Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та просив стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 40 000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що як особа, що постраждала від злочину, вчиненого [PERSON] (ч. 2 ст. 345 КК України), має право на відшкодування йому моральної шкоди, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 01.05.2025 року відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, а у разі задоволення позову зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000 грн. Відповідь на відзив та заперечення до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про\~закриття кримінального\~провадження і\~звільнення особи\~від кримінальної\~відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2024 року у справі № 127/13447/20 було звільнено [PERSON] , [INFO] , громадянина України, від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, відомості про яке внесені 08 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020020020000468, закрито (а.с. 17-18). Разом з тим, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності (ст. 49 КК України) є звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а тому не звільняє особу від обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~Як вбачається з ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2024 року у справі № 127/13447/20, 08.03.2020 року, приблизно о 01:20 год., співробітники слідчо-оперативної групи Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, створеної у кримінальному провадженні №12019020020002283 наказом № 24 від 21.02.2020 року, у складі: слідчого - лейтенанта поліції Павлика Ю.Ю., старшого лейтенанта поліції Коломійчука І.І., старшого лейтенанта поліції [PERSON] , старшого оперуповноваженого - капітана поліції [PERSON] , оперуповноваженого - старшого лейтенанта поліції - [PERSON] , оперуповноваженого - старшого лейтенанта поліції [PERSON] , які згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та які, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» виконували обов`язки з протидії злочинності, прийшли до будинку [ADDRESS] , для проведення обшуку у помешканні [PERSON] , а саме у квартирі [ADDRESS] ; піднімаючись сходами до вищевказаної квартири, на сходах між 6 та 7 поверхом вони помітили [PERSON] та [PERSON] , які в подальшому перекрили шлях співробітникам поліції, не пускаючи їх пройти далі; працівники поліції [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші співробітники представились [PERSON] та [PERSON] , при цьому пред`явили свої службові посвідчення та повідомили їм про те, що проводять невідкладні слідчі дії та відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію», попросили залишити дане місце та надати шлях співробітникам поліції; проте, [PERSON] спільно з [PERSON] , намагаючись завадити проведенню невідкладних слідчих дій, усвідомлюючи, що перед ним працівники правоохоронного органу, маючи намір перешкодити здійсненню ними службових обов`язків та можливому вилученню ними речових доказів під час обшуку, почав здійснювати опір законним вимогам цих працівників, що полягав у протидії здійсненню обшуку квартири [PERSON] , а саме - почав руками штовхати та шарпати за одяг оперуповноважених [PERSON] та [PERSON] , не пропускаючи їх пройти далі; в подальшому, [PERSON] висловив законну вимогу [PERSON] та [PERSON] припинити свої незаконні дії, у відповідь не реагуючи на зауваження та законні вимоги співробітників поліції, [PERSON] , поводячись агресивно, умисно продовжував свої злочинні дії, спрямовані на перешкоджання законним діями працівника поліції - діючи умисно, дістав аерозольний балон з подразнюючим препаратом «Кобра», спрямував його у бік очей [PERSON] та розпилив його у очі останнього, заподіявши таким чином тілесні ушкодження. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У даному випадку моральна шкода, завдана [PERSON] , полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п.п. 2, 3 ст. 23 ЦК України). У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати [PERSON] моральну шкоду у розмірі 9084 грн. (три прожиткових мінімуми для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»), що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, який є нетяжким злочином). \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене,\~суд доходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позову,\~а саме\~про стягнення\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] 9084 грн. моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Крім того,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] 275,06 грн. судового збору,\~тобто пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог\~(позов\~задоволено на 22,71%).\~

Outcome: partial