Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачкою 25.01.2001 було зареєстровано шлюб Вергунівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Указаний шлюб виявився невдалим. Подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливо, оскільки сторони втратили один до одного почуття любові і поваги, через різні погляди на життя, з початку 2024 року шлюб існує формально. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому просить шлюб розірвати. Щодо сплати судового збору зазначає, що він та відповідач є особами з інвалідністю, а тому звільнені від його сплати. Ухвалою суд від 26.05.2025 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку розгляду подав до суду клопотання, у якому просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, до початку подала клопотання, у якому позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Враховуючи думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 25.01.2001 сторони зареєстрували шлюб у Вергунівській сільській раді Черкаського району Черкаської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується даними копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.01.2001. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 08.01.2019 та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Разом з тим, статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] відповідач [PERSON] також є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. За таких обставин, судовий збір у цій справі необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved