Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

в позові вказано, що «…Рішенням Івано-Франківської міської ради від 26.11.2021 р., №426-18 (пункт 11) [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0529 га (кадастровий номер 2610100000:20:006:0240) в [ADDRESS] цільове призначення якої змінюється з ведення «особистого селянського господарства» (КВЦПЗ - 01.03) на землі «для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» (КВЦПЗ - 11.02). Вказана земельна ділянка з кадастровим номером 2610100000:20:006:0240 перебувала у приватній власності [PERSON] до моменту відчуження цієї земельної ділянки на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 17.01.2023 року [PERSON] (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 335664159 від 14.06.2023 р.). Станом на сьогоднішній день, земельна ділянка з кадастровим номером 2610100000:20:006:0240 перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 19.05.2023 року (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 399030668 від 14.10.2024. Витягом з Державного земельного кадастру від 09.01.2024 року № НВ-0000032282024 , про земельну ділянку з кадастровим номером 2610100000:20:006:0240, підтверджується, що зміна цільового призначення на землі «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» КВЦПЗ - 11.02) відбулась. Приміткою пункту 11 Рішення № 426-18 від 26 листопада 2021 року визначено, що гр. [PERSON] має здійснити у встановленому чинним законодавством порядку відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням сільськогосподарських угідь з зазначенням в примітці про відсутність розрахунку втрат сільськогосподарського виробництва. Разом з тим, Департаментом комунальних ресурсів та сільського господарства Івано-Франківської міської ради, в межах реалізації своїх повноважень, було направлено запит (від 13.06.2023 року №234/34.3-02/18в) до ліцензованої проектної організації, яка розробляла документацію із землеустрою, а саме ТОВ «Геокадастр-ІФ» про надання розрахунку втрат і сільськогосподарського призначення по гр. [PERSON] . У відповідь на запит керівник ТзОВ «Геокадастр-ІФ» А.М. Костишин надав розрахунок розміру втрат, сільськогосподарського виробництва за №628-09-ІФ/21 від 24.09.2021 року, що був здійснений відповідно до ч. 6 ст.207 Земельного кодексу України та сумою с/г втрат, що становить 127 004,74 грн., а також підтверджує наявність та здійснення такого розрахунку при розробленні проекту з складовою частиною документації із землеустрою. Відповідно до розрахунку розміру втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки від 24.09.2021 року №628-09-ІФ/21, проведеного керівником ТзОВ «Геокадастр-ІФ» А.М. Костишином, який є складовою проекту землеустрою щодо відведення, земельної ділянки площею 0,0529 га (кадастровий номер 26100000:20:006:0240) при зміні цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, сума і втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням угідь земельної ділянки становить 127 004,74 грн. З метою досудового врегулювання спору, 27.11.2023 року, за №1244/01-18/35в відповідачу надсилалась претензія з пропозицією добровільно сплатити суму втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням угідь земельної ділянки. До претензії була додана копія розрахунку с/г втрат, що становить 127 004,74грн. Станом на сьогоднішній день заборгованість з втрат сільськогосподарського виробництва зазначеної вище земельної ділянки складає 127 004,74 грн. основної заборгованості, а також 3% річних в сумі 8 296,20 гри. та 41 802,79 грн. інфляційних збитків. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Івано-Франківської міської ради (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ 33644700) на розрахунковий рахунок: ГУК в Івано-Франківській області / ТГ Івано-Франківська /21 1100000. код отримувача (ЄДРПОУ 37951998). р/р UА558999980334189848000009612, Казначейство України (ЕАП) втрати сільськогосподарського виробництва в загальній сумі 177 103,73 грн., яка складається з 127 004, 74 грн. основної заборгованості, а також з урахуванням 3% річних в сумі 8 296,20 грн. та 41 802,79 грн. інфляційних збитків. Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту комунальних ресурсів та сільського господарства Івано-Франківської міської ради (76018, м.Івано-Франківськ, вул. Леся Курбаса, 2, код ЄДРПОУ 40228135), номер рахунку (ІВАN): [NUMBER] , МФО 820172, код 40228135, судовий збір в сумі 3 028,00 гривень. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже відповідача повідомлено про судовий розгляд спору засобами підприємства зв?язку. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні і невиконання обов?язків процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до абзаців 3-4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. N 1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» розмір втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) розраховується суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом у України «Про землеустрій». Розрахунок розміру втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Відповідно до розрахунку розміру втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки від 24.09.2021 року №628-09-ІФ/21, проведеного керівником ТзОВ «Геокадастр-ІФ» А.М. Костишином, який є складовою проекту землеустрою щодо відведення, земельної ділянки площею 0,0529 га г (кадастровий номер 26100000:20:006:0240) при зміні цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, сума і втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням угідь земельної ділянки становить 127 004,74 гри. З метою досудового врегулювання спору, 27.11.2023 року за №1244/01-18/35 відповідачу надсилалась претензія з пропозицією добровільно сплатити суму втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням угідь земельної ділянки. До претензії була додана копія розрахунку с/г втрат, що становить 127 004,74грн. Зазначена претензія належним чином отримана [PERSON] 08.12.2023 року, про що свідчить відмітка на поштовому відправленні рекомендованого повідомлення про вручення засобами поштового зв`язку. Згідно із ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання/встановлених статтями 33 - 37 цього Кодексу. Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науководослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). У статті 23 Земельного кодексу України закріплено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 207 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв`язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв`язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відповідно до ч. 1 ст. 209 Земельного кодексу України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України. Відповідно до п.п.5.1.8 Положення про Департамент комунальних ресурсів та сільського господарства Івано-Франківської міської ради, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 10.06.2022 року №101-25, Департамент має право звертатися до суду з позовом про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач не подав суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подав розрахунку на спростування розрахунку позивача. В ч. 5 ст. 268 ЦПК України вказано, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved