Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

13.02.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №683730 від 17.08.2021 в розмірі 21017,35 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №683730. Власноручним підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту. Згідно договору про надання споживчого кредиту №683730 від 17.08.2021 відповідачу надано кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердила, що перед укладенням цього кредитного договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Відповідач уклала договір №683730 від 17.08.2021 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та на підставі платіжного документа відповідачеві було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині договірних відносин. 28.08.2023 згідно умов договору факторингу №2809-03 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором №683730 від 17.08.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 21017,35 грн, із яких: 9607,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11410,03 грн - заборгованість за відсотками; 0 грн - заборгованість за комісійними винагородами; 0 грн - заборгованість за пенею. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №683730 від 17.08.2021. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала, однак до початку розгляду справи по суті 04.06.2025 відповідач подала через канцелярію суду заяву, в якій просила суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі. Раніше 24.04.2025 відповідач додала до матеріалів справи квитанції про здійснення оплати від 10.03.2025 та 16.04.2025 на суму 13508,50 грн та 13508,85 грн, що в цілому складає 27017,35 грн., а тому фактично її заборгованість є погашеною перед ТОВ «Діджи фінанс», що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог відповідача. Крім того, відповідач повідомила суд про зміну прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] ", про що надала роздруківку з програми "Дія", а саме актовий запис про зміну імені від 15.11.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №683730. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10800,00 грн, кредит надається строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 17.08.2024, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 158,63 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 32340,37 грн. (пункти 1.3-1.4, 1.6-1.8 Договору а.с.16-18). 17.08.2021 [PERSON] підписала анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору №683730 від 17.08.2021 (а.с. 14-16). Із копії платіжного доручення №7749 від 17.08.2021 судом встановлено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на рахунок [PERSON] перераховано 10000,00 грн, згідно кредитного договору №683730 від 17.08.2021 (а.с. 29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором у гривні судом встановлено, що станом на час розгляду справи заборгованість становить 21017,35 грн., з яких 9607,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11410,03 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 12). Відповідно до копії договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, копії форми реєстру прав вимог, копії акту приймання передачі-передачі документації позичальників судом встановлено, що 28.08.2023 згідно умов договору факторингу №2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором №683730 від 17.08.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача (а.с.21-27). Із копії витягу з Додатку до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, встановлено, що залишок боргу [PERSON] на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором №683730 від 17.08.2021 складає 21017,35 грн, із яких: 9607,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11410,03 грн - заборгованість за відсотками (а.с.28). Згідно з копією платіжної інструкції №4565 від 28.08.2023 судом встановлено, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перераховано 1648712,45 грн на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» оплати згідно договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023. Із копії досудової вимоги судом встановлено, що 27.06.2024 за вих. №3439200521-АВ на адресу відповідача [PERSON] , представником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» адвокатом Міньковською А.В. направлено досудову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 21017,35 грн (а.с. 20). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику/грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в ст. 512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою. В силу ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1 та 2 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин судом було встановлено, що на момент подачі позову заборгованість [PERSON] за кредитним договором №683730 від 17.08.2021 перед ТОВ "Діджи Фінанс", якому було відступлено право вимоги, складала 21017,35 грн, із яких: 9607,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11410,03 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, позивач у позовних вимогах крім стягнення заборгованості за кредитним договором просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у виді судового збору в сумі 2442,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Втім в процесі розгляду справи відповідачка у повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором та витрати позивача на правничу допомогу, на підтвердження чого нею 24.04.2025 надано квитанції від імені [PERSON] (нанішнє прізвище відповідачки) про переказ коштів на рахунок ТОВ "Діджи Фінанс", ЄДРПОУ 42649746 в рахунок сплати [PERSON] заборгованості за кредитним договором №683730 від 17.08.2021. Квитанція 1.103735887.1 від 10.03.2025 на суму 13508,50 грн. та квитанція 1.118808009.1 від 16.04.2025 на суму 13508,85 грн. (а.с.64) Таким чином відповідачем на рахунок позивача сплачено грошові кошти в загальній сумі 27017,35 грн. Таким чином заборгованість за кредитним договором №683730 від 17.08.2021 у сумі 21017,35 повністю погашена відповідачем, а також компенсовано витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. За таких обставин підстави зля задоволення позову відсутні. Крім того, слід зазначити, що відповідач повідомила суд про зміну прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] ", про що надала роздруківку з програми "Дія", а саме актовий запис про зміну імені від 15.11.2023 та копію свого паспорта (а.с.65). Враховуючи цей факт в подальшому правильним прізвищем відповідачки слід вважати " [PERSON] ". Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що підстави для задоволення позову відсутні, то судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на позивача і не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed