Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з 27 червня 2015 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Подальше спільне життя позивача і відповідача як подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача. Позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу та вважає примирення з відповідачем неможливим. Також позивач зазначила, що в даний час дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Тому просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 27 червня 2015 року, розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Крім того, позивач зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином віку трьох років. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.18). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. Відзиву на позов відповідач не надав. Інші клопотання та заяви по суті справи від сторін суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Зазначив, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) та на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку(доходу). Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 червня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 червня 2015 року (а.с.16). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 липня 2022 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримувала в повному обсязі та просила задовольнити. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім`ю, відновити подружні стосунки. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнає. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, виходячи з приписів ч.1 ст.24 СК України, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. Як встановлено судом, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Між сторонами виник спір щодо аліментів на утримання дитини, їх розміру та періодичності сплати. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] . За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від до 6 років, встановлений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на час розгляду справи становить 2563 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів на утримання дитини необхідно розпочати з 25 березня 2024 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України та ст.182 СК України, в тому числі, що відповідач має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання необхідно стягнути з 25 березня 2024 року дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовною вимогою про розірвання шлюбу. У зв`язку з задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. Крім того, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів, за якими позивач від сплати судового збору звільнена, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved