Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 50 197,55 грн. Позов обгрунтовано тим, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (кредитодавець) та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/42060/82/826514 від 19.02.2020. Відповідно до у кладеного договору відповідачу було видано кредит та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 5100,00 грн. з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт 500\~000,00 грн. Процентна ставка за кредитом становить 45,00% річних. Строк користування кредитом становить 48 місяців. Кінцевим терміном погашення кредиту до 19.02.2024 року. Крім того, 06.11.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою»\~№ 014/380805/82/710045, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 36157,94 грн., строк кредиту 48 місяців, що починається з 06.11.2023 року, процентна ставка фіксована становить 52,9% річних, дата сплати щомісячного ануїтентного платежу - 6 числа кожного календарного місяця згідно з графіком. Посилався, що факт надання банком відповідачці кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору від 06.11.2019 року підтверджується випискою по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитними договорами, надавши останньому кредити в сумі та на умовах, передбачених кредитними договорами. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умовами кредитних договорів. 20.12.2022 між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» був укладений договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі: за кредитним договором № 010/42060/82/826514 від 19.02.2020 року; кредитним договором № 014/380805/82/710045 від 06.11.2019 року, укладеними між відповідачкою та АТ «Райффайзен Банк». Сума заборгованості за кредитним договором № 010/42060/82/826514 від 19.02.2020 року становить 13497,23 коп. з яких: 11641,00грн. -сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 1484,06 грн.- сума за недозволеним овердрафтом, 372,17 грн. - сума заборгованості за відсотками. Сума заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/710045 від 06.11.2019 року становить: 36700,32 грн. з яких: 29908,21\~грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 6792,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Позивач направив відповідачу Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань, проте станом на подання позову вказані досудові вимоги відповідачем не виконані, в зв`язку з чим позивач звертається до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 11 квітня 2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Позов підтримала частково та зазначила, що після закриття банку на початку повномасштабного вторгнення відсутні були будь-які реквізити на оплату, повідомлень їй не надходило, тому сплачувати кредит було неможливо. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1ст.13ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачкою укладено Договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/42060/82/826514. Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 договору, відповідачу були надані грошові кошти в межах поточного ліміту в розмірі 5100,00 грн., шляхом зарахування на КР одночасно з ініціюванням позичальником платіжних операцій за КР. Строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 19.02.2020 року та закінчується 19.02.2024 року. Фіксована процентна ставка за користування кредитом складає 45,0% річних. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом складає 45,0% річних. Відповідачка користувалася кредитом, згідно виписки по рахунку за період з 19.02.2020 року по 21.03.2023 року, наданої позивачем. Крім того, 06.11.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою»\~№ 014/380805/82/710045, відповідно до умов якого Банк відкриває поточний рахунок «для виплат» на ім`я Клієнта призначений для зарахування коштів кредиту а також внесення клієнтом готівкових та безготівкових коштів на поточний рахунок виключно з метою погашення кредиту. Кредитний договір укладений за допомогою електронного підпису Позичальника. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язаний надати Клієнту кредит у розмірі 36157,94грн., строк кредиту 48 місяців, що починається з 06.11.2019 року, процентна ставка фіксована становить 52,9% річних, дата сплати щомісячного ануїтентного платежу - 6 числа кожного календарного місяця згідно з графіком. Факт надання банком відповідачці кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору від 06.11.2019 року підтверджується випискою по рахунку, наданою позивачем. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитними договорами, надавши останньому кредити в сумі та на умовах, передбачених кредитними договорами. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умовами кредитних договорів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Верховний Суд в постанові від 02.12.2020 року по справі № 161/5267/20 зазначив, що згідно виписки по картковим рахункам позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої зобов`язання щодо їх повернення. Верховний Суд вважає за необхідне вказати, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, може підтверджувати заборгованість відповідача за виданим кредитом. Відповідач, всупереч умовам кредитних договорів, припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме, припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно з умовами кредитних договорів. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/42060/82/826514 від 19.02.2020 року становить 13497,23 коп. з яких: 11641,00грн. -сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 1484,06 грн.- сума за недозволеним овердрафтом, 372,17 грн. - сума заборгованості за відсотками. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/710045 від 06.11.2019 року становить: 36700,32 грн. з яких: 29908,21\~грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 6792,11 грн. - сума заборгованості за відсотками 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Права вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного викупу. Загальна вартість Портфеля заборгованості у розмірі 2776750,53 грн. сплачена ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь АТ «Райффайзен Банк» за платіжною інструкцією № 374 від 20.03.2023. Відповідно до реєстрів боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за рядом кредитних договорів, у тому числі: за кредитним договором № 010/42060/82/826514 від 19.02.2020 року; кредитним договором № 014/380805/82/710045 від 06.11.2019 року, укладеними між відповідачкою та АТ «Райффайзен Банк». Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», код ЄДРПОУ 39508708 зареєстроване у Реєстрі 25.11.2014, основний вид економічної діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Позивач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» направив відповідачці досудову вимогу від 19.09.2024 № 1-112918 про сплату заборгованості за кредитним договором № 010/42060/82/826514 від 19.02.2020 року у розмірі 13497,23 грн., досудову вимогу від 19.09.2024 № 1-112945 про сплату заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/710045 від 06.11.2019 року у розмірі 36700,32 грн., які станом на дату пред`явлення до суду позову відповідачем не виконані. У відповідності до частини 1статті 626ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннямистатті 627 ЦК Українита відповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідностатті 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1статті 1049ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу(частина 2статті 1050 ЦК України). Частиною 1статті 1054ЦК Українивизначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно достатті 526 ЦК Українизобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогамиЦК України. Застаттею 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно достатті 525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правиломстатті 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною 1статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до часини 1статті 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістомстатті 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Частинами 1, 3 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК Україниз аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. Відповідно до вимог частини 4 статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 13\~ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, не надав будь-яких доказів в розумінні положень статті 76-81\~ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач, доказів про сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором позивачу або первісному кредитору матеріали справи не містять а тому, з врахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає доведеними посилання позивача на існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у сумі, зазначеній у розрахунку заборгованості. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 2800,00грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу надані наступні докази: копію договору № 14/06/2023 від 14.06.2023 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренком Владиславом Володимировичем; копію Додатку №1 від 14.06.2023 до Договору про надання правової допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023, де сторонами визначено обсяг правової допомоги за підготовку та подачу до суду пакету документів щодо стягнення боргу з боржника та вартість, гонорар на загальну суму 2800 грн; копію Замовлення №953 від 30.01.2025 року, копію Замовлення №980 від 30.01.2025 року, відповідно до яких клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» передає Адвокату Титаренку В.В. в роботу матеріали по справі за кредитними договорами стосовно [PERSON] ; копії Актів виконаних робіт (наданих послуг) від 30.01.2025 року до Замовлення № 953, Замовлення № 980 до Договору про надання правової допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023, в якій загальна вартість робіт (послуг) складає 2800,00 грн; копію платіжної інструкції № 229 від 30.01.2025 про сплату ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» адвокату Титаренку В.В. 1400,00 грн. за послуги з правничої допомоги за Замовленням № 953 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023; копію платіжної інструкції № 256 від 30.01.2025 про сплату ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» адвокату Титаренку В.В. 1400,00 грн. за послуги з правничої допомоги за Замовленням № 980 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023. Суд визнає надані стороною позивача докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу належними, допустимими, достовірними і достатніми. Відповідно до частини 4, 5статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем не заявлено. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень статті 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, покладає на відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 6056,00 грн та на правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн.

Outcome: approved