Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі договору відступлення права вимоги позивач отримав право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №4462215 від 14.07.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] . Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 08.04.2024 заборгованість становить 65952,87 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20\~000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 45\~600,00 грн, нараховані 3% річних 32,87 грн, інфляційні втрати 320,00 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028, 00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. Відзив на позов не надавався. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача до суду не з`явились, наявна заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. 14 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 22.07.2024р. винесене заочне рішення. 29.11.2024р. скасоване заочне рішення та справу призначено до розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторонни, суд вважає встановленими такі обставини. 14 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №4462215, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 20\~000 грн на строк 30 днів з можливістю пролонгації, стандартна процентна ставка 1,90% в день, знижена процентна ставка 0,95% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 31\~400,00 грн, за зниженою ставкою -25700,00 грн. Договір діє до повного виконання споживачем зобов`язань. Договір укладено до допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, та їй було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. [PERSON] також підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором. Матеріалами справи підтверджено надання відповідачу кредитних коштів, так в договорі вказано номер рахунку куди будуть перераховані кредитні кошти відповідачу, та згідно повідомлення (а.с.14) видно перерахування відповідачу 20000грн. Із картки обліку договору №4462215 від 14.07.2021 (розрахунку) видно, що [PERSON] жодного разу не вносила кошти на оплату основного боргу та процентів за договором. Проценти нараховувались за стандартною ставкою в розмірі 380,00 грн в день. З12.11.2021 нарахування відсотків припинено. Станом на 03.02.2022 заборгованість за процентами становила 45\~600,00 грн, загальна заборгованість 65\~600,00 грн. 04 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до [PERSON] за Договором про надання споживого кредиту № 4462215 від 14.07.2021. На підставі Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 право вимоги до відповідача за вказаним Договором про надання споживчого кредиту перейшло до позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 4462215 від 14.07.2021, станом на 08.04.2024 року за [PERSON] значиться заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20 000,00 грн, за процентами 45 600,00 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційні збитки в розмірі 320,00 грн, 3% річних 32,87 грн. Загальна сума заборгованості відповідача складає 65\~952,87 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору (в тому числі сума та строк кредиту, розмір відсотків, загальні витрати за кредимитом, строк дії договору). У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконала зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернула, відсотки за користування такими коштами не сплатила, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі договору факторингу від 04.02.2022 та договору відступлення прав вимоги від 10.01.2023 позивач набув права вимоги до відповідача за договором кредиту №4462215 від 14.07.2021. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості, та надав відповідні розрахунки. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині узгоджуються з положеннями ч.2 ст.\~625\~ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунками 3% річних та інфляційних втрат, які також підлягають стягненню з відповідача. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що вона електронним підписом підписувала договір про надання споживчого кредиту, отримувала кредитні кошти і користувалась ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Відповідачем надано копії своїх документів, як то закордонного паспорту, карти побуту, паспорта громадянина України, в той же час не зазначено, що підтверджує чи спростовує відповідач даними документами, та яким чином дані документи можуть спростовувати отримання кредитних коштів, укладання кредитного договору, повернення заборгованості, тощо. Отже,\~оцінив кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупності\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Положеннями\~ст.\~59\~ Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 27\~червня 2018\~року по\~справі №826/1216/16\~та неодноразово\~наголошено \~у постановах\~ Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 17 000,00 грн., які підтверджуються договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 183 від 01.03.2024 року, витягом з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 на суму 17000,00 грн, платіжною інструкцією від 15 березня 2024 року. Встановлено,\~що правова\~допомога позивачу\~фактично була\~надана,\~відповідачем не\~подано клопотання\~про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved