Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

До суду надійшов позов Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 13.09.2021 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», яке в подальшому було перетворено в АТ «НАЕК «Енергоатом», та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової цільової позики №52/45-121-08-21-10661. Відповідно до п.1.1. Договору Позикодавець надав Позичальнику безвідсоткову цільову позику в розмірі 10000 грн. Згідно з п.3.1. Договору Позичальник повертає позику Позикодавцю з щомісячно по 834 грн. шляхом здійснення Позикодавцем утримань із заробітної плати Позичальника. Згідно з платіжним дорученням від 23.09.2021 №15696 позивачем перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 10000 грн. Відповідачем частково виконані умови договору та сплачено у період з 5.11.2021 року по 31.08.2022 року суму в розмірі 9174 грн. Залишок несплаченої суми становить 834 грн. Відповідно до п.3.5 Договору встановлено, що у випадку невнесення щомісячних платежів, позикодавець має право вимагати від відповідача сплату штрафу в розмірі 10% сум неповернутої позики. 29.12.2023 року постановою КМ України №1420 утворено АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» шляхом перетворення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» неповернуту суму позики в розмірі 834 грн., штраф в розмірі 83,40 грн., 3% річних в розмірі 66,49 грн. та інфляційні втрати в розмірі 226,33 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримано позовні вимоги. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, позивач не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 13.09.2021 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», яке в подальшому було перетворено в АТ «НАЕК «Енергоатом», та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової цільової позики №52/45-121-08-21-10661. Відповідно до п.1.1. Договору Позикодавець надав Позичальнику безвідсоткову цільову позику в розмірі 10000 грн. Згідно з п.3.1. Договору Позичальник повертає позику Позикодавцю з щомісячно по 834 грн. шляхом здійснення Позикодавцем утримань із заробітної плати Позичальника. Згідно з платіжним дорученням від 23.09.2021 №15696 позивачем перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 10000 грн. Відповідачем частково виконані умови договору та сплачено у період з 5.11.2021 року по 31.08.2022 року суму в розмірі 9174 грн. Залишок несплаченої суми становить 834 грн. 29.12.2023 року постановою КМ України №1420 утворено АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» шляхом перетворення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Згідно із ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положення ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення неповернутої суми позики підлягає задоволенню. Згідно із\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення. Відповідно до\~Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»,\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~(Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. З урахуванням наведених положень вимоги щодо стягнення штрафу, 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1669,08 грн.

Outcome: partial