Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

01.04.2025 року до Коростенського міськрайонного\~суду Житомирської\~областізвернувся позивач Приватне підприємство "Он Лайн" з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги. В обґрунтування позову зазначає, що Приватне підприємство «Он Лайн» внесено до Реєстру суб`єктів у сфері медіа 28.03.2024 року провайдером аудіовізуальних сервісів рішенням №1107 від 28.03.2024 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та мало ліцензію провайдера програмної послуги серія HP №00583-п виданою Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення від 12.07.2017 року. [PERSON] заключив з Приватним підприємством «Он Лайн» договір про надання телекомунікаційних послуг та технічне обслуговування кабельної телемережі №1702 від 08.12.2010 року на підключення кабельної телемережі за адресою: [ADDRESS] , тому є абонентом позивача, споживачем телекомунікаційних послуг та використовував такі послуги фактично до 17.05.2025 року. 17.05.2025 року відповідачу було тимчасово припинено надання телекомунікаційних послуг відповідно до пункту 4.1.4 Договору в зв`язку несплатою абонентної плати телекомунікаційних послуг. Між позивачем і відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання телекомунікаційних послуг, однак відповідач по справі вчасно не сплачував кошти за надані послуги і основна заборгованість згідно виписки з особового рахунку ( [ADDRESS] ) з 1 січня 2022 року по 17 березня 2025 складає 3083,90 грн. Щодо строків позовної давності для визначення суми боргу вказано наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів 15.01.24, 19:22 Єдиний державний реєстр судових рішень України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної, функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню 1 поширенню коронавірусної хвopoби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від зо березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін що деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVII)- 19).строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цьоґо Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». В подальшому чинним законодавством встановлено, що відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому, відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації. На даний час строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року на 90 діб, згідно Закону України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 січня 2025 року№ 4220-ІХ. Заборгованість, яка склалася у відповідача в сумі 3089,90 грн. підтверджується роздруківкою особового рахунку на підставі якого йому надавалися договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено: договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Між позивачем та відповідачем склались договірні відносини з приводу надання телекомунікаційних послуг, а саме позивач надавав такі послуги відповідачу, а останній такою послугою користується для задоволення своїх потреб. Відповідно пункту 3.3. Договору відповідач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 10 (десятого) числа місяця, за який проводиться розрахунок. Відповідачу була надіслана претензія № 24 від 28 лютого 2025 року з пропозиція в добровільному порядку перерахувати заборгованість, яку він отримав 07.03.2025 року. Станом на 24 березня 2025 року заборгованість по наданих послугах не погашена. Несплата за надані телекомунікаційні послуги завдає Приватному підприємству «Он Лайн» матеріальних збитків у вигляді сплачених каналам винагороди. За таких обставин просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного підприємства «Он Лайн» (код 30549856), борг за телекомунікаційні послуги у розмірі 3083,90 грн. Одночасно просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації, яка отримана особисто 08.04.2025 року, що стверджується довідкою про вручення рекомендованого поштового повідомлення. 11.04.2025 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (заперечення), у якому він зазначає, що заявлені позовні вимоги не визнає і просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що протягом певного періоду (з грудня 2010 по лютий 2022р.) він користувався послугами підприємства «Он Лайн» та добросовісно сплачував абонентну плату до 2022 року В лютому 2022 р. виникли обставини, які безпосередньо вплинули на умови виконання договору, та які зазначені в п. 6.1. Договору №1702. Згідно п.2 ст. 526 ЦК України, виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно п. 6.1. Договору сторони повністю або частково звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе Договором зобов`язань у випадку виникнення обставин непереборної сили, які не залежать від волі сторін, але які безпосередньо впливають на умови та об`єктивні можливості виконання Договору, до таких обставин, окрім інших, відносяться військові дії в Україні. З початку введення військового стану в Україні та з початку військових дій, які безпосередньо торкнулись м.Коростень, та вплинули на умови виконання Договору, послугами підприємства він не користується. Борг в сумі 3083,90 грн. вважає штучним та необґрунтованим. Згідно п. 4.1.4 Договору позивач має право при повторному порушенні п.3.3 розірвати договір зі споживачем в односторонньому порядку. Тобто, коли він не вніс дві абонентські плати, та мав заборгованість за два місяці, позивачу, згідно Договору, надано право розірвати із ним Договір в односторонньому порядку, та не продовжувати надавати неоплачені послуги, штучно збільшуючи заборгованість. Згідно п.14 постанови КМУ № 295 від 11 квітня 2012 р. «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» надання послуг здійснюється у разі: 1)укладання договору відповідно до основних вимог, встановлених НКРЗІ; 2)їх оплати споживачем. Також згідно п. 3.1 Договору надання-отримання послуг здійснюється після написання споживачем заяви та укладання з підприємством Договору за умови попередньої оплати вартості замовлених послуг, а також згідно п.3.3 Договору спочатку має бути оплата, потім надаються послуги. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач користується його послугами для задоволення власних потреб, однак позивачем не надано підтвердження факту його користування, тому що послугами позивача він не користується від початку військових дій в Україні. Вважає, що позивач навмисно не взяв до уваги п.6.1 Договору, не скористався п.4.1.4 що до розірвання Договору в односторонньому порядку, маючи на це право, при цьому володіючи інформацією про військові дії в Україні та усвідомлюючи можливу неспроможність споживачів сплачувати за послуги, продовжував (зі слів Позивача) надавати неоплачені послуги з метою штучного збільшення заборгованості , а також з метою її подальшого стягнення в добровільному або судовому порядку з боржника. 15.04.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від ПП «Он Лайн» у якій позивач зазначає, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. З аргументами викладеними відповідачем у заперечені (відзиві) не може погодитись з наступних підстав. 1. Щодо твердження відповідача, щодо обставин які виникли в лютому 2022 року. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року місто Коростень не входило до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Тому його посилання на пункт 6.1. безпідставні. 2. Відповідно до п.3 ст. 626 ЦК України Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно статті 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до підпункту 4.4.4. п.4.4. Договору діючого між ПП «Он Лайн» та відповідачем де передбачено зобов`язання споживача зазначено наступне: письмово своєчасно повідомляти Підприємство про зміну місця проживання, зміну власника (користувача) приміщення, де підключена КТМ, про бажання тимчасово призупинити надання-отримання послуг згідно цього Договору або розірвати цей Договір (не пізніше 7-ми днів до очікуваного настання або бажаної дати таких змін). Тобто у відповідача був обов`язок в разі відмови від послуг ПП «Он Лайн» повідомити його про розірвання договору. Такого звернення від відповідача не надходило, тобто він не виконав умов Договору, щодо припинення надання телекомунікаційних послуг. Станом на 17.05.2025 року час коли відповідачу було припинено надання телекомунікаційних послуг відповідач був підключений до телекомунікаційної мережі ПП «Он Лайн» і послуги йому надавалися. Посилання на те, що послугами відповідач не користувався є нічим не обґрунтовані, оскільки він був підключений до телекомунікаційної мережі підприємства. 3. Відповідач зазначає, що ПП «Он Лайн» не скористався своїм правом розірвати договір в односторонньому порядку. Але це право ПП «Он Лайн» а не зобов`язання і оскільки від відповідача не надходило заяв про розірвання договору послуги продовжували надаватися. Отже не існує об`єктивної можливості в задоволені вимог відповідача викладених в заперечені (відзиву). Аналогічна позиція висловлювалася і в судовій практиці судів апеляційної інстанції: справа №348/719/20 (Постанова 23.08.2022 року), справа №521/10958/21 (Постанова 03.10.2022 року), справа №552/2343/24 (Постанова 19.12.2024 року). 24.04.2025 року відповідач [PERSON] подав до суду письмову відповідь на заперечення позивача, у якому зазначає, що позовні вимоги не визнає і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у запереченні. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши долучені до матеріалів справи доказів, оцінивши їх з точки зору належності, достовірності, допустимості, а в сукупності-достатньості, суд дійшов висновку такого висновку. Приватне підприємство «Он Лайн» внесено до Реєстру суб`єктів у сфері медіа 28.03.2024 року провайдером аудіовізуальних сервісів рішенням №1107 від 28.03.2024 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та мало ліцензію провайдера програмної послуги серія HP №00583-п виданою Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення від 12.07.2017 року. [PERSON] уклав з Приватним підприємством «Он Лайн» договір про надання телекомунікаційних послуг та технічне обслуговування кабельної телемережі №1702 від 08.12.2010 року на підключення кабельної телемережі за адресою: [ADDRESS] , тому є абонентом позивача, споживачем телекомунікаційних послуг та використовував такі послуги фактично до 17.05.2025 року. 17.05.2025 року відповідачу було тимчасово припинено надання телекомунікаційних послуг відповідно до пункту 4.1.4 Договору в зв`язку несплатою абонентної плати телекомунікаційних послуг. Між позивачем і відповідачем встановились фактичні та юридичні договірні відносини з приводу надання телекомунікаційних послуг. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не користувався послугами ПП "Он Лайн", тобто в односторонньому порядку припинив договірні правовідносини, оскільки розірвання договору має бути здійснено у порядку, передбаченому договором або законом. Однак такі дії відповідачем вчинені не були. Позивач продовжував надавати послуги споживачеві до 17.05.2025 року, а відповідач вчасно не сплачував кошти за надані послуги і основна заборгованість згідно виписки з особового рахунку ( [ADDRESS] ) з 1 січня 2022 року по 17 березня 2025 складає 3083,90 грн. Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв`язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги. В силу ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (Стаття 525 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Оцінивши належність, допустимість, достатність і взаємний зв`язок доказів у справі, а також врахувавши, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач належним чином не виконує, своєчасно не вносить необхідні платежі, допустивши заборгованість, чим порушує права позивача, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦК України.

Outcome: approved