Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав щодо трьої дітей: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Стислі позиції учасників у справі. Аргументи позивача. Сторони уклали шлюб, який 15.10.2013 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області між сторонами розірвано. Під час вказаного шлюбу позивачка народила [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2013 року у справі № 346/6073/13-ц позовні вимоги задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] на утримання вищевказаних дітей аліменти в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, який згодом було змінено рішенням від 12 лютого 2020 року до 1300 гривень щомісячно. Також [INFO] у сторін народився син [PERSON] батьком якого у відповідності до вимог статті 125 СК України зареєстровано відповідача [PERSON] . У зв`язку з ухиленням батька дітей від сплати аліментів [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.09.2024 року справа № 346/5147/24 [PERSON] визнано винниму вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт. Проте батько дітей [PERSON] незважаючи на визнання своєї вини та щире каяття при розгляді вказаної кримінальної справи, на шлях виправлення не став і в подальшому ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Так згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 72157064 стосовно вищевказаних дітей заборгованість станом на 01.03.2025 року становить 166731 грн. та 89387 грн. 50 коп. Батько не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їхньому житті, не цікавиться успіхами дітей, їхнім станом здоров`я, їхнім навчанням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Відповідач не бере жодної участі у вихованні та утриманні дітей, не спілкується дітьми, не забезпечує здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загально визначених норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та розвитку. Їх діти дорослішають і така байдужа поведінка батька по відношенню до дітей травмує їхню психіку. Відповідач не підтримує жодного контакту зі своїми дітьми. Батько дітей жодного разу не подзвонив до позивачки і не поцікавився їх дітьми, їхнім станом здоров`я, їхнім навчанням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Відповідач не бере жодної участі у вихованні та утриманні дітей, не спілкується дітьми, не забезпечує здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та розвитку. Їх діти дорослішають і така байдужа поведінка батька по відношенню до дітей травмує їхню психіку. Відповідач не підтримує жодного контакту зі своїми дітьми. Батько дітей не цікавиться їхнім станом здоров`я. Він не вітає дітей на свята та на їх день народження. Тобто свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Позивач та її представник подали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання для розгляду справи по суті, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа подала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Оцінка суду щодо фактів. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.20 - свідоцтво про народження). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.21 - свідоцтво про народження). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 08 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 466, розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », а малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено проживати з [PERSON] (а.с. 24). Рішенням вищевказаного суду від 11 жовтня 2013 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в твердній грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с. 25). Також рішенням вищевказаного суду від 12 лютого 2020 року вирішено змінити розмір аліментів стягуваних щомісячно з [PERSON] з 400 гривень щомісячно на 1300 гривень щомісячно на кожну дитину. (а.с. 26-27). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.22 - свідоцтво про народження). Вироком від 20 вересня 2024 року вирішено визнати [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт (а.с. 28-29). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 72157064 згідно виконавчого листа № 346/5176/19 від 28.04.2020 року виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1300 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття встановлено, що станом на 01.03.2025 року заборгованість становить 166731 грн. (а.с.30). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 72157064 згідно виконавчого листа № 346/5176/19 від 12.02.2020 року виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1300 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, встановлено, що станом на 01.03.2025 року заборгованість становить 89387 грн. 50 коп. (а.с.31). Також з довідкок Коломийського ліцею № 1 імені В.Стефаника від 14 березня 2025 року встановлено, що батько [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дітей ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) не цікавиться, з вчителями не спілкується,батьківські збори не відвідує. (а.с. 36,37,38). Актом обстеження умов проживання від 31 грудня 2024 року за адресою [ADDRESS] , встановлено, що для проживання та утримання дітей створено належні умови. Діти забезпечені усім необхідним для повноцінного розвитку та комфортного проживання. Діти мають окремі місця для сну, підготовки до навчання та проведення дозвілля. У сім`ї добрі стосунки, діти проживають з мамою і її чоловіком, який бере участь у їх вихованні та утриманні. (а.с. 34). Відповідно до відповіді на запит від 28 лютого 2025 року батько вищевказаних дітей [PERSON] до сімейного лікаря в амбулаторію жодного разу не появлявся і станом здоров`я дітей не цікавиться (а.с.35). Висновком виконавчого комітету Коломийської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав» встановлено, що доцільно позбавити громадянина [PERSON] [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Оцінка судом правовідносин сторін спору. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] , виник цивільно-правовий спір з приводу права дітей на отримання належного піклування про них батьком, якому кореспондує обов`язок його забезпечувати таке піклування. Оцінка суду щодо права дитини. Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. При цьому, виходячи з положень частини першої статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з положеннями пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України основи охорони дитинства, виховання визначаються виключно законами України. Так, статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи і основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При цьому, статтею 12 цього ж закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток і навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, право дитини на належне батьківське піклування та виховання кореспондує певне коло обов`язків, невиконання яких свідчить про порушення вказаного права дитини, за що батьки можуть нести відповідальність встановлену законом. В силу положень частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мірою відповідальності для батьків може бути позбавлення їх батьківських прав, на підставі рішення суду, за наявності будь-якої підстави, що передбачена пунктами 1-6 частини першої статті 164 цього кодексу. Виходячи з положень пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, є ухилення матері та/або батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Основні обов`язки, що беззаперечно входять до кола обов`язків з виховання дитини як складової частини батьківського піклування, передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Батьки зобов`язані поважати дитину. Проте із встановлених судом обставин вбачається, що [PERSON] жодного з цих обов`язків щодо своїх дітей не виконує. Більш того, батько дітей взагалі не цікавиться їх життям, втратив контакт із ними та не вчиняє жодних дій, спрямованих на його відновлення. Тому суд вважає, що [PERSON] , як батько, дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки жодних батьківських обов`язків не виконує, при відсутності об`єктивних причин, які б перешкоджали йому їх виконувати. Зважаючи на це, суд вважає, що право [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на належне батьківське піклування та виховання батьком, дійсно порушується і порушується саме відповідачем. І тому, вважаючи встановлене достатньою підставою для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав відносно його дітей, позов слід задовольнити у повному обсязі. При цьому приймаючи таке рішення суд виходить із того, що невиконання батьківських обов`язків відповідачем має системний, триваючий і безперервний у часі характер більше 10 років. Таким чином,

Outcome: approved