Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, однак у неї відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А», сарая літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», огорожі під №№ 1, 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А», сарая літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», огорожі під №№ 1, 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року [PERSON] була його одноособовим членом. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 27.01.1999 року, посвідчений секретарем Михальчанської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 12. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 28.11.2013 року позивач [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 412/2013 і 13.03.2015 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо грошового внеску. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Статтею 1216\~ЦК України\~визначено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved