Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

12 травня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32535 грн. 43 коп. та судові витрати по справі, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №142142553 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти у розмірі 13300,00 грн. У вказаному кредитному договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми та строку кредиту, розміру процентної ставки. Відповідно до розділу 2 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти на банківську картку відповідача № [NUMBER] , інформація про яку зазначена відповідачем при заповнення ним Заявки. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»\~ укладено договір факторингу №МВ-ТП/14. Відповідно до умов факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №142142553\~від 13\~жовтня 2024\~року. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за договором, позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом у загальному розмірі 32535 грн. 43 коп., з яких 13300,00 грн. заборгованість за кредитом, 19235,43 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість по комісії. Ухвалою від 15 травня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача просив здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 13 жовтня 2024 року [PERSON] надала ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» інформацію стосовно бажаного кредиту у сумі 13300 грн., дати його отримання 13 жовтня 2024 року, власної електронної адреси, номеру телефону, паспортних даних, номеру банківської картки для перерахування коштів. 13 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №142142553, відповідно до якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 13300,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Договір укладено в електронній формі та підписано [PERSON] аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора. Відповідно до пункту 2.3 вказаної угоди, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 7000,00 грн. 13.10.2024 року. Згідно пункту 2.4 другий та решта траншів надаються позичальникам протягом Дисконтного періоду кредитування у мовах, передбачених Договором. Відповідно до пункту 3.1 позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 10 (десять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Згідно з пунктом 3.2 сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х Y), де: Z кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 (тридцять) днів. Відповідно до пункту 3.3 для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 10 (десять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 364 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору. Відповідно до пункту 8.1 угоди за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти. Пунктом 8.2 договору визначено, що процентні ставки за договором є фіксованими. Відповідно до пункту 8.3 базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних.. 8.4. Для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 10 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 7700 грн 00 коп. (сім тисяч сімсот грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 700 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 7000 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 3142,15 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого Траншу за весь строк кредитування: 127820,00 грн) / (сума першого Траншу за Договором: 7000 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 1,00 відсотків в день. Згідно з пунктом 8.5 за умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом наступним чином: за період від 13.10.2024 р. до 23.10.2024 р. (включно) Кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 48,00 (сорок вісім) % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,52 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 189,80 (сто вісімдесят дев`ять цілих вісім десятих) відсотків річних. У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить Поновлення Дисконтного періоду, на період після 23.10.2024 р. кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 0,00 (нуль) % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від Кредитодавця та введення в Особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на Індивідуальну процентну ставку. Відповідно до пункту 4.10.7 позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надає згоду (акцепт) шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписане відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати», яка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора.. Моментом підписання договору є використання сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] були укладені додаткові угоди до Кредитного договору №142142553 від 13 жовтня 2024 року про надання кредитодавцем позичальнику траншу у сумі 1900,00 грн., від 21 жовтня 2024 року - у сумі 1400,00 грн., від 22 жовтня 2024 року - у сумі 1500,00 грн., від 09 листопада 2024 року - у сумі 1500,00 грн. Зі змісту статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним\~кодексом України, а також іншими актами законодавства. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до\~частини 1\~ статті\~12\~ вказаного\~Закону, якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, кредитний договір\~№142142553 від 13 жовтня 2024 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] є електронним договором, підписаним аналогом електронно-цифрового підпису [PERSON] у формі одноразового ідентифікатора та вважається таким, що укладений в письмовій формі. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»\~ укладено договір факторингу №МВ-ТП/14. Згідно з пунктом 4.1 розділу 4 вказаного договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги. Відомості щодо боржника [PERSON] містяться у витягу з реєстру прав вимоги від 24 грудня 2024 року до договору факторингу під порядковим №5. Відповідно до вказаного витягу заборгованість по основному боргу (тілу кредиту) зазначено у розмірі 13300,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8197,26 грн., заборгованість за комісією 0 грн., заборгованість за неустойкою 6649,70 грн., загальний розмір заборгованості 28146,96 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, 24 грудня 2024 року відбулося відступлення прав вимоги щодо боржника [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», яке набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №142142553 від 13 жовтня 2024 року заборгованість станом на 24 грудня 2024 року становить 28146,96 грн., що складається з заборгованості по основному боргу (тілу кредиту) у розмірі 13300,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 8197,26 грн., заборгованості за комісією 0 грн., заборгованості за неустойкою 6649,70 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором №142142553 від 13 жовтня 2024 року заборгованість станом на 17 березня 2025 року становить 39185,13 грн., що складається з заборгованості по основному боргу (тілу кредиту) у розмірі 13300,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 19235,43 грн., заборгованості за комісією 0 грн., заборгованості за неустойкою 6649,70 грн. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як встановлено судом, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] 13 жовтня 2024 року відповідно до кредитного договору №142142553\~шляхом здійснення\~грошового переказу\~ на\~ банківську\~картку \~відповідача № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., 19 жовтня 2024 року 1900,00 грн., 21 жовтня 2024 року 1400,00 грн., 22 жовтня 2024 року 1500,00 грн., 09 листопада 2024 року 1500,00 грн., а всього 13300,00 грн. Відповідно до матеріалів справи, відповідач порушила умови договору в частині строків та сум сплати кредиту та має заборгованість за вище вказаним договором. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ним не повернуті, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №142142553 від 13\~жовтня 2024\~року у сумі 32535,43 грн., що складається з заборгованості по основному боргу (тілу кредиту) у розмірі 13300,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 19235,43 грн., без врахування неустойки у сумі 6649,70 грн. Стосовно судових витрат, то згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належить надання правничої допомоги адвоката. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат щодо надання правничої допомоги, позивачем надано договір, №5 від 02 грудня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та додаткову угоду до нього від 30 грудня 2024 року №476, акт приймання-передачі наданих послуг від 30 грудня 2024 року, відповідно до яких сума витрат на правничу допомогу адвоката складає 5000 грн. У зазначену суму включається оплата послуг адвоката зі складення позовної заяви 3500 грн., підготовка до розгляду справи - 1000 грн., підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості - 500 грн. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved