Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

02.05.2025 року позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №14.06.2024-100001768 від 14.06.2024 року, укладеним між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , за яким останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн, на умовах строковості, платності, однак умови кредитного договору не виконав, що призвело до заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6000,00 грн, за відсотками - 3720,00 грн, за комісією - 540,00 грн, за неустойкою - 1860,00 грн. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач та його представник у судові засідання не з`явилися, заявили про розгляд справи за відсутності представника. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, подав заяву про розгляд спраи ха його відсутності, зазначивши що є військовослужбовцем. За таких обставин, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №14.06.2024-100001768 шляхом підписання заявки (а.с.19), що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов договору та заявки від 14.06.2024 [PERSON] надано кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 124 дні з кінцевим терміном повернення 15.10.2024 року. Умовами договору визначено, що [PERSON] зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,5% протягом всього строку кредитування, сплатити комісію у розмірі 540,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, неустойку у розмірі 60,00 грн за кожен день невиконання чи неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с.11-17). Згідно з п.2.3.2. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), позичальник який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс повідомлені на номер телефону вказаний позичальником при його ідентифікації в особистому кабінеті на вебсайті. Усі вищезазначені дії по акцептуванню договору відповідач учинив. Відповідно до електронного кредитного договору (оферти) позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заява до кредитного договору №14.06.2024-100001768 від 14.06.2024, з якими він попередньо уважно ознайомився, та приймає умови кредитного договору. Указана обставина підтверджується копією підтвердження кредитного договору (а.с.11-17). Договір був підписаний відповідачем електронним шляхом\~одноразовим ідентифікатором Е882 (а.с.17). Відповідно до\~ст.1055 ЦК України, кредитний договір\~укладається у письмовій формі. Кредитний договір\~укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частинами 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В п.5 ч.1ст.3\~Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7ст.11Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12\~ст.11Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно дост.12 Закону України «Про електронну комерцію»якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положенняст.11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1ст.3Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий електронний договір і був укладений між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , який підписаний останнім цифровим ідентифікатором Е882. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст.1049 ЦК України). Відповідно дост.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 14.06.2024 у день укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало грошові кошти у розмірі 6000,00 грн на банківський рахунок відповідача. Указана обставина підтверджується копією квитанції LIQPAY, у призначенні якої вказано: видача за договором №14.06.2024-100001768, сума\~6000 грн, отримувач\~вказаний номер карти банківської карти [PERSON] (с.19). В порушення умов кредитного договору, відповідач\~\~ [PERSON] \~\~зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 15.10.2024 становить 12120,00 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 6000,00 грн, за відсотками\~3720,00 грн, комісією 540,00 грн, неустойкою 1860,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком про стан заборгованості (а.с.20). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом єнеустойка,що обчислюєтьсяу відсоткахвід суминевиконаного абоненалежно виконаногозобов`язання.\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.539 ЦК України). Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом (ч.2\~ст.540 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Надані позивачем докази свідчать про те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини від 14.06.2024 на підставі електронного кредитного договору №14.06.2024-100001768, а також, що неналежне виконання умов кредитного договору призвело до виникнення у [PERSON] перед Товарситвом заборгованості за основною сумовю боргу в розмірі 6000,00 грн, за комісією в розмірі 540,00 грн, а тже в цій частині позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Що стосується нарахування процентів, пені за кредитним договором №14.06.2024-100001768, правовідносини за яким виникли починаючи з 14.06.2024, суд враховує, що відповідач є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, що підтверджується копію військового квитка, посвідчення [NUMBER] , довідкою [INFO] про те, що з 24.02.2024 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , а також положення ч.15\~ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на весь час їх призову, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед банками, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Крім того, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, нарахування [PERSON] процентів за кредитним довгором №14.06.2024-100001768 від 14.06.2024, пені не ґрунтується на вимогах закону, а отже в цій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю. Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі в розмірі 2422,40 грн, що відповідає ставкам судового збору, визначеним положеннями ЗУ «Про судовий збір» (а.с.9). З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає часткове відшкодування судового збору, а саме пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1307,12 грн (53,96%*2422,40 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial