Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення [PERSON] 23 років, за умови, що дитина буде продовжувати навчання. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 19.11.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який було розірвано 12.07.2018 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.06.2006 року. Зазначила, що 25.09.2007 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист про стягнення аліментів на дитину сторін спору до досягнення дитиною повноліття, проте наразі батько дитини аліменти на його утримання не сплачує, оскільки він набув повноліття, але набуття повноліття не тягне за собою відсутність необхідності у матері та батька і надалі матеріально підтримувати дитину. Пояснила, що їх син - [PERSON] є здобувачем вищої освіти Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, студент ІІ-го курсу факультету економіки та екології моря, спеціальність Менеджмент. Зарахований був на навчання з 10.08.2023 року. Дата завершення навчання 30.06.2027 року, відповідно до довідки від 10.01.2025 року № 252. Позивач вказала, що дитина сторін потребує матеріального забезпечення в період його навчання на денній формі, адже в цей час він ще не може мати самостійний заробіток, який міг би покрити всі його витрати, пов`язані з навчанням, життям, харчуванням, проїздом до/з навчального закладу, забезпеченням себе речами і всім необхідним. Крім того, син потребує купівлі одягу, взуття по сезону, мати витрачає кошти на посібники, книги, зошити, які необхідні для навчання тощо, відвідує репетиторів з вивчення мов. Відповідач є працездатною особою яка має можливості заробляти кошти, в т.ч. і на матеріальне забезпечення дитини, яка продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки в т.ч. і зі сторони батька. Оскільки відповідач працює та має постійний дохід, позивач вважала, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення [PERSON] 23 років, за умови, що дитина буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідач скористався своїм правом на відзив, так 14.03.2025 року на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просив позовну заяву [PERSON] до нього, [PERSON] задовільнити частково - стягнути з нього на користь Позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/8 з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до моменту досягнення [PERSON] 23 років. Вказав, що вважає позовні вимоги позивача не в повній мірі обґрунтованими, частково безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Так, окрім спільного з позивачем сина [PERSON] він виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що, на його думку необхідно враховувати при визначені розміру стягуваних аліментів. Крім того, вказав, що фактично на його утриманні перебувають його батьки - [PERSON] , [INFO] , та батько - [PERSON] , [INFO] , які, з урахуванням похилого віку не працюють, отримують мінімальну пенсію. До того ж повідомив, що 11.11.2024 року його матері було встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується довідкою до Акта огляду МСЕК № 519795, у зв`язку з чим, вона потребує допомоги для придбання численних медикаментів для постійного лікування. Звернув увагу суду, що на сьогоднішній день проходить службу в Національній поліції Україні на посаді оперуповноваженого Управління карного розшуку Головного Управління Національної поліції в Херсонській області, а тому вимушений не лише періодично змінювати місто мешкання і періодично вертатись в м. Миколаїв, але і також витрачати кошти на ремонт особистого та службового транспорту для виконання своїх службових обов`язків, що також прямо впливає на його матеріальний стан. В той же час, зазначив, що позивач - [PERSON] , офіційно працює і також має можливість допомагати спільному сину в період його навчання. Окремо зауважив, що не відмовляється від надання допомоги своєму сину не лише в період його навчання і протягом останніх декількох років постійно надсилає грошові перекази сину, безпосередньо на його банківську карту. У відповіді на відзив позивач наполягала на позовних вимогах в первинній редакції позовної заяви та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Вказала, що надала докази, які підтверджують, що він перебуває на денній формі навчання, і не погоджується з тим, що наявність у відповідача батьків, які знаходяться на пенсії, може вплинути на розмір аліментів, які відповідач зобов`язаний сплачувати на дитину. Зазначила, що наявність у матері відповідача інвалідності не може свідчити, що вона перебуває на його утриманні, оскільки мати з батьком проживають разом однією сім`єю, отримують пенсію, тобто є матеріально забезпеченими та захищеними. Крім цього відповідачем не подано суду доказів несення витрат на забезпечення батьків, забезпечення їх лікарськими препаратами тощо. Позивачка вважала за необхідне окремо звернути увагу суду, що син сторін потребує матеріальних витрат, пов`язаних з його станом здоров`я, зокрема, з захворюванням хребта, яке потрібно лікувати, систематично спостерігати шляхом проведення томограм, потрібна реабілітація, лікувальні масажі. Зауважила стосовно ремонту автомобілів, що використання авто у повсякденному житті це не життєво важлива потреба, яка може бути пріоритетом у порівнянні з наданням допомоги своїй дитині. В судове засідання призначене на 08.05.2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Кучерява Т.Ю., в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, просив позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/8 з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до моменту досягнення [PERSON] 23 років. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.11.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який було розірвано 12.07.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.06.2006 року, виданого Інгульською сільською радою Баштанського району Миколаївської області. 25.09.2007 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист про стягнення аліментів на дитину сторін спору до досягнення дитиною повноліття, проте наразі батько дитини аліменти на його утримання не сплачує. [PERSON] , [INFO] , є здобувачем вищої освіти в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова, студент ІІ-го курсу денної форми навчання. Факультет економіки та екології моря, спеціальність Менеджмент. Зарахований був на навчання з 10.08.2023 року, відповідно до Наказу №645-уч-(Зарахування). Термін навчання: 01.09.2023 30.06.2027 року, про що свідчить надана суду довідка Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова від 10.01.2025 року № 252. Судовим розглядом також встановлено, що 11.06.2019 року відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від вказаного шлюбу відповідач має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та на його утриманні перебувають його батьки - [PERSON] , [INFO] , та батько - [PERSON] , [INFO] , 11.11.2024 року матері відповідача було встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується довідкою до Акта огляду МСЕК № 519795. Згідно з наданими суду відомостями на виконання ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.04.2025 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, пенсію не отримує. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , отримує дохід від ГУНП в Херсонській області. Так, дохід за період січень лютий 2025 року складає 153\~159,19 грн. Окрім того, судом встановлено, що відповідач допомагає сину шляхом переказу грошових коштів, безпосередньо на його банківську карту, що підтверджується квитанціями наданими суду: №1/5045987561002221 від 14.02.2025р., №1/5030987263655711 від 30.01.2025р., №1/5018987211559035 від 18.01.2025р., №1/4365987547117747 від 30.12.2024 р., № 1/4352987416878616 від 17.12.2024р., №1/4336987076892740 від 01.12.2024р., №1/4327987286191183 від 22.11.2024р. та інші. Відповідно до наданих суду довідок про доходи № 60, №61 від 03.04.2025 року, виданих Інгульською сільською радою, встановлено, що позивач працює в Інгульській сільській раді на посаді Директора Будинку культуру звідки і отримує дохід, заробітна плата у період січень березень 2025 року складає 25 042,56 грн., у період січень грудень 2024 року 114\~593,26 грн. На день звернення до суду син сторін - [PERSON] , [INFO] , не досяг 23 років, зареєстрований разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] та продовжує навчання на денній формі навчання, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, який міг би покрити витрати, пов`язані з навчанням, життям, харчуванням, проїздом до/з навчального закладу, забезпеченням необхідними речами. Крім того, він потребує купівлі одягу, взуття по сезону, мати витрачає кошти на посібники, книги, зошити, які необхідні для навчання тощо, забезпечує відвідування репетиторів з вивчення мов, з огляду на це він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. За правилами частини 1\~статті 199 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Статтею 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи в сукупності зібрані докази, з урахуванням матеріального становища сторін, зокрема суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, потребу в матеріальній допомозі повнолітнього сина, що продовжує навчання на денній формі, суд вважає за необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду, тобто з 10.02.2025 р. і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років, що буде належним захистом прав повнолітнього сина. Суд також зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення вимоги щодо стягнення аліментів, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн. Ві Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Outcome: partial