Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 2622885200:02:010:0078, площею 0,3585 га, розташовану за межами села Пійло, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 2622885200:03:001:0065, площею 0,0961 га, розташовану за межами села Пійло. Свою позовну заяву мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся (мати його матері [PERSON] , що померла [INFO] ) [PERSON] , якій на праві власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 2622885200:02:010:0078, площею 0,3585 га, та кадастровий номер 2622885200:03:001:0065, площею 0,0961 га, розташовані на території Пійлівської сільської ради (в даний час Пійлівський старостинський округ). Вказані земельні ділянки належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ІФ №012679, виданого Пійлівською сільською радою 20.09.1999 на підставі рішення Пійлівської сільської ради від 10.09.1999 року. Бабусею на його ім?я було складено заповіт 13.07.2012, який було посвідчено секретарем Пійлівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №66. Згідно даного заповіту все належне їй майно бабуся заповіла йому. Коли він звернувся в нотаріальні органи, то у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки було відмовлено, в зв?язку з тим, що є розбіжності в прізвищі спадкодавця, в Державному акті на право приватної власності на землю серія IV-I № 012679 вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». В Державному акті на право приватної власності на землю серія IV-ІФ №012679, допущено помилку в прізвищі бабці, а саме: зазначено « [PERSON] », в той час як в паспорті і в свідоцтві про смерть прізвище бабці - « [PERSON] ». Це викликано тим, що в різні періоди в погосподарських книгах села Пійло прізвище бабці значилося, і як « [PERSON] », і як « [PERSON] ». Оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-Ф № 012679 був виданий Пійлівською сільською радою 20.09.1999 на підставі рішення Пійлівської сільської ради від 10.09.1999, дані в яке в свою чергу бралися з погосподарських книг, то в зв?язку з цим і було допущено помилку в прізвищі бабці - « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-I № 012679 його померлій бабці [PERSON] підтверджується довідкою Пійлівської сільської ради від 21.06.2018 № 262 та Випискою з погосподарської книги №60 від 22.04.2025. В довідці Пійлівської сільської ради від 21.06.2018 №262 зазначено, що згідно з погосподарським записом (особовий рахунок [NUMBER] ) за громадянкою [PERSON] , яка постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] облікується житловий будинок та що на час смерті з нею за даною адресою були зареєстровані її онуки: він та [PERSON] - відповідач по справі. У Виписці з погосподарської книги №60 від 22.04.2025 зазначено, що згідно з записом в погосподарській книзі № 6 за 2016-2025 роки (№ 02-0189 погосподарського обліку) житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] , 1925 р.н., яка померла [INFO] , також зазначено що їй належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,44 га. З даних документів вбачається, що записи погосподарського обліку в с. Пійло по особовому рахунку № [NUMBER] здійснювалися як на ім?я [PERSON] , 1925 р.н., так і на ім?я [PERSON] , 1925 р.н., що також підтверджує що це одна і та сама особа. Представник позивача подала до суду заяви, в яких, зокрема, просить задоволити позовні вимоги, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно з якою позов визнає, а розгляд справи просить проводити без його участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 29.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 09.05.2025 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно з якою позов визнає, а розгляд справи просить проводити без його участі (а.с. 30). 15.05.2025 та 21.05.2025 представник позивача подала до суду заяви, в яких, зокрема, просить задоволити позовні вимоги, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності (а.с. 34, 41). Ухвалою суду від 21.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2012 та № [NUMBER] від 22.05.2018 відповідно (а.с.7). Згідно зі заповітом від 13.07.2012, посвідченим секретарем Пійлівської сільської\~ради, [PERSON] на випадок смерті заповіла все своє майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось і на що за законом буде мати право [PERSON] (а.с. 4). Листом приватного нотаріуса Гошовської С.В. № 39/02-14 від 19.02.2025 позивача повідомлено про те, що видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,44 га, розташовану на території Пійлівської сільської ради, неможливо, оскільки є розбіжності в прізвищі спадкодавця: « [PERSON] », « [PERSON] », зокрема, у свідоцтві про смерть спадкодавець зазначена, як « [PERSON] », а в Державному акті на право приватної власності на землю серія IV-IФ № 012679 від 20.09.1999 зазначена, як « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №012679 від 20.09.1999 [PERSON] на підставі рішення Пійлівської сільської Ради народних депутатів від 10.09.1999 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,44га, яка розташована на території Пійлівської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 21). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що земельній ділянці площею 0,3585 га, що розташована за межами села Пійло та яка належить [PERSON] на\~підставі державного\~акту від\~20.09.1999\~серії ІV-ІФ\~№012679 присвоєно кадастровий номер 2622885200:02:010:0078 (а.с. 8-13). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що земельній ділянці площею 0,0961 га, що розташована за межами села Пійло та яка належить [PERSON] на\~підставі державного\~акту від\~20.09.1999\~серії ІV-ІФ\~№012679 присвоєно кадастровий номер 2622885200:03:001:0065 (а.с. 14-19). Згідно з довідкою № 262 від 21.06.2018, виданою старостою Пійлівської сільської ради зазначено, що в погосподарській книзі виконкому Пійлівської сільської ради № 6 особового рахунку [NUMBER] за [PERSON] , 1925 року народження, яка померла [INFO] , яка постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] облікується житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що знаходиться на не приватизованій земельній ділянці. До дня смерті у господарстві з померлою проживали і були зареєстровані: онуки [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] в Пійлівській сільській раді, який посвідчувався 13.07.2012 за № 66 не змінювався та не відмінявся (а.с. 20). Відповідно до виписки з погосподарської книги від 22.04.2025 № 60 зазначено, що згідно з записом в погосподарській книзі № 6 за 2016-2023 роки Пійлівської сільської ради, яка знаходиться на зберіганні в Пійлівському старостинському окрузі Калуської міської територіальної громади (№ 02-0189 погосподарського обліку), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] ) належав [PERSON] , яка померла [INFO] , а також належала земельна ділянка площею 0,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 23). Таким чином між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з правововим висновкомі Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3585 га, кадастровий номер 2622885200:02:010:0078 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0961 га, кадастровий номер 2622885200:03:001:0065, які розташовані за межами села Пійло. Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1223\~ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивач, будучи спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті [PERSON] , вважається таким, що прийняв спадщину на належні їй земельні ділянки, оскільки проживав спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадкового майна та звернувся до нотаріуса зі заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті останньої. Крім позивача, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадкового майна (земельних ділянок) не відмовлявся та звернувся зі заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті останньої, беручи до уваги, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3585 га, кадастровий номер 2622885200:02:010:0078 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0961 га, кадастровий номер 2622885200:03:001:0065, які розташовані за межами села Пійло. На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved