Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Косівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про колишнього чоловіка, як батька дитини та про включення нових відомостей мотивуючи тим, що вона та [PERSON] перебували у шлюбі. За час шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Через деякий час через різні погляди на життя вони перестали підтримувати подружні відносини, хоча формально перебували в шлюбі. Натомість позивачка та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Так, [INFO] від [PERSON] позивачка народила сина [PERSON] . Оскільки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі то у свідоцтві про народження дитини [PERSON] Серія [NUMBER] актовий запис № 57, батьками якого зазначені батько - [PERSON] та матір - [PERSON] . Рішенням Косівського районного суду від 03 червня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Із відповідачем в справі [PERSON] вони зареєстрували шлюб 12.09.2015 р. Відповідач в цій справі [PERSON] визнає себе батьком дитини та добровільно погоджується зареєструвати це у встановленому законом порядку. Також відповідач [PERSON] визнає, що не є батьком, однак добровільно відмовляється зареєструвати це у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не являється біологічним батьком сина позивачки, остання бажає виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису № 57 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 26.12.2011 р. та внести зміни до актового запису № 57 про народження дитини, зазначивши в графі батько « [PERSON] », змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». Просить позов задоволити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, в поданій на розгляд суду позовній заяві представником позивачки, адвокатом Атаманюк В.М. заявлено клопотання про вирішення даного спору без його присутності та без присутності позивачки позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задоволити. Відповідачі в справі [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Косівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, про причини неявки, суд не повідомляли. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 11.06.2025 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав: Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Судом встановлено, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] перебували між собою в шлюбі з 09.06.2007 року. Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії рішення Косівського районного суду від 03.06.2013 року (а.с.4) вирішено, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 09.06.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом № 54 - розірвати. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити на проживання біля матері. Позивачка в підставу заявлених нею позовних вимог посилається в позовній заяві та той факт, що вона за час перебування в формальному шлюбі із відповідачем [PERSON] спільно проживала із [PERSON] . [INFO] вона народила сина [PERSON] , батьком якого фактично є [PERSON] . Оскільки позивачка на момент народження дитини , [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , то останній і був записаний батьком дитини, хача таким не являється. Із долученого до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб (а.с.6) вбачається, що позивачка в справі [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 12.09.2015 року у виконкомі Тростянецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Судом на задоволення клопотання представника позивачки, адвоката Атаманюка В.М. винесено ухвалу від 07.11.2024 року (а.с.30-31) якою призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, поставивши перед експертами питання: 1) чи являється [PERSON] [INFO] жит. [ADDRESS] , біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] матір`ю якого є [PERSON] . Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (місцезнаходження: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, будинок 14). Зобов`язано сторін, учасників проведення експертизи, прибути на виклик експерта до Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для відібрання біологічних зразків та проведення експертного дослідження. Витрати на проведення експертизи покладено на позивачку [PERSON] [INFO] та зобов`язано її провести оплату за проведення даного експертного дослідження. 28.02.2025 року на адресу Косівського районного суду від експертної установи Івано-Франківського НДЕКЦ поступило клопотання (а.с.48-49) про забезпечення явки [PERSON] [INFO] , [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом для відбору експериментальних зразків 13.03.2025 року з 9 до 12 години. Вказане клопотання експерта було направлено для відома та виконання сторонам в справі, однак у визначений експертом день 13.03.2025 р для відібрання біоматеріалів, позивачка в справі [PERSON] із неповнолітнім сином [PERSON] [INFO] та [PERSON] не з`явились, причину неявки не повідомили. 22.04.2025 року до суду поступило повідомлення про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/109-25/3323-БД від 14.04.2025 року Івано-Франківським НДЕКЦ (а.с.52-54) через неявку сторін а також у зв`язку із не проведенням оплати за її проведення, тобто ухвала суду залишена без виконання. Передумовою звернення до суду в частині оспорення свого батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Згідно із частиноюпершоюстатті103 ЦПК Українисуд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом з метою з`ясування обставин у справі за клопотанням представника позивачки було призначено судову молекулярно-генетичну (біологічну) експертизу, на дослідження якої було поставлені питання про те, чи є кровне споріднення відповідача [PERSON] та дитини [PERSON] [INFO] . Проте експертиза проведена не була у зв`язку із неявкою до експертної установи для відібрання біологічних зразків [PERSON] із неповнолітнім сином [PERSON] [INFO] та [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022року у справі № 686/3582/16-ц. Саме позивачка як особа, яка ініціювала вимоги позову мала виявляти належну зацікавленість у належному розгляді справи, натомість, будучи обізнаною з ухвалою суду від 07.11.2024 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та передбачені статтею 109 ЦПК України наслідки у вигляді визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмову у його визнанні, до експертної установи разом із неповнолітнім сином не з`явилася, як і не з`явився також [PERSON] , що не відповідає добросовісному здійсненю учасником справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Суд звертає увагу, що відповідно до рішення Косівського районного суду від 03.06.20213 року (а.с.5) позивачка вказувала що за час її перебування в шлюбі із [PERSON] в них народилось двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , хоча на даний час посилається на той факт, що фактично біологічним батьком сина є саме відповідач в цій справі [PERSON] . Разом із тим самим відповідачем [PERSON] до суду не подано а ні відзиву на позовну заяву а ні будь-яких пояснень з приводу заявлених до нього позовних вимог. В судові засідання в цій справі відповідач [PERSON] жодного разу не з`явився а відтак позиція останнього щодо його ймовірного батьківства відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] суду не відома. Отже, враховуючи, що позивачка розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надала суду жодного доказу в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують заявлені нею позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про колишнього чоловіка, як батька дитини та про включення нових відомостей, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі наведеного, ст. ст. 5, 16, 121, 133, 138 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed