Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Іннова Фінансдо Потієвської Т. М. з посиланням на те, що 07 жовтня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір надання грошових\~коштів в\~позику 5638871024 на суму 14000 грн., строк кредитування 360 днів, знижена процентна ставка 0,9% в день, стандартна процентна ставка 1% в день. Відповідач зобов`язання за вказаним кредитом\~не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 36540,00 грн., з яких: 14000,00 грн. заборгованість за кредитом, 22540,00 грн. заборгованість за процентами, які нараховувались по 17.03.2025 року Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені витрати на сплату судового збору. Ухвалою Ставищенського районного суду від 14.04.2025 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 60). Представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та розгляд справи товариство повідомлене належним чином (а. с. 84), в позові представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника товариства (а. с. 6 зв.). Відповідачка в судове засідання вдруге не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки, за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 59, 62, 81), проте, вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з відмітками щодо отримання поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 78, 86).Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Крім того, відповідачка про розгляд справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (а. с. 83), відзив на позовну заяву не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали\~справи,\~дослідивши подані\~письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 жовтня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання у позику грошових коштів № 5638871024 (а. с. 18 - 28). Відповідно до умов договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14000,00 грн. (п. 2.3), шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов договору. Умовами договору передбачено також, що строк позики складає 360 днів (п. 2.5); детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів; тип процентної ставки - фіксована (п. 2.6); стандартна процентна ставка\~1 % в день та застосовується в межах строку кредиту (п. 2.6.1); орієнтовна загальна вартість кредиту складає за стандартною ставкою\~64400,00 грн. (п. 2.9.2) Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст.\~628,\~629 ЦК України). Відповідно до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Частиною першою\~статті 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний договір № 5638871024 від 07.11.2024 про надання грошових коштів у позику, було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, та підписано шляхом накладення електронного підпису позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 1231 (а. с. 28 зв.). Відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. З ТОВ «Іннова Фінанс», як клієнтом, співпрацює ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» на підставі договору № 160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів, що доданий до позову, в системі EasyPay, згідно з нормами ч. ч. 1, 2 ст.\~29\~Розділу\~4 ЗУ «Про платіжні послуги». Так, за цим договором клієнт доручає ФК здійснювати перекази коштів з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів, а ФК в свою чергу, надає населенню фінансові послуги з переказу коштів без відкриття рахунку (а. с. 13-16). Згідно з квитанцією до платіжної інструкції ТОВ ФК «Контрактовий дім» № 7/8277 17.03.2025 ТОВ «Іннова Фінанс» 07.10.2024 перерахувало на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 14000,00 грн. (а. с. 12). Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» від 24.04.2025, наданої на виконання ухвали суду, встановлено що саме на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 07.10.2024 здійснено переказ коштів на суму 14000 грн. (а. с. 74, 76). Згідно до розрахунку заборгованості станом на 17.03.2025 заборгованість відповідачки по вищевказаному договору від 07.10.2024 по тілу кредиту становить 14000 грн., по відсотках за період з 07.10.2024 по 17.03.2025 за 161 день прострочення виконання зобов`язань\~(відповідно до формули: 14000 грн. (тіло кредиту) * 1% (стандартна процентна ставка) * 161 (кількість днів прострочення) заборгованість відповідачки становить 22540,00 грн, , загальна сума заборгованості за таким розрахунком становить 36540,00 грн. (а. с. 49). Отже, позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 14000,00 грн. на умовах, передбачених договором. Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між позивачем та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 1231, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитного договору, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідною квитанцією до платіжної інструкції про переказ кредитних коштів на картку позичальника. В порядку ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. (ч. 1\~ст. 1051 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасного повернення грошових коштів, на момент звернення позивача до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернула, в порядку ст. 1051 Цивільного кодексу України\~відповідачка не заявляла вимог з приводу оспорювання договору, - тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів в позику № 5638871024 від 07.10.2024 в сумі 36540,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 36540,00 грн., з яких 14000,00 грн. заборгованість за кредитом, 22540,00 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~слід стягнути\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~сумі \~2422,40 грн.

Outcome: approved