Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Невеська Олександра Олександрівна, звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №30182 від 08.09.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про стягнення з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714), заборгованості у розмірі 26 297,51 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що у жовтні 2024 року з Єдиного реєстру виконавчих проваджень стало відомо, що 16.10.2020 постановою приватного виконавця Лужинецького П.В. було відкрито виконавче провадження ВП №63317101. Підставою винесення виконавцем вищевказаної постанови став виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №30182 від 08.09.2020, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Як вбачається з постанови, стягувачем виступає АТ «Альфа-Банк», боржником є [PERSON] . Предметом стягнення є заборгованість [PERSON] перед АТ «Альфа-Банк» у розмірі 26 297,51 грн та витрати приватного виконавця. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягають виконанню. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 10 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Невеська О.О. надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, цивільну справу розглядати без її участі. 18 грудня 2024 року на адресу Корольовського районного суду від представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Михніцького Г.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Акціонерне товариство «Сенс Банк» не є належним відповідачем, адже 26.04.2018 відступило право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Флексіс». Позивачем не доведено в чому саме полягає спірність суми боргу, що у виконавчому написі. Сума боргу нарахована правомірно і є безпідставною. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані всі документи, які підтверджують безспірність заборгованості, виконавчий напис вчинено з дотриманням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5. 19 грудня 2024 року на адресу Корольовського районного суду від представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Михніцького Г.Ю. надійшло клопотання про зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу. В клопотанні зазначає, що позовна заява не є складною за її змістом. Позивачем жодним чином не спростовано розмір заборгованості, борг взагалі по позовній заяві нічим не заперечується окрім бажання позивача вважати цей борг спірним. Слухання справи призначене у спрощеному позовному провадженні, що доводить не складність справи також. Від третіх осіб письмових пояснень на позовну заяву не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, направлялися на адреси за їх місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.04.2018 між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено договір № 490986240, згідно умов якого останній надано в кредит грошові кошти в сумі 15 417,40 грн. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис №30182 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №490986240 від 26 квітня 2018 року в загальному розмірі 26 297,51 грн. 16 жовтня 2020 року на підставі виконавчого напису №30182 від 08.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем було відкрито виконавче провадження ВП №63317101. 30.11.2022 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №30182 від 16.10.2020, позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова). Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною 22 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису. В матеріалах справи відсутні докази і такі не надано відповідачем, на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед Акціонерним товариством АТ "Альфа-Банк" саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, доказів погодження з позичальником умов нарахування процентів, які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом. Що стосується посилання представника відповідача на те, що АТ «Сенс Банк» не є належним відповідачем, адже відступило право вимоги на ТОВ «ФК «Флексіс», то вказане не підтверджено доказово,\~а саме\~матеріали справи\~не містять\~доказів відступлення\~прав вимоги\~за кредитним\~договором №490986240 від 26 квітня 2018 року на користь ТОВ «ФК «Флексіс» (у додатку до договору факторингу відсутні відомості по боржнику [PERSON] ) та відсутні докази сплати ціни прав вимоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивачки [PERSON] про відсутність в неї безспірної заборгованості перед відповідачем, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №10382 від 08 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором №490986240 від 26 квітня 2018 року в загальному розмірі 26 297,51 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved