Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на йог користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 5 190 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 2665 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 55 386, 87 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М. про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65260478 з примусового виконання Виконавчого напису. 28.08.2023 у справі №686/21874/23 замінено стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 12.06.2024 у справі № 753/6936/24 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., від 09.03.2021 року, під реєстровим № 2665, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» 55 386,87 грн. За вищевказаних фактичних обставин, Позивач вважає, що з дати набуття рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2024 року у справі № 753/6936/24 законної сили, у Відповідача виник обов`язок із повернення безпідставно набутих грошових коштів, примусово стягнутих з Позивача на підставі Виконавчого напису, який в подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 12 травня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу. В якому відповідач заперечує проти позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступні обставини. Зокрема, на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 28.08.2023 у справі №686/21874/23 було замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса №2665 від 09.03.2021по стягненню заборгованості з [PERSON] з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». 20.09.2023 ПВ ВО Хмельницької області Лабчук Р.М. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». Тобто, правонаступництво у виконавчому провадженні було здійснено 20.09.2023, стягувачем став ТОВ «Дебт Форс», а до того часу всі дії по виконанню виконавчого напису, в тому числі і стягнення коштів з позивача здійснювалися на користь попереднього стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал». Кошти, які списувалися з позивача до заміни стягувача у виконавчому провадженні, були перераховані на користь попереднього кредитора - ТОВ «Вердикт Капітал», а тому відповідач не отримував кошти які були стягнуті з позивача в рамках виконавчого провадження. Позивачем в позовній заяві не зазначено розподілу сум, які були перераховані стягувачу ТОВ «Дебт Форс», які є витратами виконавчого провадження, а які є винагородою приватного виконавця. Позивачем не долучено до позовної заяви документів від приватного виконавця, на підтвердження своєї вимоги про стягнення на його користь коштів, що були стягнуті за виконавчим написом нотаріуса саме на користь ТОВ «Дебт Форс». Контроль над виконанням виконавчого документа здійснюється приватним виконавцем, кошти надходять на депозитний рахунок, а тому лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із позивача, які позивачем не долучені до позовної заяви. Крім того, на рахунок ТОВ «Дебт форс» від приватного виконавця, в якості стягнення заборгованості із позивача за виконавчим провадженням, кошти не надходили. Доказів того,що кошти були перераховані відповідачу матеріали справи не містять. Своїм правом на подання відповіді на відзив, позивач не скористався. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 2665 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 55 386,87 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М. про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65260478 з примусового виконання Виконавчого напису. Як зазначає позивач, в рамках зазначеного виконавчого провадження з позивача було примусово стягнуто на користь ТОВ «Дебт Форс» в розмірі 5 190 грн., що став правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 28.08.2023 р./ справа № 686/21874/23/. За позовом позивача до ТОВ «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., ПВ ВО Хмельницької області Лабчук Р.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від «12» червня 2024 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене судове рішення набуло законної сили. У зв`язку із визнанням судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню постановою приватного виконавця виконавче провадження [NUMBER] було закрито. Згідно довідки від 09.05.2025 ТОВ «Дебт Форс» платежів за кредитним договором №742535534 де був боржником [PERSON] не отримував. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В обґрунтування позовних вимог, позивачем не надано доказів того, що кошти, які були стягнуті з останнього в рамках виконавчого провадження, були перераховані на рахунок ТОВ «Дебт Форс», зокрема матеріали справи не містять довідки від приватного виконавця, щодо перерахування грошових котів саме на рахунок ТОВ «Дебт Форс» та суми, яка була стягнута з позивача на користь відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed