Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що сторонам на праві власності належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . [PERSON] є власником 57/100 частки вказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд. [PERSON] належить 43/200, а [PERSON] є власником 43/200 частини домоволодіння по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що житловий будинок розділений на дві ізольовані квартири, однак між сторонами не встановлений порядок користування приміщенням у вказаному житловому будинку. Позивач просить встановити порядок користування приміщеннями житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та виділити у її користування наступні приміщення: 1-1 коридор площею 4,0 кв.м., 1-2 туалет площею 2,8кв.м., 1-3 коридор площею 4,5 кв.м., 1-4 кухню площею 6,6 кв.м., 1-5 ванну площею 3,3 кв.м., 1-6 кімнату площею 20 кв.м., 1-7 кімнату площею 10,7 кв.м., 1-8 кімнату площею 10,8 кв.м. (загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., нежитловою площею 21,2 кв.м.). Ухвалою судді від 22.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання, яке відбулось 27.05.2025 позивач та її представник не з`явились. Представник позивача адвокат Шинкар О.В. подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти визначеного позивачем порядку користування житловим будинком. У судове засідання, яке відбулось 27.05.2025 відповідач [PERSON] повторно не з`явились. Судову повістку ій вручено поштою за адресом спірного будинку (трек 0610226225814, 0610236252933, 06102443338324). Оскільки місце проживання [PERSON] не\~зареєстроване її\~повідомлення також здійснено в порядку п. 12 ст. 128 ЦПК України\~через\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України.Відзиву на позов відповідач не подала. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.10.2008 державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3973 вбачається, що [PERSON] успадкувала 57/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Цілий житловий будинок загальною площею 128,30 кв.м., в тому числі житлова 83,9 кв.м. Біля будинку розміщені господарські та побутові будівлі та споруди: Б-1 хлів, В-1 хлів, Г вбиральня, Д вбиральня, б хлів, б1 хлів, б2 хлів, 1-4 огорожа. Право власності за [PERSON] на 57/100 частини житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано 17.11.2008, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.2008, номер витягу: 20948918. [PERSON] є власником 42/200 частини житлового будинку по [ADDRESS] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.09.2010, номер витягу: 27416257). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2011 державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1719 вбачається, що [PERSON] успадкувала 43/200 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] . Цілий житловий будинок загальною площею 128,30 кв.м., в тому числі житлова 83,9 кв.м. Біля будинку розміщені господарські та побутові будівлі та споруди: Б-1 сарай, В-1 сарай, Г убиральня, Д убиральня, б сарай, б1 сарай, б2 сарай, 1-4 огорожа. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] доводиться та обставина, що [PERSON] та [PERSON] одружились 08 жовтня 2016 року, після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 128,3 кв.м., житлову площу 83,9 кв.м. Всього по квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] загальна площа складає 62,7 кв.м., житлова площа 41,5 кв.м., нежитлова площа 21,2 кв.м. В користуванні [PERSON] перебувають наступні приміщення: 1-1 коридор площею 4,0 кв.м., 1-2 туалет площею 2,8 кв.м., 1-3 коридор площею 4,5 кв.м., 1-4 кухня площею 6,6 кв.м., 1-5 ванна площею 3,3 кв.м., 1-6 кімната площею 20 кв.м., 1-7 кімната площею 10,7 кв.м., 1-8 кімната площею 10,8 кв.м. Статтею 358\~ЦК України\~визначено,\~що право\~спільної часткової\~власності здійснюється\~співвласниками за\~їхньою згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен\~із співвласників\~має право\~на надання\~йому у\~володіння та\~користування тієї\~частини спільного\~майна в\~натурі,\~яка відповідає\~його частці\~у праві\~спільної часткової\~власності.\~У разі\~неможливості цього\~він має\~право вимагати\~від інших\~співвласників,\~які володіють\~і користуються\~спільним майном,\~відповідної матеріальної\~компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Правовий висновок про застосування ч. 3\~ст. 358 ЦК України\~під час розгляду справ про спори між співвласниками про визначення порядку користування житлом зробив Верховний Суд України в постанові від 17 лютого 2016 року по справі № 6-1500цс15. У випадку коли добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками неможливо, такий порядок встановлює суд. При цьому слід враховувати, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна, співвласникам належить ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення у обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої\~статті 358 ЦК України\~при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму, і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються поділу майна в натурі для припинення права спільної сумісної власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування позивача в натурі частки, ідентичні розміру її часток (57/100) у праві власності на спільне майно. З матеріалів справи вбачається, що загальна площа цілого будинку [ADDRESS] становить 128,3 кв.м., а житлова площа 83,9 кв.м. Позивач просить виділити їй у користування наступні приміщення: 1-1 коридор площею 4,0 кв.м., 1-2 туалет площею 2,8кв.м., 1-3 коридор площею 4,5 кв.м., 1-4 кухню площею 6,6 кв.м., 1-5 ванну площею 3,3 кв.м., 1-6 кімнату площею 20 кв.м., 1-7 кімнату площею 10,7 кв.м., 1-8 кімнату площею 10,8 кв.м. (загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., нежитловою площею 21,2 кв.м.). Суд вважає, що виділення позивачу цих кімнат відповідає вимогам закону, частці у спільному майні, не призведе до порушення житлових прав співвласників житлового будинку, оскільки встановлення такого порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. У такому випадку, баланс інтересів співвласників при користуванні житловим будинком не порушить права відповідачів. За таких обставин, вимога позивача про встановлення порядку користування приміщеннями житлового будинку відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved