Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

05 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 липня 2014 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, останні сім років відповідач зловживає алкоголем, матеріально не утримує сім`ю, виявляє подружню зраду. Позивачка разом із дітьми покинула чоловіка та проживають окремо. Між сторонами втрачено почуття любові і поваги. Неодноразові вмовляння відповідача змінити спосіб життя задля збереження сім`ї не дали позитивного результату. Спільного господарства подружжя не веде. Шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, позивачка просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у позові зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі її неявки. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, також не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 12 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 59); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 4). Від даного шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 477, та серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 193 (а.с. 8-9). Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не подав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі йменуватися шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved