Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок 1970 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , 1946 р.н., який помер [INFO] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява\~ [PERSON] \~обґрунтована тим,\~що [INFO] \~ помер\~ [PERSON] ,\~який за\~життя склав\~заповіт,\~яким усе\~своє майно\~заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] за померлим [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний будинок. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 31.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, витребувано у приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Наталії Іванівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 19/2018 до майна [PERSON] , 1946 р.н., який помер [INFO] . У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка на адресу суду спрямувала заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від представника Райгородоцької сільської ради Борисенко О. А. у матеріалах справи міститься заява, яка надійшла через підсистему «Електронний суд» про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [INFO] у с. Велика П`ятигірка Бердичівського району Житомирської області помер [PERSON] (а.с. 8). За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе належне на день смерті майно заповів [PERSON] . Заповіт від 02.02.2011 посвідчений секретарем Великоп`ятигірської сільської ради Юмаєвою О. П., р.№ 4 (а.с. 9). З матеріалів спадкової справи № 19-2018 від 12 березня 2018 року до майна [PERSON] вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею заповітом до майна померлого. На підставі заяви № 72 від 02.04.2018 дружина померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки, її право забезпечено за рахунок іншого спадкового майна (а.с. 76). Відповідно до виписки з погосподарської книги від 24.04.2024 виданої Великоп`ятигірським старостинським округом Райгородоцької сільської ради Житомирської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] номер об`єкта ПГО 0152-1 в погосподарській книзі № 4 за 2017 рік відкритий на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Загальна площа 56, 1кв. м, житлова - 22,2 кв. м. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) не приватизована (а.с. 11). З довідки від 16.03.2018 виданої Великоп`ятигірською сільською радою Бердичівського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою були зареєстровані, серед інших, дочка [PERSON] , дружина [PERSON] (а.с. 63). Постановою від\~08.05.2024\~приватний нотаріус\~ відмовив\~ [PERSON] \~ у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 12). На вищевказане будинковолодіння 10.12.2024 виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] з якого вбачається, що житловий будинок (літера (A - 1) за планом), 1970 року побудови, загальною площею 46, 8 кв. м, ганок літ. «а» 1970 р.п., погріб літ. «Б-1» 1971 р.п., сарай літ. «В-1» 1971 р.п., убиральня літ. «Г-1» 1971 р.п. (а.с. 17-21). Із довідки № 1001 від 31.05.2024 виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вбачається, що станом на 31.12.2012 на житловий будинок [ADDRESS] право власності не зареєстроване. Загальна площа будинку 46,8 кв. м, житлова площа 29, 2 кв. м (а.с. 16). Згідно з інформацією відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 07.11.2024, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" земельна ділянка по [ADDRESS] не обліковується. Державний акт на ім`я [PERSON] на дану земельну ділянку не видавався (а.с. 10). Зі звіту №253/01 від 20.01.2025 про незалежну оцінку, вбачається, що ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 97320,00 грн (а.с. 31-32). Відповідно до Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 15). Норми права, які застосовані судом, позиція суду Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У частині 1 статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2013), речові права на нерухомість, що виникли до цієї дати, визнаються дійсними за наявності: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц. Оскільки спірний будинок збудовано до 1992 року, він знаходиться на земельній ділянці, яка не приватизована, виготовлено технічний паспорт на це будинковолодіння та згідно з погосподарською книгою будинок рахується за спадкодавцем, суд дійшов висновку, що спадкодавець набув право власності на будинок, який після його смерті входить до спадкової маси. Суд зазначає, що право власності спадкодавцем на цей будинок було набуто у порядку, який існував на час будівництва житлового будинку, яке не пов`язувалося із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 року у справі №207/2386/16-ц. У зв`язку з тим, що позивачка позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок, в порядку спадкування за законом слід визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та зважаючи, що позивачка не просить компенсувати їй судові витрати, суд залишає судові витрати за позивачкою.

Outcome: approved