Глазівської сільської ради Шосткинського району) Сумської області. Державний акт [PERSON] не видавався. (а.с.7) Із фотокопії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 29 грудня 2000 року, місце реєстрації - Виконком Глазівської сільської ради Шосткинського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 29 грудня 2000 року зроблено запис за №18. Місце смерті: село Глазове Шосткинського району Сумської області. (а.с.8) Із фотокопії заповіту складеного 21 листопада 1996 року, посвідченого секретарем виконкому Глазівської сільської Ради народних депутатів Шосткинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] заповідала належне їй на праві власності усе майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10) Із фотокопії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 19 грудня 2014 року, місце державної реєстрації - виконком Глазівської сільської ради Шосткинського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 57 років, про що 19 грудня\~ 2014 року складено відповідний актовий запис №05. Місце смерті - село Глазове Шосткинського району Сумської області. (а.с.12) Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.04.2011 по справі №3-18цс11, згідно із вимогами статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, до цих спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний кодекс Української РСР 1963 року (далі - ЦК України 1963 року). За змістом статей 524, 548 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно із ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року за №899-IV (далі - Закон №899-IV), право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно із статтею 2 Закону №899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат свідоцтва про право на земельну ділянку не має можливості. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області» відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Сумської області згідно з додатком. Згідно із вказаним додатком до складу Шосткинської територіальної громади увійшла Глазівська територіальна громада. Відповідно до пункту 1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №280/97-ВР, у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (вищевказане Розпорядження) припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади. Пунктом 9 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №280/97-ВР передбачено, що юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою. 08 грудня 2020 року розпочата перша сесія Шосткинської міської ради VIII скликання на якій було здійснено офіційне оголошення територіальною виборчою комісією рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів. Отже, 08 грудня 2020 року повноваження Глазівської сільської ради Шосткинського району Сумської області припинились, а Шосткинська міська рада Сумської області є правонаступником прав та обов`язків Глазівської сільської ради Шосткинського району Сумської області. У цій справі у позивача [PERSON] відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач обґрунтовані заперечення проти позову до суду не подав, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Шосткинської міської ради Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved