Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

31 березня 2025 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] , [PERSON] , за результатом розгляду якої заявники просять: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 серпня 2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 290. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 28 серпня 2015 року заявники уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя у заявників не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Також, 29 березня 2025 року зявники уклали договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Заявники [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, але кожен в окремості, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на заявленій вимозі про розірвання шлюбу наполягали. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року заяву прийнято до розгляду\~за правилами\~окремого провадження\~та призначено\~судове засідання. (а.с. 18) Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви заявників, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбу зареєстрованому 28 серпня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 290. (а.с. 5) Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) Сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини та участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, та подальшого утримання дитини, що підтверджується договором про участь\~у вихованні\~та утриманні\~дитини від 29.03.2025 року. (а.с. 13) Зі змісту заяви вбачається, що подружні відносини між заявниками припинені, спільного господарства вони не ведуть. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 109 СК України передбачена можливість розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Судом встановлено, що спільна заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка; від дня подання заяви - 31.03.2025 року станом на час розгляду справи, сплинув один місяць і заява про розірвання шлюбу не відкликана заявниками; після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини; спору щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками вирішено шляхом укладення договору. З огляду на викладене, з`ясувавши наявну взаємну волю подружжя на розірвання шлюбу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved