Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

24.04.2025 року позивачка подала до суду позовну заяву до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, та аліменти сплачувати [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , який навчається на першому курсі в Харківському національному університеті радіоелектроніки. У зв`язку з навчанням син позбавлений можливості самостійно працювати та заробляти собі на життя. Син постійно проживає разом з нею (позивачкою). Вона сплатила кошти за навчальний рік у сумі 32000 грн., несе витрати на придбання сину всього необхідного одягу, канцтоварів, комп`ютерної техніки, забезпечення мобільного зв`язку та навчального процесу. Однак вона не в змозі самостійно навчати сина та забезпечувати його потреби на належному рівні. Відповідач є молодою працездатною людиною, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, працює у 3-му державному пожежно-рятувальному загоні Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області з охорони об`єктів ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату, а тому має змогу утримувати спільного сина. 29.04.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 02.05.2025 р. [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження від 29.04.2025 р., позовну заяву та додані документи. 13.05.2025 р. від представника відповідача [PERSON] адвоката Шевченко Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина [PERSON] на весь період його навчання, починаючи стягувати з 24.04.2025 р. і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, та аліменти сплачувати [PERSON] . Відзив мотивує тим, що відповідач жодним чином не заперечує проти надання допомоги на утримання повнолітнього сина, який дійсно продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Але при винесенні рішення просить врахувати матеріальний стан відповідача, який проходить службу на посаді начальника 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Сумській області з охорони об`єктів ПАТ «Укрнафта», отримує грошове забезпечення та згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, що становить в середньому близько 4330 грн. Сума аліментів в розмірі 1/10 частини від заробітку відповідача повністю перекриває прожитковий мінімум, який встановлений законодавством для працездатних осіб (3028 грн.). На думку відповідача такий розмір аліментів, враховуючи можливість надання утримання другим з батьків позивачкою по справі, буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, який навчається, так і при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. 20.05.2025 р. від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд при вирішенні питання за заявленою позовною вимогою, врахувати матеріальне становище дитини, яке на даний час залежить виключно від батьків, матеріальне становище відповідача, який стабільно отримує високу заробітну плату та не має інших утриманців, врахувати можливості її участі в утриманні сина, виходячи зі отримуваного нею доходу, врахувати рівень сьогодення з цінами на послуги, продукти харчування та товари народного споживання, вартістю лікування, та виходячи із принципу справедливості, прийняти рішення про стягнення з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, від його доходу щомісячно. Відповідь мотивує тим, що представник відповідача надав довідку про доходи, з якої вбачається, що середньомісячна заробітна плата відповідача складає в середньому близько 41364,25 грн. на місяць і при цьому вважає, що «сума аліментів в розмір 1/10 частини від заробітку відповідача (як вказує представник це 4330 грн. на місяць) повністю перекриває той прожитковий мінімум, який встановлений законодавством для працездатних осіб». Слід зауважити, що 10 % від заробітної плати, вказаної в довідці про доходи № 7 від 05.05.2025 р. не складає 4330 грн. Представник не вказує ту обставину, що відповідач окрім основної роботи практично постійно працює і на іншій роботі. Так, відповідно до рекомендаційного листа № 2-2/12 від 14.02.2022 р. починаючи з 09.07.2018 р. [PERSON] постійно працює у ФОП « [PERSON] » на посаді механіка важкої техніки і його заробітна плата на час видачі довідки складала у ФОП « [PERSON] » 20000 грн. Зазначає, що син навчається в м. Харкові та два-три рази на місяць має необхідність поїхати до навчального закладу, витрати на дорогу складають близько 1500 грн. Окрім цього, додаткових коштів потребує проїзд міським транспортом в м. Харків, харчування та інколи проживання в хостелі, вартість якого також складає 500-700 грн. Проживаючи вдома та навчаючись дистанційно дитина потребує повноцінного харчування, що в середньому на місць складає 3500 грн., плата за інтернет та мобільного зв`язку складає 500 грн. на місяць, вартість канцтоварів та навчальних посібників складає близько 500 грн. в місяць, кишенькові кошти на місяць складають 3000 грн., тренування у спортивному залі коштує 500 грн. на місяць. Наведені витрати складають близько 10000 грн. на місяць. Також зазначає, що вона (позивачка) несе витрати на комунальні послуги, які в зимові місяці становлять близько 7000 грн. Крім цих витрат, необхідні кошти на придбання одягу, взуття, предметів особистої гігієни. Крім того, з квітня 2025 р. син навчається в Охтирському учбово-навчальному центрі на оплатних курсах для отримання посвідчення водія, за що нею сплачено 09.04.2025 р. 11918 грн. Просить суд врахувати, що в період з липня 2024 року і по даний час вона (позивачка) неодноразово лікувалася, лікування потребувало значних коштів, які вона також витрачала зі своєї заробітної плати. Після досягнення дитиною повноліття відповідач жодної матеріальної допомоги сину не надає, покладаючи обов`язок по його утриманню не нею (позивачку). 26.05.2025 р. від представника відповідача [PERSON] адвоката Шевченко Р.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких просить стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина [PERSON] на весь період його навчання, починаючи стягувати з 24.04.2025 р. і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, та аліменти сплачувати [PERSON] . Заперечення мотивує тим, що відповідач жодного дня не працював у ФОП « [PERSON] » та не отримував у нього заробітної плати, що підтверджується Деклараціями про доходи. Наданий позивачкою рекомендаційний лист є підробленим та викладені в ньому відомості не дві повідають дійсності. У відповіді на відзив відсутні підтвердження належних доводів на обґрунтування позиції позивача, що з відповідача необхідно стягувати аліменти саме в розмірі частини від його заробітку та позивач не навела дійсних аргументів на спростування позиції відповідача, котрий вважає, що розмір аліментів - 1/10 частини доходу відповідача буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітнього сина, який навчається, так і не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Також зазначає, що 1/10 частина заробітку відповідача становить в середньому 4330 грн. При забезпеченні такого розміру допомоги в сумі 4330 грн. з боку матері позивачки по справі, допомога на утримання повнолітнього сина становитиме 8660 грн., що наразі більше ніж встановлений в Україні розмір мінімальної заробітної плати найманого працівника. 03.06.2025 р. від позивачки [PERSON] надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що з метою спростування твердження представника відповідача щодо підробки рекомендаційного листа від 14.02.2022 р., виданого ФОП « [PERSON] », вона надає оригінал даного листа та витяг з ЄДР на підтвердження здійснення підприємницької діяльності [PERSON] у м. Охтирка Сумської області. Зазначає, що вказаний рекомендаційний лист у декількох примірниках знаходився серед особистих документів, належних відповідачу [PERSON] , які він залишив у квартирі за адресою [ADDRESS] , після того як перестав проживати разом зі своєю сім`єю у вказаній квартирі. За вказаних обставин саме [PERSON] та ФОП « [PERSON] », який надав [PERSON] вказаний рекомендаційний лист, є відповідальними за його дійсність. Копія вказаного документу нею була надана на підтвердження того, що [PERSON] може мати та має інші додаткові доходи, які не відображаються у його щорічних деклараціях та які свідчать про те, що він є матеріально забезпеченим і сплата аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі частини його доходів, не вплине на його матеріальний стан та не поставить його у скрутне матеріальне становище. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно із\~статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно зі\~ст.\~\~199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право\~\~на\~\~утримання\~\~припиняється\~\~у\~\~разі\~\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] [INFO] досяг повноліття, він навчається в Харківському національному університеті радіоелектроніки, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2024 р. до 30.06.2027 р., що підтверджується довідкою № 25/210 від 22.04.2025 р., копією договору про навчання у закладі вищої освіти від 14.08.2024 р., копією договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця № 05пк від 14.08.2024 р. (а.с. 15-17,19). Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 05пк від 14.08.2024 р. вартість освітньої послуги становить: за 2024/2025 навчальний рік 31990,00 грн., за 2025/2026 навчальний рік 35189,00 грн., за 2026/2027 навчальний рік 38708,00 грн., за 2027/2028 навчальний рік 40235,00 грн. 22.08.2024 р. позивачкою [PERSON] здійснено оплату освітньої послуги за 2024/2025 навчальний рік в розмірі 31990,00 грн., що підтверджується квитанцією від 22.08.2024 р. (а.с. 18). Встановлено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання він ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у нього відсутні власні кошти на навчання. [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ОСББ «Олім-2016» від 14.11.2024 р. (а.с. 13). Позивачка [PERSON] працює в Охтирській РДА та отримує заробітну плату розмір якої за березень 2025 р. становить 26936,97 грн., що підтверджується довідкою Охтирської РДА від 19.05.2025 р., відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про джерела та суми нарахованого доходу від 20.05.2025 р. Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати батьки. При цьому, суд зазначає, що витрати [PERSON] на продукти харчування, одяг, та інші додаткові витрати на життя сина є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби,оплачувати комунальні послуги, інтернет та мобільний зв`язок, та а це потребує певних коштів. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, судом не було встановлено наявності інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача, відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за станом здоров`я, або з інших підстав не може виконувати своїх обов`язків по утриманню повнолітнього сина. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] займає посаду начальника загону 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області з охорони об`єктів ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату, розмір якої за квітень 2025 р. становить 43299,74 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 7 від 05.05.2025 р., тому має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за рішенням суду. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище [PERSON] , який навчається на денній формі навчання, через денну форму навчання ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як у нього відсутні власні кошти на харчування, одяг, проїзд до навчального закладу, на придбання навчальних приналежностей. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан відповідача [PERSON] , який займає посаду начальника загону 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області з охорони об`єктів ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] . Враховуючи, що повнолітній [PERSON] навчається на денній формі, ніде не працює, власного доходу не має, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги необхідної для його життєдіяльності, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, а також враховуючи можливість надання утримання другим з батьків позивачкою по справі, яка отримує невелику заробітну плату, перебувала на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , який навчається, в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. З довідки про доходи № 7 від 05.05.2025 р. вбачається, що розмір заробітної плати відповідача [PERSON] за січень-березень 2025 р. становить по 41364,25 грн., за квітень 2025 р. 43299,74 грн. Тобто 1/6 частини заробітку відповідача становить в середньому 6975 грн. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітнього сина, який навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини доходу відповідача посилається на те, що відповідач отримує заробітну плату в середньому 41364,25 грн. на місяць та отримує дохід від роботи у ФОП « [PERSON] ». На підтвердження даних доводів позивачка надала рекомендаційний лист № 2-2/12 від 14.02.2022 р., виданий ФОП [PERSON] , відповідно до якого з 09.07.2018 р. [PERSON] постійно працює у ФОП « [PERSON] » на посаді механіка важкої техніки і його заробітна плата становить 20000 грн. Однак даний рекомендаційний лист не є належним та допустимим доказом отримання доходу відповідачем. Крім того, відповідачем надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про джерела та суми нарахованого доходу за 2021-2025 роки в яких відсутні відомості про отримання [PERSON] доходу у ФОП « [PERSON] ». Враховуючи викладене, доводи позивачки про отримання відповідачем доходу від роботи у ФОП « [PERSON] суд не бере до уваги. Крім того, суд не бере до уваги доводи позивачки про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів тієї обставини, що нею сплачено 09.04.2025 р. 11918 грн. за навчання сина в Охтирському учбово-навчальному центрі на оплатних курсах для отримання посвідчення водія, при цьому суд виходить з наступного. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд вказав, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, сплата витрат за навчання сина в Охтирському учбово-навчальному центрі на оплатних курсах для отримання посвідчення водія, є додатковими витратами, та не стосуються правовідносин, які виникають між батьками та повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання, а тому не враховуються судом при визначенні розміру аліментів.\~\~ Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial