Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Відповідно до ухвали Саратського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини направлені за підсудністю до Суворовського районого суду м.Одеси. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.07.2023 року, матеріали справи розподілено на суддю Кузьміну О.І. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.07.2023 року заяву [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини залишено без руху. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та призначено розгляд справи на 29.09.2023 року на 12 годин 30 хвилин. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.10.2023 року, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Кузьміної О.І. відповідно до наказу №17-о/с від 06.10.2023 року , матеріали справи розподілено на суддю Аліну С.С. До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , разом зі спадкодавцями - матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на день відкриття спадщини. Заяву обгрунтовано тим, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. [PERSON] та [PERSON] мали також синів - [PERSON] та [PERSON] . Восени 2005 року матір [PERSON] - [PERSON] захворіла, тому заявниця забрала її до м. Одеси, де вона проходила лікування у МКЛ № 1. Після проходження курсу лікування мати була виписана з лікарні у зв`язку з тим, що потребувала постійного догляду. Заявниця [PERSON] фактично проживала з батьками у [ADDRESS] , а зареєстрована була за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.01.2006 р. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27.02.2006 р. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06.10.2006 р. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.04.2023 р. На теперішній час [PERSON] є єдиним спадкоємцем своїх батьків першої черги. Після смерті матері [PERSON] заявниця [PERSON] продовжувала доглядати за батьком - [PERSON] та вела з ним спільне господарство. Таким чином, [PERSON] фактично проживала з батьками на момент відкриття спадщини, хоча не була там зареєстрована. Після відкриття спадщини спадкодавці залишили майно: -будинок [ADDRESS] , та земельної ділянки під будинком; -земельна ділянка з кадастровим номером: 5124584900:01:001:0318, площею 4,52 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, власником є [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА 846573, який виданий 10 листопада 2005 року; -земельна ділянка з кадастровим номером: 5124584900:01:001:0319, площею 4,52 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, власником є [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА 846574, виданим 10 листопада 2005 року.; -право на майновий пай співвласника колективного сільськогосподарського підприємства «Родина» Саратського району Одеської області [PERSON] , загальною вартістю майна станом на 01 січня 2001 року на 2248 грн, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва на майновий пай 10404-2772; -право на майновий пай співвласника колективного сільськогосподарського підприємства «Родина» Саратського району Одеської області [PERSON] , загальною вартістю майна станом на 01 січня 2001 року на 4 736 грн, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва на майновий пай 10405-2781. 18.04.2014 року за заявою [PERSON] Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 41/2014. Свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. Спадкоємцями на той час були [PERSON] та [PERSON] . 30 травня 2019 року Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона не надала документи, які підтверджують факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та призначено розгляд справи на 07.12.2023 року на 11 годин 30 хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.05.2024 року заяву [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини залишено без розгляду. Постановою Одеського апеляційного суду від 19.11.2024 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - задоволено. Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 01.05.2024 року -скасовано. Цивільну справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.01.2025 року відкрито провадження по справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями та призначено судове засідання на 05.02.2025 року на 11 годин 15 хвилин. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, від представника [PERSON] - адвоката Булгарова О.О. до суду надійшла письмова заява, про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримав у повному обсязі, просить суд задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав письмову заяву яка міститься в матеріалах справи про розгляд справи за його відсутності (а.с.161). Представник Плахтіївської сільської ради Стоянов Т., визнала заявлені вимоги заявниці [PERSON] , вважає що зява підлягає задоволенню ( арк.сп.46). Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що заява є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24.06.1954 р., актовий запис №76 ( арк.сп.195). Мати заявниці [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.01.2006 р. (арк.с.7). Батько заявниці [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06.10.2006 р. (арк.с.8). Із матеріалів справи вбачається, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] були діти: [PERSON] який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27.02.2006 р. (арк.с.6); [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.04.2023 р. (арк.с.9). Відповідно до письмових заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 05.12.2023 року вбачається, що їх сусідами за адресою: [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] . Восени 2005 року захворіла [PERSON] , яку [PERSON] забрала її до м. Одеси. Після курсу лікування [PERSON] приїхала у с.Плахтіївку десь приблизно перед новим 2006 роком. З того часу [PERSON] фактично проживала з батьками, оскільки батьки були літнього віку, а мати та батько хворіли. [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] утримувала своїх батьків і доглядала за ними, вона періодично їздила до м.Одеси, але фактично проживала за адресою: [ADDRESS] .Також за цією адресою проживав і її брат [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , за яким також доглядала [PERSON] , вона забезпечувала батька продуктами, ліками. Вирішувала питання щодо лікування батька ( арк.сп.69-71). Відповідно до довідки від 27.09.2023 року за №327 яка видана виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області про те, що дійсно громадянинка [PERSON] , [INFO] , у період з 05.05.2005 року по 10.10.2006 року постійно проживала, вела спільне господарство та здійснювала догляд за своїми батьками [PERSON] ( померла [INFO] ) та [PERSON] ( помер [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Довідка підписана та завірена Секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С. ( арк.сп.77). Відповідно до письмової довідки від 02.03.2017 року за №535, видана про те що дійсно на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] по [ADDRESS] , та вели спільне господарство ( арк.сп.78). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного хворого), вбачається що [PERSON] , [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні у МКЛ №1 у м.Одесі, у період з 09.12.2005 року по 27.12.2005 рік ( арк.сп.80-81). На виконання ухвали Суворовського районного суд м.Одеси від 04.04.2025р. про витребування доказів, до Пересипського районного суд м.Одеси 01.05.2025р. надійшли копії спадкових справ: після померлої [INFO] [PERSON] за №267/2018, яка заведена Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, та після померлого [INFO] [PERSON] за №41/2014, яка заведена Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області ( 189-217). 30 травня 2019 року за № 338/07-31 Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було постановлено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона не надала документи, які підтверджують факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ( арк.сп.11). Згідно п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2. ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття З СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Місцем проживання фізичної особи згідно з частинами першою, другою та шостою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщенню придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідною населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місць проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняті спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бут довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельно кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копі рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасно прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанні спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченої» законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один і одного. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місця проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. » Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 77 80 ЦПК України передбачено, що докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. При таких обставинах, заява [PERSON] , заінтересована особа Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved