Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Окорський Віталій Васильович, заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, виконавчий комітет Дніпровської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В обґрунтуванні заяви [PERSON] (заявник) зазначено про те, що вона познайомилась з [PERSON] (безвісно відсутній) у 1984 році, в тому ж році у них народилася перша дитина, донька, [PERSON] . 01 листопада 1986 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим відділом РАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська. [INFO] у них народилась друга дитина, син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Спочатку вони винаймали житло на лівому березі у м. Дніпропетровську, чоловік навчався в той час в Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті, що підтверджується дипломом серії [NUMBER] від 24.06.1991р. Потім вони переїхали до його матері в Донецьку область, селище Миронівський, де спочатку проживали у його матері, а потом у гуртожитку по [ADDRESS] , де прожили 10 років. У 1996 році чоловік поїхав на заробітки до російської федерації. Через рік він повернувся та забрав сім`ю із собою і в 1997 році у них народилась третя дитина [PERSON] . Вони винаймали житло, чоловік працював, а кошти надсилали її матері, яка доглядала їх старших дітей. У 1998 році вони переїхали до її брата в підмосков`я, місто раменське, але через хворобу сина потрапили в лікарню. Після виписки чоловік залишив їх у брата, сказавши, що їде до москви на заробітки. Тоді він так і не повернувся, а через два місяці заявниця з дитиною повернулася додому в Україну. З того часу він не підтримував з ними зв`язок. Відомо, що у 1999 році він телефонував своїй матері просив документи для отримання паспорта, оскільки загубив свій. Відтоді місце його перебування невідоме. Протягом останніх 25 років він не з`являвся, не підтримував жодного контакту ні з заявницею ні з дітьми. Всі намагання знайти чоловіка виявились безрезультатними. Оскільки він неодноразово залишав заявницю з дітьми на невизначений строк, а потім з`являвся, розшукувати його надалі вони не стали. Наскільки заявниці відомо від його матері він в Україну більше не повертався. Факт відсутності [PERSON] в житті заявниці підтверджується довідкою № 392 від 27.12.2024 виданою Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якій вказано, що чоловік [PERSON] ніколи не був зареєстрований та не проживав в [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини заявниця просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Миронівський Донецької області безвісно відсутнім з 1999 року. Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Цією ж ухвалою суду по справі витребувано докази. До судового засідання з`явилися представник заявника адвокат Окорський В.В., представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Стахова О.В., інші особи до судового засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. Під час судового розгляду представник заявника адвокат Окорський В.В. пояснив суду про те, що [PERSON] познайомилась з [PERSON] у 1984 році, в тому ж році у них народилася перша дитина, донька, [PERSON] . 01 листопада 1986 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим відділом РАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська. [INFO] у них народилась друга дитина, син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Спочатку вони винаймали житло на лівому березі у м. Дніпропетровську, чоловік навчався в той час в Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті, що підтверджується дипломом серії [NUMBER] від 24.06.1991р. Потім вони переїхали до його матері в Донецьку область, селище Миронівський, де спочатку проживали у його матері, а потом у гуртожитку по [ADDRESS] , де прожили 10 років. У 1996 році чоловік поїхав на заробітки до російської федерації. Через рік він повернувся та забрав сім`ю із собою і в 1997 році у них народилась третя дитина [PERSON] . Вони винаймало житло, чоловік працював, а кошти надсилали її матері, яка доглядала їх старших дітей. У 1998 році вони переїхали до її брата в підмосков`я, місто раменське, але через хворобу сина потрапили в лікарню. Після виписки чоловік залишив їх у брата, сказавши, що їде до москви на заробітки. Тоді він так і не повернувся, а через два місяці заявниця з дитиною повернулася додому в Україну. З того часу він не підтримував з ними зв`язок. Відомо, що у 1999 році він телефонував своїй матері просив документи для отримання паспорта, оскільки загубив свій. Відтоді місце його перебування невідоме. Протягом останніх 25 років він не з`являвся, не підтримував жодного контакту ні з заявницею ні з дітьми. Всі намаган6яя знайти чоловіка виявились безрезультатними. Просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надала суду письмові пояснення у справі та у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до\~статті 43 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені\~статтею 44 ЦК України. Згідно\~статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини 2\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Судом перевірені докази, які надані в копіях на підтвердження викладених в заяві обставин, зокрема: копію паспорта заявниці [NUMBER] від 29.02.2000 року, копію РНОКПП заявниці, свідоцтво про укладання шлюбу [NUMBER] від 01.11.1986 року, копію свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.12.1997 року, копію диплому [NUMBER] від 24.06.1991року, копію сповіщення про зниклого безвісти № 3819 від 30.10.2024 року, довідку Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради від 27.12.2024 року № 392, довідку Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради від 01.11.2024 року № 340, копією листа з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, копією талону-повідомлення єдиного обліку №86 від 21.03.204 р. про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, копією витягу з ДРДС, копіює витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, копією службового розслідування. Згідно з відповіддю від ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24.04.2025 року № 1210-1081/1210.1-25, [PERSON] , [INFO] не значиться зареєстрованим у Дніпропетровській області. Відповідно до листів з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.05.2025 року, відомості стосовно перетину кордону [PERSON] , [INFO] не виявлено. Згідно з довідкою, видано Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради від 01.11.2024 року № 340, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] , син. Згідно з довідкою, видано Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради від 27.12.2024 року № 392, [PERSON] , [INFO] не був зареєстрованим та не проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії талону-повідомлення єдиного обліку №86 від 21.03.204 р. про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення [PERSON] зверталася до поліції стосовно факту втрати зв`язку з чоловіком [PERSON] , який проживав у росії з 1996 року. Також судом встановлено, що визнання [PERSON] , [INFO] для заявниці має правові наслідки, тому що він є її чоловіком. Крім того, у зв`язку із зникненням безвісти на війні сина заявниці, [PERSON] , вона, як його матір, має право на отримання від держави грошової допомоги. З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Відомості про місце перебування [PERSON] , [INFO] відсутні, а вжиті заходи для його встановлення не дали результатів. Згідно з частиною 1\~статті 309 ЦПК України\~у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. Згідно частини 7\~статті 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved