Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

У лютому 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу, через систему «Електронний суд», надійшла заява [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Максимов Р.І., про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] та після його смерті залишилась частка у спадщині - квартирі за адресою: [ADDRESS] ., яку останній фактично прийняв після померлих батьків - [PERSON] та [PERSON] . 17.07.2024 заявник звернулась до приватного нотаріуса з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та його батьками [PERSON] та [PERSON] , а також документу, що підтверджує їх перебування у шлюбі. У заявника відсутні свідоцтво про народження [PERSON] та свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] через їх втрату померлими, а отримати з реєстру актових записів цивільного стану або витребувати неможливо через народження [PERSON] та реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] на території РФ. На підставі викладеного, просила суд встановити факт перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті [PERSON] [INFO] . А також встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків. На підставі ухвали суду від 04 березня 2025 року клопотання представника заявника задоволено та продовжено останньому строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. На підставі ухвали суду від 09 квітня 2025 року задоволено клопотання представника заявника та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. та відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) докази у справі. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, заяву просили задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Допитана у судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що є матір`ю заявника. Померлі [PERSON] та [PERSON] приходяться свідку свекрами. [PERSON] та [PERSON] проживали разом та мали три сина. Старшим сином є [PERSON] . Наразі місце проживання його невідоме. Похованням померлих [PERSON] та [PERSON] займався чоловік свідка - [PERSON] . Жодних документів, які б підтверджували реєстрацію шлюбу та народження дітей у [PERSON] та [PERSON] не збереглось. Допитана у судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1997 року. Проживала разом з останнім у квартирі за адресою [ADDRESS] . Разом з ними за вказаною адресою також мешкали батьки чоловіка - [PERSON] та [PERSON] , а також брат чоловіка. [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». В 2009 році свідок та [PERSON] розлучились. Потім батьки колишнього чоловіка, [PERSON] та [PERSON] , померли, а колишній чоловік [PERSON] загинув. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, дійшов до такого висновку. Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 6) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 68,8 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 12.08.1993 №Ж 2157. (а.с. 9) [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 7) У зв`язку зі смертю батька заявника - [PERSON] , остання звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. від 17 липня 2024 року [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв?язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, а саме свідоцтво про народження [PERSON] , оскільки до складу спадщин входить майно, яке померлий [PERSON] фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті батьків: [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , і також відсутнє свідоцтво про шлюб [PERSON] з [PERSON] . (а.с. 8) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 10) Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . (а.с. 11) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с. 12) З відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України вбачається, що батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 18) В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про народження заінтересованої особи [PERSON] серії [NUMBER] , батьком якого вказаний [PERSON] , який, як зазначено вище, помер [INFO] . (а.с. 13) З копії паспорту України, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що останнім 26.08.1959 було укладено шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Кукморським РАЦСом на території Татарстану Російської Федерації. Також [PERSON] за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14) Також з копії паспорту України, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що останньою 26.08.1959 було укладено шлюб з [PERSON] , зареєстрований Кукморським РАЦСом на території Татарстану Російської Федерації. Також місце проживання [PERSON] за життя було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 15) Окрім того, за вищевказаною адресою також був зареєстрований батько заявника - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В копії паспорту України, виданого на ім`я [PERSON] також зазначено, що останній є уродженцем м. Нижньокамску, що на території Татарстану, РФ. (а.с. 16-17) Відповідно до відомостей з копії матеріалів Спадкової справи №136/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданих приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бикановим Р.І., 25 листопада 2023 року до приватного нотаріуса звернулась [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. від 17 липня 2024 року [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв?язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, а саме свідоцтво про народження [PERSON] , оскільки до складу спадщин входить майно, яке померлий [PERSON] фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті батьків: [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , і також відсутнє свідоцтво про шлюб [PERSON] з [PERSON] . (а.с. 60-77) Згідно з відомостями, отриманими з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу суду від 09.04.2025 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні актові записи про народження [PERSON] , [INFO] , про шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про шлюб [PERSON] , [INFO] з будь-якою іншою особою, про шлюб [PERSON] , [INFO] з будь-якою іншою особою. (а.с. 79) Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно п.п.10,18 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленням судом фактом. Також згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа, може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, Верховний Суд зазначає, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року). Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99). Так, на підставі наданих до суду та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, судом було встановлено, що 26.08.1959 року [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також у судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Окрім того, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вищевказане також підтверджується поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні. Доказів, які б спростовували факт перебування [PERSON] з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 26.08.1959 року, а також факт родинних відносин останніх з [PERSON] до суду не надано та при дослідженні матеріалів справи не встановлено, у зв`язку із чим, у суду немає підстав ставити під сумнів надані до суду докази на підтвердження заявлених вимог, зокрема показання свідків. З матеріалів справи судом не встановлено існування на даний час будь-якого спору про право на спадщину, заінтересована особа у справі таких вимог не заявляла. Так, судом встановлено наявність обґрунтованої неможливості вирішення порушеного перед судом питання у позасудовому порядку, оскільки шлюб [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований на території РФ, а їх син - [PERSON] , який є батьком заявника, народився на території РФ, та існують об`єктивні перешкоди звернення до органів, якими раніше видано свідоцтва про укладення шлюбу, про народження. Враховуючи те, що заявник у інший спосіб не зможе або витратить значний час для захисту свого права на реалізацію своїх спадкових справ після смерті її батька - [PERSON] , аніж як встановлення юридичних фактів, що призведе до непропорційних обмежень в реалізації прав, наявність яких не заперечується учасниками процесу, тому суд вважає, що встановлення юридичних фактів перебування у зареєстрованому шлюбі, родинних відносин відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію її законних прав та інтересів. Отже, факт перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті [PERSON] [INFO] , факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , мають для заявника юридичне значення та від них залежить виникнення у останньої права на реалізацію спадкових прав, на даний час встановити цей факт в позасудовому порядку заявник не має можливості, зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, заінтересовані особи не зазначають про наявність спору про право в цій частині, тому суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved