Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13.02.2025 до Софіївського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов цивільний позов представника позивача Бачинського О.М., який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №26944619 від 06.10.2023 у розмірі 30753,60 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 06.10.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26944619. 27.02.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу № 2702, у відповідності до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» приймає належні ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується сплатити грошові Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Право грошової Вимоги в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 30753,60 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22\~753,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» за кредитним договором №26944619 в розмірі 30753,60 грн., яку просить стягнути позивач із відповідача , а також судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. 25.02.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у своїй позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позов просить задовольнити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] \~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, натомість надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач скориставшись правом на подання відзиву вказала, що спірний кредитний договір не має електронного підпису сторін, позивачем не надано доказів, того що вона була ознайомлена саме із цими правилами та умовами договору, які є невід`ємною частиною цього договору, таким чином сторони не узгодили предмет договору, строк його надання та інші умови кредитування . Водночас відповідач зазначає, що факт отримання нею коштів не заперечується, однак висловила своє заперечення з приводу розміру нарахованих позивачем відсотків, а саме вважає, оскільки договір не був підписаний сторонами, тому за доцільне вважає перерахувати відсотки згідно кредитного договору, а саме за необхідне застосувати проценту ставку викладена п. 1.7.1 вказаного договору, у розмірі 2,0 % зі строком кредитного договору який становить 90 днів. Таким чином навела власноруч наведений розрахунок відсотків провести за наступною формою: 8000 грн. х 2,00%=160 грн. за один день користування, 160 грн. х 90 днів= 14\~400 грн, сума відсотків за договором, яка підлягає задоволенню. Окрім цього вважає, що судові витрати на правову допомогу представником позивача є значно завищеною та необґрунтованою, який є неспівмірний та такий що не відповідає дійсним витратам за складністю справи, у зв`язку із чим просить суд зменшити розмір судових витрат та правову допомогу. Водночас відповідачем до суду надано до суду копію рішення про розірвання шлюбу, згідно якого вбачається, що вона змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » Представник позивача правом на подання відповіді на відзив не скористався. Враховуючи те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.10.2023 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» уклало з [PERSON] кредитний договір №26944619. Згідно якого за яким ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» перерахувало на рахунок, відповідача, грошові кошти в розмірі 8000 гривень 00 копійок строком на 90 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 2,0000% з 1-го дня по 15 й день, в сумі 2400,00 грн. терміном оплати 21.10.2023; в розмірі 3,5000 % з 2-го по 90-й день у сумі 21000,00 грн , терміном сплати 04.01.2024 (а.с. 7). ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» надало відповідачу означені грошові кошти, що підтверджується квитанцією від 06.10.2023. Реквізити банківської карти позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: 414943ХХХХХХ0840 (п. 2.2 Кредитного договору). Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором №26944619 від 06.10.2023 в загальному розмірі 30 753,60 грн., що складається з боргу за тілом кредиту в розмірі 8000 гривень 00 копійок та боргу за відсотками у розмірі 22 753,60 гривень, що підтверджено розрахунком наданий позивачем. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», главою\~48\~«Виконання зобов`язання» та главою\~71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження №61-2303св21). Згідно умов договору, зокрема п. 5.11 визначено, що цей Договір укладається з допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) шляхом розміщення Кредитодавцем проекту кредитного Договору/додаткової угоди в Особистому кабінеті Позичальника, що є пропозицією про його укладання (офертою), та прийняттям пропозиції (акцептом) Позичальником, яка надається Позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи пропозицію (Оферту) Кредитодавця та погоджуючись з Правилами та умовами електронного договору, Позичальник отримує від Кредитодавця одноразовий ідентифікатор (алфавітно-цифрова послідовність, otp-пароль), який відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» використовується з метою підписання електронного договору. Кредитодавець передає одноразовий ідентифікатор Позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час його реєстрації у ІКС, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому SMS-повідомлення за номером фінансового мобільного телефону. Отриманий одноразовий ідентифікатор Позичальник додає до інших даних в ІКС. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Часом укладення Договору вважається момент повторного накладення кваліфікованої електронної печатки Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу після отримання ІКС Кредитодавця otp-пароля, введеного Позичальником.. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Встановлено, що з метою укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду. Крім того, у процесі реєстрації в ІТС ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відповідач зареєструвала банківську платіжну карту № [NUMBER] для перерахування коштів. ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 грн. шляхом їх перерахування [PERSON] на банківську карту № [NUMBER] , що стверджується відповідним Документом про перерахування коштів FONDI від 06.10.2023 №661460672 про здійснення успішного переказу грошових коштів згідно договору 2694619. Поміж тим, слід вказати, що у розділі 6 договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, адреса проживання, контактний номер телефону та електронна пошта (а.с. 9). Отже, договір про надання фінансового кредиту підписано [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою [PERSON] таких не надано, що в силу положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~є її процесуальним обов`язком. Тобто загалом такі дії відповідача, як реєстрація у ІТК в особистому кабінеті, заповнення всіх необхідних реквізитів, зокрема із вказанням своїх особистих даних, зазначенням електронної пошти, даних паспорту, місця проживання, номер телефону тощо, отримання нею грошових коштів, які вона використовувала для своїх власних потреб, свідчать про укладення та прийняття нею умов договору кредиту №26944619 від 06.10.2023. Окрім того, слід зауважити, що відповідачка не заперечує факт отримання від ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» грошових коштів, тому з урахуванням вказаного позиція відповідачки щодо заперечення нею факту укладення кредитного договору через відсутність на ньому електронного підпису, що прирівнюється до власноручного підпису, суд не приймає, і сприймається як спосіб уникнення відповідальності за невиконані нею умов кредитного договору. Щодо твердження відповідача щодо розміру відсотків. Суд дослідивши матеріали справи та наведений відповідачем розрахунок доходить до наступного висновку. В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до умов кредитного договору № 26944619 від 06.10.2023, зокрема п. 1.7.1 та 1.7.2, визначено, що позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: З 1 го по 15 й день користування кредитом 2,0000% в сумі 2400,00 термін оплати 21.10.2023, з 16 го дня по 90 й день користування кредитом 3,5000%, термін сплати 04.01.2024. Строк дії кредиту становить 90 днів. З урахуванням вказаних положень, позивач нарахував заборгованість за відсотками у загальній сумі 23\~400 грн (2100+21\~000=23400 грн) (а.с.7). Зазначений розмір відсотків за користування кредитом дублюється також у додатку до кредитного договору № 26944619 від 06.10.2023 (а.с. 9 на звороті). Наданий розрахунок проведений відповідачем відсотків за користування у загальному розмірі 14\~400 грн. (розрахований наступним чином: 8000 грн х2,00%=160 грн відсотки за користування кредитом за один день, 160х90 (строк дії договору) = 14\~400 грн.), є недоведеним та таким, що не у повній мірі відповідає розмірам відсотковою ставкою вказаними у кредитному договорі, обраний відповідачем з явним наміром зменшення розміру заборгованості за відсотками. Натомість перевірений судом розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий позивачем є вірним відповідає умовам кредитного договору, окрім того слід зауважити, що позивачем нараховано навіть у меншому розмірі, ніж передбачений кредитним договором: так згідно договору заборгованість відсотків за користування кредитом становить 23400 грн, тоді як позивачем у позові заявлено заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 753,60 грн., при цьому слід зауважити, що суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог. 27.02.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу № 2702, відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а первісний кредитор відступає новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Договір, укладений між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», договір факторингу укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК Артеміда Ф», у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Положеннями статей 1077,1078\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно повернення суми кредиту і сплати відсотків за користування ним, а позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 26944619 від 06.10.2023, яка утворилась станом на 12.02.2025 в розмірі 30\~753,60 грн., і складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 22 753,60 грн. тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача у цій частині у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Представн позивач\~просив стягнути\~з відповідача\~судовий збір\~у розмірі\~2422,40\~грн,\~що понесені\~позивачем при\~зверненні до\~суду з\~цим позовом,\~а також\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу у\~розмірі 7000\~грн.\~ Згідно зі\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.1\~ст.246 ЦПК України\~якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правничої допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи та оплати її, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено, при цьому враховуючи заявлене клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч. ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України, складність вказаної справи, відсутність фактичних судових засідань, що може призвести до неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial