Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

31.03.2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] (далі по тексту - позивач) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до позовних вимог позивач просила суд: стягути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] у розмірі 8290 грн., щомісячно з квітня 2025 року до припинення навчання [PERSON] (червень 2028 року). Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.10.1995 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 07.10.1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Баришівського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 68. У шлюбі народилися сини: [PERSON] , [INFO] (додаток 2) та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу діти проживали із позивачем. 03 вересня 2018 року Шевченківським районним судом м.Києва було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання меншого сина, [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач, [PERSON] після досягнення 18 років продовжує навчання, відповідно до довідки № 376 від 18.03.2025, він навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, факультет радіофізики, електроніки та комп?ютерних систем, освітній рівень - бакалавр, на денній формі навчання, закінчує навчання 30 червня 2028 року. Для забезпечення потреб меншого сина, [PERSON] , [INFO] , в навчанні, харчуванні, підтримці здоров?я та розвитку, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Ухвалою суду від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0610245690986), проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2016 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи з 15.12.2007 року до досягнення повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом денної форми навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, факультет радіофізики, електроніки та комп?ютерних систем, освітній рівень - бакалавр, закінчує навчання 30 червня 2028 року. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018р. у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] - син відповідача на день звернення до суду не досяг 23 років, навчається на денній формі навчання, що відповідно позбавляє можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим, він потребує матеріальної допомоги. Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує, що суду не надано будь-яких доказів наявності незадовільного стану здоров`я відповідача або наявності у нього на утриманні інших осіб. Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач не може працювати за станом здоров`я або має якісь інші протипоказання до роботи. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 8 290 грн., щомісячно, починаючи з 01.04.2025 року до дати закінчення навчання [PERSON] , але не більше як до досягнення 23 років. Крім того, в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved