Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

І. Позиції сторін Аргументи позивачки 04 лютого 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , подана 30 січня 2025 року, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що: - з 23 жовтня 2010 року позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі; - у цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - на сьогодні шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб має формальний характер з огляду на різні погляди на сімейне життя. У судовому засіданні представник позивачки вимогу про розірвання шлюбу підтримала з підстав, зазначених у позові. Додатково пояснила, що сторони не проживають однією сім`єю із січня 2025 року, рішення позивачки про розірвання шлюбу є зваженим і остаточним. Строк для примирення просила не надавати. Позиція відповідача У судовому засіданні відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що бажає зберегти сім`ю, причин, з яких позивачка прийняла рішення про розірвання шлюбу не розуміє. Пояснив, що в січні 2025 року перестав проживати разом з позивачкою, проте орендував квартиру неподалік, щоб бути поруч разом із сім`єю. Увесь час допомагав позивачці з дітьми, з 19 квітня проживає разом з дітьми, місце проживання позивачки йому невідоме. Указав, що намагався поговорити з позивачкою щодо причин припинення шлюбу, однак це йому не вдалося. З огляду на викладене, просив надати подружжю максимально можливий строк для примирення, визнати участь позивачки в розгляді справи обов`язковою. Представник відповідача, адвокат Шапов С.О., в судовому засіданні підтримав позицію свого представника, просив суд сприяти збереженню сім`ї. ІІ. Процесуальні дії суду 10 лютого 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання на 03 березня 2025 року. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове засідання, призначене на 03 березня 2025 року, суд відклав на 25 березня 2025 року. 25 березня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі, яким позов задовольнив; шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвав. 25 квітня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява [PERSON] , подана 23 квітня 2025 року про перегляд вказаного заочного рішення. 29 квітня 2025 року суд постановив ухвалу, якою прийняв заяву про перегляд заочного рішення до розгляду, призначив судове засідання на 12 травня 2025 року. 12 травня 2025 року суд постановив ухвалу, якою зазначене заочне рішення скасував, призначив справу до судового розгляду на 12 червня 2025 року. У судовому засіданні суд без оформлення окремого документа постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про надання строку для примирення подружжя, оскільки з часу припинення шлюбних відносин вже минуло майже шість місяців; про припинення шлюбних відносин відповідачеві було відомо ще в січні 2025 року, будь-яких доказів на вжиття реальних заходів для примирення з дружиною відповідач не надав. У судовому засіданні суд без оформлення окремого документа постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про визнання участі позивачки в розгляді справи обов`язковою, оскільки відповідно до принципу добровільності шлюбу рішення одного з подружжя достатньо для припинення шлюбних відносин, а причини такого не мають вирішального значення. ІІІ. Обставини, які встановив суд 23 жовтня 2010 року позивачка і відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 23.10.2010, актовий запис № 3304 (а.с. 5). Позивачка і відповідач є батьками двох дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 20.05.2011, актовий запис № 1371 (а.с. 9); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.10.2021, актовий запис № 4671 (а.с. 8). ІV. Мотиви, оцінка і висновки суду Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно зі ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 22.11.1984, що ратифікований Україною згідно із Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У справі, що розглядається, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені, шлюб має формальний характер. Суд установив, що шлюбні відносини між подружжям припинилися в січні 2025 року; позивачка звернулася до суду з цим позовом 30 січня 2025 року Суд акцентує, що з часу припинення шлюбних відносин між сторонами минуло шість місяців. За цей період суд ухвалив заочне рішення, скасував його за заявою відповідача і призначив справу до судового розгляду. Проте позивачка свого рішення припинити шлюб з відповідачем не змінила, а відповідач, попри достатність часу і можливостей, не надав розумних пояснень та доказів на підтвердження вжиття заходів щодо примирення. За таких обставин, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Отже, позов належить задовольнити повністю. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.4161315416.1 від 29.01.2025 (а.с. 4). Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved