Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

29.04.2025 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 10 284,81 гривень та судові витрати по справі. Свій позов мотивує тим, що 17.04.2024 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », допустив зіткнення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP 215492341. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 10 284, 81 грн. Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, то у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 52-53). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.52-53). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2025 витребувано у Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ - 43005393, адреса 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) відомості про реєстраційний номер картки платника податків [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) (а.с.52-53). 21 травня 2025 року [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками (а.с. 60). Однак, відзив на позовну заяву відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явилась, в матеріалах позову міститься заява, в якій представник позивача Петрова А.І., просить розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.2 зворот). Оскільки відповідач\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~розгляд справи,\~та не\~подав письмового\~відзиву,\~а також,\~враховуючи,\~що представник\~позивача не\~заперечує проти\~заочного розгляду\~справи,\~суд дійшов\~висновку про\~можливість ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, в тому числі, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до абз. в п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року, о 21.15 годин водій [PERSON] , по вулиці Володимирська, 95, в місті Луцьк, керував транспортним засобом - «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду (а.с.17 зворот-19). Також судом при розгляді справи встановлено, що 14 квітня 2024 року, о 21.15 годин водій [PERSON] , по вулиці Володимирська, 95, в місті Луцьк, керував транспортним засобом - «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння (а.с.17 зворот-19). Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.\~124,\~ч.\~1\~ст.\~130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу, та позбавленням права керування на строк один рік. Постанова набрала законної сили 25.06.2024 року (а.с.17 зворот-19). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «BMW», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP 215492341 у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (а.с.21). Однак, [PERSON] , який є відповідачем по справі, був водієм транспортного засобу «BMW», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », спричинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння (а.с.17 зворот-19). 17.04.2025 [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11-16). ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було визначено розмір страхового відшкодування на користь [PERSON] та в подальшому виплачено в розмірі 10 284, 81 гривень (розрахунок суми страхового відшкодування №185283/1 від 25.04.2024, (а.с. 43-44). Таким чином,\~позивач ПрАТ\~«СК «Євроінс\~Україна» набуло права вимоги до [PERSON] , як до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме в сумі 10 284, 81 гривень. 12.09.2024\~року ПрАТ\~«СК «Євроінс\~Україна» звернулося до [PERSON] з\~претензією про\~відшкодування шкоди\~в порядку\~регресув межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме в сумі 10 284, 81 гривень (а.с. 45). Однак, жодних дій, спрямованих на позасудове врегулювання спору [PERSON] не вчинив, та жодних грошових коштів на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не сплатив. Приймаючи до\~уваги викладене\~та враховуючи,\~що ПрАТ\~«СК «Євроінс\~Україна» за заявою\~ [PERSON] \~ було виплачено на користь останньої страхове відшкодування в сумі 10 284,81 гривень за фактом пошкодження транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , в ДТП, яке спричинив [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого позивач набув права подати позов в порядку регресу до [PERSON] , в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме 10 284,81 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ч.1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved