Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

26 березня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» (далі - ТОВ «Цветмет ЛТД») про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.05.2019 він прийнятий в транспортний цех до ТОВ «Цветмет ЛТД» водієм навантажувача на підставі наказу № 02-05/2019-18к від 02.05.2019. 12.09.2024 він був звільнений з ТОВ «Цветмет ЛТД» згідно зі ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 12-09/2024-67к від 12.09.2024. ТОВ «Цветмет ЛТД» в день його звільнення не виплатило заробітну плату за січень - вересень 2024 року. Відповідно до розрахункових листів за січень - вересень 2024 року, йому нарахована та підлягала виплаті заробітна плата в цей період в наступних розмірах: - в січні 2024 року нараховано 14916,00 грн. та підлягало виплаті 12007,38 грн.; - в лютому 2024 року нараховано 14916,00 грн. та підлягало виплаті 12007,38 грн.; - в березні 2024 року нараховано 14973,91 грн. та підлягало виплаті 12054, 00 грн.; - в квітні 2024 року нараховано 14940,00 грн. та підлягало виплаті 12026,70 грн.; - в травні 2024 року нараховано 14940,00 грн. та підлягало виплаті 12026,70 грн.; - в червні 2024 року нараховано 14940,00 грн. та підлягало виплаті 12026,70 грн; - в липні 2024 року нараховано 14940,00 грн. та підлягало виплаті 12026,70 грн;- в серпні 2024 року нараховано 8000,00 грн. та підлягало виплаті 6440,00грн; - в вересні 2024 року нараховано 40244,61 грн. та підлягало виплаті 32396,91 грн. Враховуючи, що відповідач з цих сум виплатив позивачу лише 3000,00 грн (остання виплата заробітної плати була 26.07.2024 за частину грудня 2023 року), то в день звільнення відповідач повинен виплатити позивачу суму заробітної плати за січень - вересень 2024 року на загальну суму 123012,47 грн. (12007,38+12007,38 + 12054,00+12026,70+12026,70+12026,70+12026,70+6440,00+32396,91=123012,47), проте цей обов`язок ТОВ «Цветмет ЛТД» не виконало в строки, передбачені ст. 116 КЗпП України. На день звернення з цією позовною заявою до суду залишається не виплачена заробітна плата за січень - вересень 2024 року на загальну суму 123012,47 грн. Позивач вважає, що наведена бездіяльність відповідача порушує його трудові права, оскільки закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать, тому просить суд позов задовольнити та стягнути з ТОВ «Цветмет ЛТД» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 123012,47 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 174/285/25, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім іншого, позивачем заявлено клопотання про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Цветмет ЛТД" належним чином завірені довідку про суму заборгованості по виплаті заробітної плати [PERSON] , копію наказу про звільнення [PERSON] №12-09/2024-67к від 12.09.2024, копію повідомлення про нараховані та виплачені [PERSON] суми при звільненні. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено, копію ухвали та копію позовної заяви із додатками надіслано відповідачу за вказаною позивачем адресою. Згідно з рекомендованими поштовими повідомленнями, відповідач не отримав вказані документи, оскільки судова кореспонденція повернулась на адресу суду з вказівкою: «за закінченням строків зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою» Таким чином, витребувані судом документи не надав та у визначений в ухвалі строк відзив не подав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явися, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20). Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В зв`язку з неявкою усіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працював водієм навантажувача з 03.05.2019 на підставі наказу № 02-05/2019-18к від 02.05.2019 і звільнений 12.09.2024, що підтверджується наданою копією трудової книжки позивача. Відповідно до копій розрахункових листів за березень - вересень 2024 року позивачу була нарахована заробітна плата. З розрахункових листів вбачається, що оклад/тариф позивача складав 4500,00 грн. За березень підлягали виплаті 12054,00 грн., квітень 12026,70 грн., травень 12026,70 грн., червень 12026,70 грн., липень 12026,70 грн., серпень 6440,00 грн., вересень 32396,91 грн. Проте, до позовної заяви позивачем долучено копії розрахункових листів, що не охоплюють період вказаний у позовних вимогах, а саме за січень та лютий 2023 року хоча позовна заява містить вимоги за січень та лютий 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до\~ст.\~3\~КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Положення ст. 47 КЗпП України в редакції чинній на час звільнення позивача передбачають обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.\~116\~КЗпП України (в редакції на час звільнення позивача), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Враховуючи вищезазначене, розглянувши справу в межах позовних вимог, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що оскільки ТОВ «Цветмет ЛТД» на вимогу суду не надало запитувані документи, позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах та звільнився 12.09.2024, не отримував належні йому виплати, тому позов слід задовольнити частково та стягнути з ТОВ «Цветмет ЛТД» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за березень - вересень 2024 року у розмірі 98997 грн. 71 коп. без урахування податків та обов`язкових платежів. Разом з тим, враховуючи, що позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження розміру нарахованої та не виплаченої йому заробітної плати за січень та лютий 2024 року , тому підстави для їх стягнення відсутні, тому в цій частині заявлених вимог слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне. Відповідно до ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правничу допомогу складають 2000 грн. і підтверджуються наданими доказами: Договором про надання правничої допомоги № 28/02/25 від 28 лютого 2025 року, укладеним між [PERSON] та адвокатом Лісовською О.А., Актом приймання-передачі наданих послуг від 01 березня 2025 року з якого вбачається, що адвокат Лісовська О.А. надала послуги з підготовки та направлення адвокатського запиту, підготовки та подачі через підсистему Електронний суд позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі з відповідача. Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів необґрунтованість витрат на правову допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Так, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 98997, 71 грн., що складає 80,5 % від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд пропорційно стягує з відповідача на користь позивача судовий збір та понесені позивачем витрати зі сплати правової допомоги у розмірі 1610 грн. У зв`язку з тим, що позивач звільнений за законом від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ця вимога судом задоволена в сумі 98997, 71 грн., з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 975 грн. Згідно з\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Цветмет ЛТД» на користь [PERSON] заробітної плати в межах місячного платежу.

Outcome: partial