Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

04 березня 2025 року до суду звернувся [PERSON] , через свого представника [PERSON] , з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 07 січня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням позивача та транспортного засобу «Lexus LX 450D», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у результаті якої транспортний засіб позивача зазнав механічних ушкоджень, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року по справі № 203/562/24 встановлено вину [PERSON] у вказаній ДТП. 09 січня 2024 року представник позивача направив на електронну пошту відповідача повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування, запрошення на проведення експертизи та інші необхідні документи. 30 січня 2024 року представник позивача направив на електронну пошту відповідача рахунок з СТО ФОП [PERSON] 14 березня 2024 року відповідач виплатив на рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 58 700,66 грн., не погодивши розмір із позивачем. Згідно з висновком експерта [PERSON] від 24 січня 2024 року, який безпосередньо оглядав транспортний засіб, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 70 989,70 грн. З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 10 789,04 грн., а також судові витрати по справі. (а.с.1-6) Ухвалою судді від 05 березня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.65) 27 березня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з якого випливає, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки здійснив виплату страхового відшкодування у відповідності до ст.ст.22, 28, 29, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем не було вчинено жодної дії щодо оскарження звіту та замовлення та отримання рецензії на вказаний звіт страхової компанії, на підставі якого було виплачено страхове відшкодування. Позивачем не доведено реальної вартості проведеного відновлювального ремонту. Також зазначив, що у страховика відсутній обов`язок приймати до уваги висновок № 2601/24 від 24.01.2024 складаний судовим експертом [PERSON]. на замовлення позивача, оскільки Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Враховуючи викладене просив у задоволенні позовних вимог відмовити, а також витребувати у позивача додаткові докази. (а.с.68-70) 02 квітня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с.88) В судове засідання 03 квітня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим та надходженням від представника позивача клопотання про відкладення, розгляд справи було відкладено на 28 квітня 2025 року. (а.с.94) 08 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив з якої випливає, що оцінювач [PERSON] не оглядав пошкоджений автомобіль, що є порушенням п.п.5.1, 5.5, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Оцінювач занизив вартість запасних частин. Оцінювач не має права визначати вартість матеріального збитку. Залучений позивачем в порядку п.34.4. ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення розміру спричиненої шкоди спеціаліст автотоварознавець [PERSON]., є атестованим судовим експертом з правом проведення судових експертиз відповідного напряму докази чого надавались разом із позовною заявою. Крім цього, виконаний на замовлення позивача висновок експерта має посилання про кримінальну відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок, чого не має у Звіті виконаного на замовлення страхової компанії. Також зазначив, що відповідно до п.36.2. ст.36 Закону № 1961- IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Оскільки жодної згоди між позивачем та відповідачем щодо здійснення виплати без проведення експертизи досягнуто не було, то розрахунок страхового відшкодування на підставі Звіту про оцінку, а не експертизи, також є порушенням вказаної вище норми профільного Закону. З огляду на вищевикладені обставини сторона позивача вважає наданий відповідачем Звіт, на підставі якого був розрахований матеріальний збиток страховиком, неналежним та недопустимим. Крім того, Страховик не направив повноважного представника для огляду автомобіля, а аварійний комісар, не є працівником Страховика або експертом. Також зазначив, що не маючи навіть копії звіту оцінювача позивач не міг не те що, направити його на рецензування, але й навіть висловити якісь зауваження до вказаного звіту в досудовому порядку. Враховуючи викладене просив позов задовольнити. (а.с.96-100) 10 квітня 2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що висновок експерта № 2601/24 від 24.01.2024 р. не є належним та допустимим доказом розміру збитку заподіяного позивачу пошкодженням його автомобіля, оскільки вказаний автомобіль наразі повністю відремонтовано, та позивачем не надано доказів що підтверджують розмір витрат, що був дійсно понесений позивачем на ремонт автомобіля. Також зазначив, що міркування представника позивача щодо звіту оцінювача є його оціночними судженнями, оскільки він не є спеціалістом у технічній сфері та не може підтвердити свою кваліфікацію відповідними документами. Враховуючи викладене просив відмовити у задоволенні позову. (а.с.102-103) В судове засідання 28 квітня 2025 року з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було долучено відзив, відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив до матеріалів справи, задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, зобов`язано позивача надати документи зазначені у клопотанні та оголошено перерву до 19 травня 2025 року. (а.с.106-108) Судове засідання 19 травня 2025 року не відбулося через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 06 червня 2025 року. (а.с.110) 19 травня 2025 року від представника позивача надійшла заява про виконання вимог суду та долучення доказів по справі. В даній заяві представник позивача зазначив, що згідно договору про надання послуг, укладеного між позивачем та ФОП [PERSON] , останній виконує весь комплекс робіт, в тому числі і закуповує всі необхідні запасні частини, для відновлення автомобіля позивача, тому відповідно чеки на купівлю запасних частин у позивача відсутні. Також зазначив, що якщо порівняти ремонтну калькуляцію експерта [PERSON] та акт виконаних робіт, то комплекс виконаних робіт та замінених запасних частин повністю співпадають. (а.с.111-112) 03 червня 2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на заяву представника позивача, в яких зазначено, що оскільки наразі автомобіль позивача відремонтовано і навіть продано, а позивачем не виконано ухвалу суду про надання доказів на придбання запчастин, тому просив відмовити у задоволенні позову. (а.с.119) 06 червня 2025 року було проведено розгляд справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с.126) Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року у справі № 203/438/24, яка набрала законної сили 20 лютого 2024 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 850 грн. (а.с.15-16) Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказаною вище постановою встановлено, що [PERSON] , 07 січня 2024 року о 18 годині 10 хвилин у м. Дніпро на пр. Богдана Хмельницького біля електроопори № 13, керуючи транспортним засобом «Lexus», д.р.н. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У зв`язку з цим, суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] з вини [PERSON] . Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент ДТП цивільна відповідальність транспортного засобу «Lexus LX 450D», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі полісу серії ЕР № 218376137, із встановленням франшизи в розмірі 1 500 грн. та ліміту відповідальності ПАТ «СК «ОРАНТА» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, було встановлено в розмірі 160 000 грн. (а.с.19) Право власності на транспортний засіб «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , 2003 року випуску, зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . (а.с.58) За таких обставинах суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої його транспортному засобу внаслідок ДТП. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (ст.ст.9, 22- 31, 35, 36 Закону). Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, у відповідності до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 09 січня 2024 року представник позивача звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] з копіями документів, а також направив повідомлення про ДТП та запрошення на проведення експертизи. (а.с.8-11) 30 січня 2024 року представник позивача направив на електронну пошту відповідача рахунок з СТО ФОП [PERSON] (а.с.12-14) Для визначення розміру завданої шкоди позивач звернувся до судового експерта [PERSON] Згідно з висновком експерта № 2601/24 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ), складеного 24 січня 2024 року судовим експертом [PERSON]., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 70 989,70 грн. (а.с.21-44) Позивачем сплачено за надані експертні послуги 2 760 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. (а.с.46) За результатами розгляду заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило на рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 58 700,66 грн. (а.с.20) 11 січня 2024 року було проведено огляд та фіксацію наявних пошкоджень транспортного засобу «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] (а.с.56-57) Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 47-D/14/61 від 05 березня 2024 року, складеного оцінювачем [PERSON] за замовленням ПАТ «НАСК «ОРАНТА», вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 60 200,66 грн. (а.с.75-86) Згідно п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювався [PERSON] , в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження того, що вказана особа є працівником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» або експертом. Відповідно до п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Згідно п.5.5 зазначеної методики оцінювач (експерт) повинен установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Як вбачається з матеріалів справи, огляд пошкодженого транспортного засобу здійснений [PERSON] , а звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ складений оцінювачем [PERSON] в порушення вимог Методики. Крім цього, відповідачем не надано доказів, що залучений ним оцінювач [PERSON] є судовим експертом, та повноважень на складання звіту без особистого огляду пошкодженого транспортного засобу у оцінювача не було. Статтею 10 Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. У відповідності до ч.2 ст.11 вказаного закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Як вбачається із наданого відповідачем звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 47-D/14/61 від 05 березня 2024 року, складеного оцінювачем [PERSON] замовником проведення оцінки є ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а не власник [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц сформувала висновок про неналежність доказу, як звіту про оцінку майна, який складений без особистого огляду транспортного засобу. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 47-D/14/61 від 05 березня 2024 року, складений оцінювачем [PERSON] неналежним та недопустимим доказом. В той час, як наданий позивачем висновок № 2601/24 від 24 січня 2024 року, складений судовим експертом-[PERSON]. є таким, що складений та поданий з дотриманням вимог ст.ст.102, 106 ЦПК України, а також є визначеним ст.36 Закону України № 1961-IV документом для визначення розміру страхового відшкодування за відсутності досягнутої згоди між страховиком та потерпілим щодо розміру такого відшкодування. Будь-яких належних обґрунтувань щодо неправильності або неповноти висновку експерта № 2601/24 від 24 січня 2024 року відповідачем в ході розгляду справи не наведено, клопотань про призначення додаткової або повторної експертиз не заявлялось. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» критичний розгляд та надання висновків щодо повноти оцінки майна, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна, здійснюється в порядку рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Статтею 13 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. В той же час, сторона відповідача не скористалась правом на подання рецензії на висновок експерта № 2601/24 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ), складеного 24 січня 2024 року, виконаного судовим експертом [PERSON]., в зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки такі вимоги підтверджені належними доказами та неспростовані стороною відповідача. Щодо доводів відповідача про ненадання позивачем чеків на купівлю запасних частин та інших доказів які підтверджують вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт, слід зазначити наступне. Позивачем на підтвердження виконаних ФОП [PERSON] робіт надано договір про надання послуг № ГУ-24-001 від 09.01.2024 р., приймально-здавальний акт та акт № 2 від 12.02.2024 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (а.с.а.с.47, 113, 114) Якщо порівняти ремонтну калькуляцію експерта [PERSON] та акт виконаних робіт, то комплекс виконаних робіт та замінених запасних частин повністю співпадають. Частинами 1, 6 ст.106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» (із наступними змінами та доповненнями) страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно висновку експерта № 2601/24 від 24 січня 2024 року, виконаного судовим експертом [PERSON]., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Nissan Almera», д.р.н. [NUMBER] , складає 67 136,09 грн., а вартість матеріального збитку - 70 989,70 грн. (а.с.21-44) З наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність суми матеріальних збитків в розмірі 70 989,70 грн., завданих автомобілю позивача внаслідок ДТП. 14 березня 2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило на рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 58 700,66 грн. (а.с.20) Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування позивачу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складає 10 789,04 грн. та підлягає стягненню в судовому порядку. За таких обставин та враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 789,04 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а також він поніс витрати, пов`язані із розглядом справи (витрати на залучення судового експерта) у розмірі 2 760 грн. (п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України), а відтак, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та витрати на оплату послуг експерта. На підставі викладеного,

Outcome: approved