Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

06 червня 2024 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 03 липня 2019 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2024613516, відповідно до умов якого остання отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п.1 кредитного договору\~кредит у розмірі 19 296,00 грн. на строк до 03 липня 2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% річних; відповідно до п.2 кредитного договору (заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2024613516_CARD від 03 липня 2019 року)\~кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту(з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 36 календарних місяців роки(з правом пролонгації), з процентною ставкою 5% на місяць, впродовж пільгового періоду 0,01% річних. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти за картковим рахунком № [NUMBER] _CARD від 03 липня 2019 року в розмірі 45 600,00 грн., що підтверджується Звітом-рахунком та випискою по картковому рахунку відповідача. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за картковим рахунком № 2024613516_CARD від 03 липня 2019 року, яка станом на 15 квітня 2024 року становить 89 124,45 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~ 45 600,00 грн.; заборгованість за відсотками 43 524,45 грн. У зв`язку з чим зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «ОТП Банк» не з`явився, звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в той же час її представник звернувся до суду з відзивом, згідно якого позовні вимоги визнав частково в частині тіла кредиту. Щодо вимог про стягнення відсотків, вважає їх необґрунтованими та недоведеними, оскільки Заява-анкета. не містить погоджений розмір відсотків. Крім того, у цій анкеті відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді сплати прострочених відсотків за порушення зобов`язання та визначення їх розміру. При цьому, представник відповідача не заперечує, що умовами кредитного договору та паспортом споживчого кредиту передбачено дві процентні ставки, а саме: процентна ставка продовж пільгового періоду 0,01% річних та 5% в місяць, а тому з виписки по картковому рахунку відповідача та Звіту-рахунку, що є по суті розрахунком заборгованості, неможливо встановити, за якою саме процентною ставкою було нараховано заборгованість по процентам. Також вважає, що позивачем здійснено розрахунок заборгованості по процентам після закінчення строку дії кредитного договору (03 липня 2021 року), а саме: станом на 26 березня 2024 року, яка становить 43 524,45 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Скользнєва В.В. позовні вимоги визнала частково в частині тіла кредиту, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просила позов задовольнити частково. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, дійшов наступного висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03 липня 2019 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2024613516, згідно якого остання отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п.1 Кредитного договору - кредит розмірі 19 296,00 грн. на строк до 03 липня 2021 року та відповідно до п.2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2024613516_CARD від 03 липня 2019 року) - кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту(з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 36місяців (з правом пролонгації). Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредит видається у розмірі 19 296,00 грн. на цільове використання кредиту: на придбання товару у продавця, та у розмірі 350,00 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуги «СМС + довідка». Загальний розмір кредиту 19 646,00 грн., зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Згідно п.1.3. Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до кредитного договору. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 на придбання Товару. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, підписанням Кредитного договору Позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену Законодавством, що захищає права споживачів; 2) Позичальника перед укладенням Кредитного договору ознайомлено із інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладеного Кредитного договору; 3) Позичальник отримав Кредит на сприятливих для нього умовах; Банк надав Позичальнику підписаний зі Сторони Банку оригінальний примірник Кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до Кредитного договору (зокрема, але не виключно, Графік Платежів з Розрахунком загальної вартості Кредиту); 4) З Правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності Позичальника, Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та які розміщені на Офіційному сайті Банку https://www.otpbank.com.ua. у розділі «Кредитування», ознайомлений і згоден, а також зобов`язується належно та неухильно виконувати; примірники Правил кредитування та Тарифів Банку отримав; 5) Послуги Банку пов`язані із видачею Кредиту отримав в повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу Послуг, у тому числі послуг, наданих Банком та оплати Комісійної винагороди за видачу Кредиту відсутні. З розрахункових документів про придбання відповідачем 03 липня 2019 року товарів у ТОВ «Комфі Трейд» на загальну суму 21 496,00 грн., зокрема: рахунок-фактури №СФNVM-0000004339, видаткової накладної №ЧNVM1-0006, фіскального чеку на суму 21 496,00 грн., специфікації до кредитного договору вбачається, що кредитні кошти складають 21 496,00 грн. Відповідно до п.2 Кредитного договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2024613516_CARD від 03 липня 2019 року, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, відповідач [PERSON] звернулася до АТ «ОТП\~Банк» з вимогою відкриття карткового рахунку. Так, відповідно до п.2.1 Кредитного договору Банк відкриває позичальнику поточний(картковий) рахунок № [NUMBER] разом із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС СОLD, валюта рахунку\~гривня. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць; розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Заява-Анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку(у розділі «Дебетні та кредитні картки). Відповідно до п.8.2.4. Правил користування карткою, розмір Кредитного ліміту може бути збільшено чи зменшено Банком. Розмір Кредитного ліміту визначається Банком на підставі внутрішніх розрахунків, за умови позитивної кредитної історії Клієнта протягом строку користування Кредитною лінією та не може перевищувати граничних меж, визначених банківським продуктом. В будь-який час строку дії Кредитного договору Банк має право змінити розмір Кредитної лінії (зменшити чи збільшити) без зазначення причин такої зміни. Укладенням Кредитного договору Клієнт погоджується із запропонованим розміром Кредитної лінії та порядком зміни розміру Кредитної лінії. Згідно п.8.12. Правил користування карткою, кредитний договір набуває чинності з моменту укладення Сторонами Договору і діє протягом 36 календарних місяців (з правом пролонгації). У випадку, якщо протягом 30-ти календарних днів до дати закінчення строку дії Кредитного договору жодна із Сторін не ініціювала розірвання Кредитного договору шляхом направлення на адресу іншої Сторони відповідного листа/укладення відповідної Заяви-анкети, строк дії Кредитного договору продовжується на наступні 36 календарні місяці і на тих же умовах. Також встановлено, що 03 липня 2019 року відповідачем [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту від АТ «ОТП Банк», яким остання підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування та підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливостей оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик, запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору № 2024613516 від 03 липня 2019 року, Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту 24 місяці, загальна вартість кредиту\~23 773,43 грн., щомісячний платіж позичальника становить 991,00 грн., крім останнього 980,43 грн. Судом встановлено, що відповідачем складена розписка, в якій вона особистим підписом підтвердила отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] , терміном дії - 05/22, та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Встановлено, що 05 квітня 2024 року за вих. № 13353795 позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, яка останньою залишилася без виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного позивачем станом на 15 квітня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором до договору № 2024613516_CARD від 03 липня 2019 року в розмірі 89 124,45 грн., яка складається з:заборгованості за тілом кредиту\~ - 45 600,00 грн.; заборгованості за відсотками 43 524,45 грн. До матеріалів справи долучено Звіт-рахунок за період з 04 липня 2019 року по 26 березня 2024 року відносно відповідача [PERSON] , в якому відображено усі операції за картковим рахунком; довідку АТ «ОТП\~Банк» від 30 квітня 2024 року про зміни кредитних лімітів по рахунку [PERSON] за період з 03 липня 2019 року по 09 липня 2021 року, відповідно до якої з огляду на регулярне використання кредитного ліміту клієнтом, відсутність у вказаний період простроченої заборгованості понад 7 днів, а також відсутності звернення від клієнта із заявою про зменшення кредитного ліміту, було неодноразово здійснено перегляд кредитного ліміту. Остання зміна кредитного ліміту відбулася 09 липня 2021 року, внаслідок чого кредитний ліміт з 50 000,00 грн. було зменшено до 47 100,00 грн. Отже, з матеріалів справи вбачається, що спірний договір за правовою природою є змішаним договором кредитування та Договором про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. АТ «ОТП\~Банк» свої зобов`язання за договором виконав повністю,що підтверджується наданими розрахунковими документами, які свідчать про придбання відповідачем товарів у ТОВ «Комфі Трейд» на загальну суму 21 496,00 грн., зокрема: рахунок-фактури №СФNVM-0000004339, видаткової накладної №ЧNVM1-0006, фіскального чеку на суму 21 496,00 грн., специфікації до кредитного договору вбачається, що кредитні кошти складають 21 496,00 грн. Відповідач, шляхом підписання Заяви-Анкети, яка є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлена і згодна, а також зобов`язалася їх належно та неухильно виконувати. На підтвердження отримання картки відповідачем [PERSON] було складено розписку,в якій вона особистим підписом підтвердила отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] , терміном дії - 05/22, та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена.. Тобто, відповідач прийняла пропозицію Банку та погодилася з тим, що Анкета-Заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у цьому випадку АТ «ОТП Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент, а саме споживач послуг банку, лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих банком до позовної заяви кредитного договору про споживчий кредит № 2024613516 від 03 липня 2019 року, який укладений між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] , Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №2024613516 від 03 липня 2019 та Анкети-заяви на отримання кредиту вбачається, що кредитний договір є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, і [PERSON] надаються декілька різних видів послуг кредитування. Так, відповідно доп.1 Кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 19 296,00 грн. на строк до 03 липня 2021 року та відповідно до п.2Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024613516_CARD від 03 липня 2019 року) відповідачу відкрито кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 36 місяців (з правом пролонгації). Заборгованість за п.1 Кредитного договору №2024613516 від 03 липня 2019 року відповідачем погашена, що не заперечується сторонами. Позивач ставить питання про стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку із користуванням платіжною карткою на підставі п.2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024613516_CARD від 03 липня 2019 року). Пунктом 2 кредитного договору «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» регулюється видача позичальнику кредитної картки та її обслуговування. Цим позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), що розміщений на Інтернет сайті Банку (https://www.otpbank.com.ua) та на умовах викладених в цьому розділі. Згідно п.2.1. кредитного договору, заява-Анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, інформаційного листка, тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Підписавши Заяву-анкету про надання банківських послуг №2024613516_CARD від 03 липня 2019 року, відповідач зобов`язалася щомісячно до кінця строку дії кожного Платіжного періоду сплачувати мінімальний платіж, що включає в себе часткове погашення тіла кредиту та % за користування цими коштами. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, визначено умови обслуговування кредитної лінії. За користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору Банк відкрив позичальнику поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС GOLD, валюта рахунку\~гривня. На підтвердження отримання картки відповідачем [PERSON] було складено розписку, в якій остання своїм підписом підтвердила отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] , терміном дії - 05/22, та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Тобто, остання безумовно прийняла пропозицію Банку та погодилася з тим, що Анкета-Заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Також 03 липня 2019 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому зазначено, що споживачу надається кредит у сумі 19 646,00 грн. на строк 24 місяці та кредитна лінія із сумою кредиту 8 000,00 грн. (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору) на строк 36 місяців (з правом пролонгації). В п.4 Паспорту споживчого кредиту передбачена процентна ставка 0,01% (річних), що діє протягом пільгового періоду до 55 днів та 5% (в місяць) - процентна ставка, що діє після закінчення пільгового періоду. Згідно з відомостями звіту-рахунку від 15 квітня 2024 року (виписка про рух коштів) вбачається, що відповідач [PERSON] активно користувалася кредитною лінією, та не мала жодних заперечень щодо продовження строку дії кредитного договору, що підтверджується Звітом-розрахунком (випискою про рух коштів по рахунках). Отже, Банк обґрунтовано продовжував нараховувати складові заборгованості відсотки, визначені договором. Таким чином, встановивши вказані обставини справи, зокрема факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед Банком у розмірі 89 124,45 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту\~ - 45 600,00 грн.; заборгованість за відсотками\~ 43 524,45 грн. При цьому, заперечуючи частково проти позовних вимог, сторона відповідача не надала суду доказів на спростування цих обставин, не заявляла відповідних клопотань. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Одночасно, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження факту видачі кредитних коштів\~\~відповідачу. Тому, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором. При цьому, відповідач та його представник не надали суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ОТП Банк», не довели відсутність заборгованості. Також\~\~сторона відповідача клопотання про призначення судової економічної експертизи, яка могла б підтвердити або спростувати обставини наявності кредитної заборгованості, суду не заявляла. Водночас, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт видачі та отримання відповідачем\~\~ кредитних коштів, про що свідчать підпис у кредитному договорі, в якому погоджено між сторонами всі істотні умови, порядок отримання та погашення заборгованості, наслідки невиконання зобов`язань за договором, а розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку підтверджується факт користування кредитними коштами та вчинення відповідачем дій щодо часткового погашення заборгованості. Доводи сторони відповідача про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не обґрунтований належними та допустимими доказами, суд не приймає до уваги, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором був перевірений судом, який визнає його належним та допустимим доказом у справі. Відповідач, в свою чергу, у відповідності до вимог статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~не надав суду належних доказів у спростування вимог позивача та наданих позивачем доказів, зокрема не заявляла відповідних клопотань. Доказів, які б свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем також не надано. Як вже зазначалося, згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За загальними положеннями\~ЦПК України\~на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Також слід зазначити, що згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Основного Закону України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Закон України "Про судоустрій і статус суддів"\~встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі. Інші доводи сторін судом не приймаються до уваги, оскільки не спростовують наведених висновків суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладено та

Outcome: approved