Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У квітня 2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 4072721 від 13.12.2021 в сумі 32320,00 грн., понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] укладено договір № 4072721. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 6000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладення цього Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано кошти у розмірі, встановленому договором. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4072721. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4072721. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив норми законодавства та умови договору. Загальний розмір заборгованості складає 32320,00 грн., з яких 8000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 22800,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1520,00 грн. - заборгованість за комісіями. Оскільки відповідач не погашає заборгованість, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 13.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 4072721. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. П.1.2. договору передбачена сума кредиту, яка складає 8000,00 грн., на строк 30 днів з 13.12.2021, термін повернення кредиту 12.01.2022. П.2.1 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с. 34-38). 13.12.2021 [PERSON] електронним підписом підписала паспорт споживчого кредиту, згідно якого видано кредит у сумі 8000,00 грн., на строк 30 днів, мета отримання кредиту - на задоволення потреб позичальника, спосіб надання кредиту - переказ на картковий рахунок (а.с. 58). 13.12.2021 [PERSON] ознайомилась із графіком платежів за договором про споживчий кредит № 4072721 від 13.12.2021 (а.с.52). Із анкети-заяви на кредит № 4072721 від 13.12.2021 судом встановлено, що [PERSON] 13.12.2021 звернулась до ТОВ «МІЛОАН» про надання кредиту, де їй погоджено надання кредиту у сумі 8000,00 грн. на строк 30 днів, дата повернення кредиту 12.01.2022 (а.с. 59). Із копії правил надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] була ознайомлена із вказаними правилами та умовами (а.с. 60-64). Із довідки про ідентифікацію судом встановлено, що [PERSON] за допомогою мобільного телефону [NUMBER] 13.12.2021 укладено договір №4072721, одноразовий ідентифікатор - L43061 (а.с. 65). Відповідно до копії квитанції LIQPAY ID платежу: 1851239156 підтверджується виплата 13.12.2021 року грошових коштів у сумі 8 000,00 грн. на рахунок [NUMBER] , згідно договору 4072721, платником якого є ТОВ «Мілоан» (а.с. 66). Із відомості про щоденні нарахування та погашення та розрахунку заборгованості судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 32320,00 грн., з яких 8000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 22800,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1520,00 грн. - заборгованість за комісіями (а.с. 8-9). 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4072721. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4072721 (а.с. 10-15). Як вбачається з копії реєстру боржників до Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 та розрахунку заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 4072721 від 13.12.2021 на суму заборгованості 32320,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 8000,00 грн., заборгованості за процентами - 22800,00 грн., заборгованість по комісії 1520,00 грн. (а.с. 9, 31-33). Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 4072721 від 13.12.2021 року. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір). Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ). Таким чином відповідач прийняла умови та правила надання банківських послуг, кредитний договір №4072721 був підписаний електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є однією із форм укладення кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, у встановлений договором та законом терміни, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, заходів направлених на погашення заборгованості по кредиту, відсотків та комісій не приймала. За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем було порушено умови на яких нею було взято кредит, а тому вимога позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та за комісією за надання кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 6 000,00 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» слід стягнути заборгованість за договором № 4072721 від 13.12.2021 року в сумі 15 520 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 520,00 грн. - сума заборгованості за комісіями; 6 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з врахуванням частково задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: partial