Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

14.03.2025 позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трьох річного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем з 16 січня 2024 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач проходить військову службу у в/ч [NUMBER] , має стабільний заробіток. Син проживає з нею і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідно до судового наказу від 16.01.2025 з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів. Інших утриманців відповідач не має. З метою захисту своїх\~ прав змушена звернутись до суду. 03.04.2025 [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] , в якому просив позбавити позивача за первісним позовом права на утримання її як дружини на підставі нетривалого перебування у шлюбних відносинах відповідно до положень ст. 83, ч. 5 ст. 75 СК України. Свої вимоги мотивував тим, що у шлюбі сторони перебували нетривалий час: з січня 2024 року до березня 2025 року. Також [PERSON] негідно поводилася у шлюбних відносинах. Під час проходження служби у ЗСУ відповідач за первісним позовом дізнався, що його дружина зраджує йому з іншим чоловіком та планує створити з ним сім`ю. Також він ніколи не ухилявся від обов`язку утримувати сина та дружину, оскільки за період з вересня 2024 року до січня 2025 року добровільно перерахував на картковий рахунок [PERSON] 176200,00 грн. У відзиві [PERSON] просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Свою позицію мотивувала тим, що у фактичних шлюбних відносинах вони перебували з листопада 2022 року. [PERSON] не надано доказів її негідної поведінки у шлюбі. Кошти від відповідача отримувала та використовувала їх для оплати дороговартісної оренди житла, оплати комунальних послуг та на дитину. В судове засідання 12.06.2025 сторони не прибули. Оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, позивач за первісним позовом клопотала провести судове засідання без її присутності, а відповідач не повідомив про причини неявки в судове засідання, з метою економії процесуальних строків суд вважає за доцільне згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України провести розгляд справи без участі учасників справи на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд виснує наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2024 року та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] ,\~ що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб (а.с. 8-9). Відповідно до судового наказу, винесеного Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 16.01.2025 у справі № 285/184/25, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.01.2025 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Правовідносини щодо утримання подружжям один одного врегульовані положеннями глави 9 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Положеннями ст. 83 СК України визначено, що рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: 1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; 2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення; 3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; 4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Положення цієї статті поширюються і на осіб, у яких право на аліменти виникло після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Вказане право, відповідно до положень ст. 85 СК України, може бути припинено у разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Також право на утримання дружини припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Таким чином, положеннями СК України встановлено ряд окремих самостійних підстав, які надають право одному з подружжя на утримання від іншого. Законодавцем виділено такі випадки: 1) якщо\~один із\~подружжя є\~непрацездатним чи\~потребує матеріальної\~допомоги(ст. 75 СК України); 2) право дружини\~на утримання\~під час\~вагітності та\~у разі\~проживання з\~нею дитини(ст. 84 СК України); 3) право чоловіка на утримання у разі проживання з ним дитини (ст. 86 СК України). Також положеннями СК України чітко визначені і підстави для припинення права на утримання у кожному випадку: статті 83, 85, 87 і 89 цього кодексу. Оскільки позивач\~за первісним\~позовом не\~ставила питання\~про стягнення\~аліментів на\~своє утримання\~відповідно до\~положень ст.\~75\~СК України\~з підстав\~власної непрацездатності, потреби у матеріальній допомозі, тому не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про позбавлення права дружини на утримання відповідно до ст. 83 СК України з приводу нетривалого перебування у шлюбних відносинах чи негідної поведінки. Фактично [PERSON] звернувся до суду за захистом непорушеного права. Одночасно у судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом є матір`ю, з якою проживає спільна дитина сторін, тому вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років в силу положень ст. 84 СК України. Аналізуючи вказані норми права суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі, а позивач, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів суд аналізує наступні норми права. Відповідно до положень ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Зважаючи на той факт, що відповідач проходить службу у військовій частині [NUMBER] , отримує грошове забезпечення, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за період з вересня 2024 року до січня 2025 року добровільно перерахував на картковий рахунок [PERSON] 176200,00 грн, суд доходить висновку, що відсутні будь-які об`єктивні причини, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дружині, тому відповідач за первісним позовом [PERSON] має можливість надавати допомогу. Одночасно позивач [PERSON] , всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України, не довела обставин, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, тому з метою захисту інтересів сторін, а також виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості доцільним вважає визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 14.03.2025 року. Рішення у межах суми платежу за один місяць відповідно до положень ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Відтак позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню. Судові витрати по сплаті судовому збору слід стягнути з відповідача в дохід держави згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial