Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

21 березня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101626622103023 від 18.07.2021 року станом на 17.03.2025 року у розмірі 117 827,25 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.07.2021 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у розмірі 51 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 75,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування - 63 місяці. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та надано відповідачу кредитні кошти. Відповідач коштами скористався, однак останній свої зобов`язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась по кредитному договору станом на 17.03.2025 року в розмірі: 117 827,25 грн., та складається з: 51 032,39 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 66 794,86 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. А тому оскільки відповідач не виконує власні зобов`язання щодо повернення кредиту, позивач звернувся до суду з цим позовом для захисту порушеного права. Сторони у судове засідання не з`явилися. При зверненні до суду з позовом представник позивача просив слухати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в позові, тому суд на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 18.07.2021 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - Банк) та Ахмед Ахтшам (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101626622103023. За даною заявою Банк надав Позичальнику кредит в сумі 51 400,00 грн., строком на 63 місяці, зі сплатою 75% річних, розмір щомісячного платежу становить 3 346,67 грн. Дана заява фактично є кредитним договором підписана Ахмед Ахтшам, що підтверджує те, що він погодився на умови, викладені в ній. Як вбачається з наданого позивачем меморіального ордеру від 18.07.2021 року та виписки по рахунку, Позичальник отримав кредитні кошти. Відповідач не спростував зазначене. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 17.03.2025 року становить 117 827,25 грн., та складається з: 51 032,39 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 66 794,86 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1050 ЦК україни визначає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав доказів належного виконання договору та сплати кредиту згідно з умовами договору. Отже, враховуючи, що відповідач не виконав власні зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 117 827,25 грн., яка складається з: 51 032,39 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 66 794,86 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 117 827,25 грн. (51 032,39 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 66 794,86 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами). Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved