Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Відділ обліку та розподілу житла Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод в користуванні та вселення в квартиру. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Відділ обліку та розподілу житла Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод в користуванні та вселення в квартиру задоволено, яким: -усунуто перешкоди для [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] ; -стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 26.02.1999 року, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 09.12.2005 року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) судовий збір в розмірі по 605,60 грн. з кожного. 02.04.2025 року представник позивачки адвокат Соломон О.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/20163/24 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17\~500,00 грн. по 8750,00 грн. з кожного. До вказаної заяви долучено копії Договору про надання професійної правничої допомоги від 06.09.2024 року, копію Акту наданих правничих послуг від 01.04.2025 року та копію Довіреності від 05.09.2024 року. 22.05.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачкою - 2 - [PERSON] подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких вона просить суд врахувати відсутність доказів фактичної оплати витрат на правничу допомогу (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа, касового чека тощо), що ставить під сумнів їхню реальність; відсутність підстав для нарахування та сплати 2 500,00 грн. за участь адвоката у судовому засіданні 26.03.2025 року; неподання всупереч вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; зазначає про підписання акту наданих правничих послуг неповноважною на це особою, що вказує на неналежність та недопустимість даного доказу. Також у вказаних запереченнях відповідач 2 покликається на неспівмірність витрат на правничу допомогу складності справи та значно вищі у порівнянні з ринковими ціни адвокатських послуг та на своє скрутне матеріальне становище і наявність хвороб, що потребують хірургічного лікування, додає відповідні підтверджуючі документа та просить суд зменшити розмір стягнення судових витрат понесених позивачем. Представник заявниці - адвокат Соломон О.М. в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, просить її задоволити. Відповідач - 1 [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Відповідачка 2 [PERSON] та її представник - адвокат Польова Е.М. в судовому просять відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав викладених у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник третьої особи - Відділу обліку та розподілу житла Виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Заслухавши думку учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Відділ обліку та розподілу житла Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод в користуванні та вселення в квартиру задоволено, яким: -усунуто перешкоди для [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] ; -стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 26.02.1999 року, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 09.12.2005 року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) судовий збір в розмірі по 605,60 грн. з кожного. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). У відповідності до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Частиною 3 ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу та вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що представник позивачки - адвокат Соломон О.М. просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17\~500,00 грн. по 8750,00 грн. з кожного. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивачки - адвокатом Соломон О.М. надано суду копії: Договору про надання професійної правничої допомоги від 06.09.2024 року, Акту наданих правничих послуг від 01.04.2025 року, Довіреності від 05.09.2024 року. З положень п 3.2. Договору про надання професійної правничої допомоги від 06.09.2024 року вбачається, що Клієнтка зобов`язана оплатити за надання правничої допомоги визначеної у п. 1.1. Договору гонорар у сумі: 15 000,00 грн. за попереднє консультування, підготовку, складання та подання заяви до суду першої інстанції; 2 500,00 грн. за участь в одному судовому засіданні, починаючи з третього судового засідання, враховуючи підготовче; 2 500,00 грн. за одну годину надання послуг, інших, ніж визначено у попередньому пункті. Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, адвокат Соломон О.М. взяла участь лише в одному судовому засіданні по справі, яке відбулось 26.03.2025 року, а тому нарахування 2 500,00 грн. за участь адвоката у судовому засіданні суперечить умовам Договору про надання професійної правничої допомоги від 06.09.2024 року, а тому суд дійшов до висновку про безпідставність включення 2 500,00 грн. за участь адвоката Соломон О.М. у судовому засіданні 26.03.2025 року до витрат на професійну правничу допомогу та стягнення цих коштів із відповідачів. З долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, аналітичну роботу, підшуковування судової практики, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. Позивачем всупереч вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України не було подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення міститься клопотання відповідача 2 Котелі Л.В. про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у зв`язку із їх не співмірністю. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Однак, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України (Постанова КЦС ВС від 31.08.2023 року № 824/20/23 (61-6611ав23). У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Дослідивши заяву про розподіл судових витрат, виходячи з положень ЦПК України, судової практики, позиції відповідачки 2 [PERSON] та її представника адвоката Польової Е.М., в тому числі щодо скрутного матеріального становища та стану здоров`я відповідачки - 2, що потребує проведення оперативного втручання, на підставі встановлених судом доказів, суд зменшує розмір відшкодування витрат на правничу допомогу, який підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивачки в розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: partial