Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 21.06.2023 року в м. Кривий Ріг сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ» н. з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Renault» н. з. [NUMBER] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданням матеріальних збитків. Відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент ДТП майнові права власника транспортного засобу «Renault» н. з. [NUMBER] були застраховані у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 15.07.2022 року № АМ 994235464.0047. Відповідно до рахунку-фактури від 08.07.2023 року за заявою власника автомобіля «Renault» н. з. [NUMBER] позивачем було проведено виплату страхової суми 27.07.2023 р. в розмірі 55037 грн. На підставі того, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована на момент ДТП, то ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 55037 грн. Таким чином просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» грошові кошти в розмірі 55037 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 12 травня 2025 року при відкритті провадження у справі було визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача, Сечко С. В., клопотав перед судом про вирішення спору у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Відповідач, [PERSON] , будучи повідомленим про наявність у провадженні суду позову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до нього про стягнення страхового відшкодування, не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що 26 липня 2023 року постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням стягнення в розмірі 850 грн. штрафу, оскільки було встановлено, що 21.06.2023 року в м. Кривий Ріг відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду за участі транспортного засобу «ВАЗ» н. з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Renault» н. з. [NUMBER] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданням матеріальних збитків. Відповідно до акту огляду автотранспортного засобу та рахунку-фактури № 175 від 8 липня 2023 року, складеної відносно транспортного засобу «Renault» н. з. [NUMBER] , вбачається, що вартість ремонту такого пошкодженого автомобіля становить 55037 грн. Суд також встановив, що відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 15.07.2022 року № АМ 994235464.0047 власником, ТОВ «АГРІІ Україна», було застраховано автомобіль «Renault» н. з. [NUMBER] у страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». На підставі заяви від 15.07.2022 року власника, ТОВ «АГРІІ Україна», автомобіля «Renault» н. з. [NUMBER] про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі встановлення страхового випадку за актом № 29495/1 здійснило потерпілій особі виплату страхового відшкодування в сумі 55037 грн. відповідно до платіжної інструкції № 00098925 від 27.07.2023 року відносно ДТП, що мала місце 21.06.2023 року між автомобілями «ВАЗ» н. з. [NUMBER] та «Renault» н. з. [NUMBER] . При цьому судом встановлено, що за VIN-кодом № [NUMBER] , який належить автомобілю «Renault» н. з. [NUMBER] відповідно до інформації про учасників ДТП, яка сталась за участі транспортних засобів «ВАЗ» н. з. [NUMBER] та «Renault» н. з. [NUMBER] , станом на 21.06.2023 року відсутня інформація про наявність чинного полісу внутрішнього страхування. За ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішенням діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особо, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода за ч. 2 ст. 1187 ЦК відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. Так у даній справі позивач на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним та потерпілою в ДТП особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду. З урахуванням наведеного у цій справі виникають два види зобов`язань: - деліктне зобов`язання, що виникло внаслідок ДТП, сторонами якого є потерпіла особа (кредитор) та особа, відповідальна за завдані збитки (винна особа, боржник), та - договірне зобов`язання, що виникає з договору добровільного майнового страхування, сторонами якого є страховик (страхова компанія) та страхувальник (потерпілий у ДТП). Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією. При цьому помилковим є ототожнення права вимоги, визначене статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес. На відміну від суброгації у страхових відносинах, де право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Так зі змісту статей 559 та 1191 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 910/2603/17. Таким чином за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 15.07.2022 року № АМ 994235464.0047 та положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховик транспортного засобу «Renault» н. з. [NUMBER] , після виплати страхового відшкодування власнику такого автомобіля набуло право в порядку суброгації на позов до винуватця ДТП, [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Отже, з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов переконання, що відповідач повинен сплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 55037 грн. внаслідок ДТП при експлуатації ним незабезпеченого на момент ДТП транспортного засобу «ВАЗ» н. з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на оплату судового збору в сумі 3028 грн.

Outcome: approved