Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Ашурова А.Р, звернувся до суду з позовом до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції, треті особи [PERSON] , [PERSON] , у якому просить припинити обтяження - арешт нерухомого майна померлого [PERSON] , а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладений за повідомленням б/н 14.07.2000 року Відділом державної виконавчої служби Харківського району Харківської області, а саме: тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3730948; зареєстровано 14.09.2006 року об 11:22:40 за №3730948, реєстратор: Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області (колишня Перша ДНК Харківського району Харківської області); підстава обтяження: повідомлення б/н 14.07.2000 р., ДВС Харківського району Харківської області; додаткові дані: перенос з реєстру заборон (старого) №57 від 14.07.2000 р. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . Крім нього, співвласниками даної квартири у рівних частках (5/6) також є його сестра [PERSON] , мати [PERSON] , померла бабуся [PERSON] та померлий батько [PERSON] . Після смерті батька [INFO] позивач [PERSON] та його сестра [PERSON] , які є єдиними спадкоємцями після нього за законом, звернулися до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, проте з`ясувалося, що на квартиру накладено обтяження арешт нерухомого майна на підставі\~повідомлення б/н 14.07.2000 року ДВС Харківського району Харківської області, яке перенесено з реєстру заборон (старого) №57 від 14.07.2000 року. Позивачу про обставини даного арешту нічого відомо не було. На його думку, даний арешт перешкоджає в реалізації його законних прав на оформлення та володіння успадкованим майном, внаслідок чого спадкоємець був вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області від 03.02.2025 року клопотання представника позивача адвоката Ашурової А.Р. про витребування доказів задоволено, витребувано у Харківського обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії матеріалів нотаріальної справи щодо накладення арешту на майно [PERSON] , а саме: на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області від 27.03.2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не прибули, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача і треті особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №357068527 від 05.12.2023 року, сформованої державним нотаріусом Ольховською Л.М., за відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить у рівних частках (5/6) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області р/№ 1-2713 від 12.09.2006 року. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2022 року Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] помер [INFO] . 05.12.2023 року державними нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. було зареєстровано спадкову справу № 70416198 у спадковому реєстрі, № 68/2023 у нотаріуса, спадкодавцем у якій є [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75004064 від 05.12.2023 року. Спадкоємцями за законом є син померлого - [PERSON] та донька померлого - [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою №357068527 від 05.12.2023 року за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , накладено обтяження арешт нерухомого майна, накладений за повідомленням б/н 14.07.2000 року Відділом державної виконавчої служби Харківського району Харківської області, а саме: тип обтяження\~арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3730948; зареєстровано 14.09.2006 року об 11:22:40 за №3730948 реєстратор\~Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області; підстава обтяження\~повідомлення б/н 14.07.2000 року ДВС Харківського району Харківської області; додаткові дані\~перенос з реєстру заборон (старого) №57 від 14.07.2000 року. Згідно відповіді від 30.01.2024 року № 13343, Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що інформація про обтяження, в тому числі документи, на підставі яких внесено обтяження до реєстру (в тому числі повідомлення від 14.07.2000), станом на 30.01.2024 року у відділі відсутні, через що не можливо достовірно встановити підстави вищезазначеного обтяження та прийняти рішення про зняття арешту з майна. Додатково проінформовано, що на примусовому виконанні у відділі станом на 30.01.2024 року не перебувають відкриті виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] . Завершені виконавчі провадження також не обліковуються. Надаючи правову оцінку встановленим фактам суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, де передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За правилами статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Верхового Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20) зазначається, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Згідно відповіді від 30.01.2024 року № 13343 Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що інформація про обтяження, в тому числі документи, на підставі яких внесено обтяження до реєстру (в тому числі повідомлення від 14.07.2000), станом на 30.01.2024 року у відділі відсутні, через що не можливо достовірно встановити підстави вищезазначеного обтяження та прийняти рішення про зняття арешту з майна. Судом встановлено, що арешт на квартиру, яка належала померлому спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності, накладено на підставі Постанови б/н 14.07.2000 року ДВС Харківського району Харківської області. Оскільки зі змісту наданої копії Постанови б/н 14.07.2000 року неможливо встановити ані стягувача, ані в рамках якого саме виконавчого провадження накладено арешт на належну померлому [PERSON] квартиру, суд вважає, що позивач обґрунтовано зазначив відповідачем по справі\~Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції як правонаступника Харківського районного відділу Державної виконавчої служби Харківського РУЮ. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Системний аналіз зазначених норм права свідчить, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а правовстановлюючим документом на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 23 січня 2012 року (справа №6-164цс12), відповідно до якої, в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Крім того, в силу ч. 1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» таке право підлягає державній реєстрації. З аналізу\~вищенаведених норм\~випливає,\~що обов`язковою\~умовою набуття\~у власність\~нерухомого майна\~в порядку\~спадкування є\~його державна\~реєстрація. Однак, відповідно до п. б ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації права власності. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, вчинив всі необхідні дії, спрямовані на прийняття спадщини у встановленому законом порядку, однак під час реєстрації спадкового майна йому стало відомо про накладення на нього арешту та заборони відчуження. Оскільки існування безпідставно накладеного арешту спадкового майна обмежує законні права та обов`язки позивача, як спадкоємця даного майна, зокрема унеможливлює здійснення державної реєстрації успадкованого, суд вважає, що право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного і

Outcome: approved