Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла вищезгадана цивільна справа, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами від 08.06.2019 року та від 10.01.2022 року та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 08.06.2019 року між сторонами був укладений кредитний договір №2001329234601, за яким відповідачу видано кредит в сумі 40028 грн та 10.01.2022 року між сторонами укладено кредитний договір №1002068906502, за яким відповідачу ивдано кредит в смі 45126 рн. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 04.06.2024 року становить: по кредитному договору №2001329234601 64034,30 грн. З яких 40027,44 грн заборгованість за кредитом, 24006,86 грн заборгованість за процентами та 0 грн заборгованість за комісією. По кредитному договору №1002068906502 64927,55 грн., з яких 42475,64 грн заборгованість за кредитом, 9,16 грн заборгованість за процентами та 22442,75 грн заборгованість за комісією. Зазначає те, що зобов`язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, то банк змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.04.2025 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що 08.06.2019 року між сторонами був укладений кредитний договір №2001329234601, за яким відповідачу видано кредит в сумі 40028 грн та 10.01.2022 року між сторонами укладено кредитний договір №1002068906502, за яким відповідачу ивдано кредит в смі 45126 рн. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 04.06.2024 року становить: по кредитному договору №2001329234601 64034,30 грн., з яких 40027,44 грн заборгованість за кредитом, 24006,86 грн заборгованість за процентами та 0 грн заборгованість за комісією. По кредитному договору №1002068906502 64927,55 грн., з яких 42475,64 грн заборгованість за кредитом, 9,16 грн заборгованість за процентами та 22442,75 грн заборгованість за комісією. Заборгованість нарахована з урахуванням положень\~ст. 534 ЦК України\~щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитних договорів, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даних кредитних договорів передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість за ними і проценти за користування у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обов`язку відповідач не виконував. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитних договорів, а тому позов підлягає до задоволення у пред`явленому обсязі. Відповідно до п. 6\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved