Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із указаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь, в розмірі 1/3 частки заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду до закінчення нею навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є дитиною [PERSON] [INFO] . На даний час вона є повнолітньою, і після школи продовжує навчання на денній формі навчання в Львівському національному університеті імені Івана Франка. Термін навчання з 01.09.2024 по червень 2028 року. Після вступу до Львівського національного університету імені Івана Франка, вона повідомила відповідача, що навчається і щоб він добровільно сплачував аліменти чим допомагав би їй. Відповідач її звернення проігнорував та відмовився добровільно допомагати. Враховуючи наведене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, \~ в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення нею 23 років або припинення нею навчання, але не менше встановленого Законом мінімуму. Також позивачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Русину М.Г. На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4225 від 20.12.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8) Як вбачається з довідки за вих. № 410 від 07.11.2024 року [PERSON] є студенткою першого курсу Львівського національного університету імені Івана Франка та навчається на денній формі навчання. Термін навчання до червня 2028 року (а.с. 7). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. На що, також звернув увагу Верховний Суд у постанові від 13.04.2021 року у справі №308/4214/18. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що дочка відповідача навчається в іншому місці, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог та положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, суд вважає можливим встановити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки позивач при подачі позову був звільнений від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved