Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення нею навчання або до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що відповідач [PERSON] рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.09.2008 визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] . На даний час донька повнолітня та проживає з нею. З 01.09.2024 дочка навчається на І курсі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.Г. Гжицького. Термін закінчення навчання 30.06.2028. Форма навчання денна, контрактна. Дочка стипендії не отримує та знаходиться повністю на її утриманні. Батько жодним чином не приймає у її утриманні. Згідно з договором про надання освітньої послуги вартість одного року навчання становить 26\~300 грн без урахування офіційно визначеного рівня інфляції. Крім цього потрібно оплачувати проживання в гуртожитку 7\~600 грн за один рік та проїзд. Її доходів не вистачає на навчання дочки, а так, як дочка навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки, працює на ВАТ «ЖЦПК». Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та незаперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.34). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26-27). Ухвалою судового засідання від 26.05.2025 відкладено розгляд справи (а.с.35). Ухвалою судового засідання від 12.06.2025 судом постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.39). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області 25.09.2008, зокрема, визнано [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.20). За цим рішенням 25.09.2008 видано виконавчий лист (а.с.21). З квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 12.08.2024, 29.01.2025 [PERSON] здійснено два платежі на суми 13\~150,00 грн як оплату за навчання, та один платіж 7\~600,00 грн як оплату за проживання у гуртожитку (а.с.17-19). Довідкою №331-1 від 10.10.2024 Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом першого курсу факультету економіки та менеджменту IV рівня акредитації. Форма навчання денна за рахунок коштів фізичної особи. Закінчує навчання 30.06.2028 (а.с.22). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у дочки сторін, яка продовжує навчання, потреби в матеріальній допомозі (аліментах), спроможності відповідача надавати таку допомогу та відсутності згоди щодо добровільного виконання відповідачем цього обов`язку. Норми права, які застосував суд. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20листопада 1989року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року). Згідно із частиною першою статті 3 цієї Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Сімейний Кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, згідно з приписами частин 1, 3 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Нормою частини 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі № 6-1296цс15 вказано про те, що правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою І курсу денної курсу факультету економіки та менеджменту Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького форми навчання першого. Закінчує навчання 30.06.2028 Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд зазначає, що визначений позивачем розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька у , який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Також, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять фактичних даних, які б свідчили про наявність у відповідача вад здоров`я, що впливають на його працездатність або обмежують її, або вказують на його непрацездатність, а також наявність у нього інших утриманців чи фінансових зобов`язань, що утруднювали б чи робили неможливим виконання ним обов`язку щодо утримання дочки, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, а відтак вважає, що позов слід задовольнити повністю. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1\~211,20 грн). На підставі статей 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved