Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 58\~261,94 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.03.2024 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 19132/108/2024 за яким, позивач зобов`язується надати у власність відповідачеві грошові кошти в сумі 50\~000,00 гривень з умовою повернення в термін до 27.03.2027 включно, зі сплатою користування кредитом 64% річних. Зобов`язання позичальником не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, у зв`язку з чим станом на 04.03.2025 заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 58261,94 грн., з яких заборгованість за кредитом 47\~879,87 грн.; заборгованість за процентами 10\~382,07 грн. Ухвалою суду від 11.04.2025 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що 28.03.2024 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 19132/108/2024. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 50\~000,00 грн., з умовою повернення в термін до 27.03.2027р. в порядку та відповідно до умов Кредитного договору. Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку: у період з 28.03.2024р. по дату повернення Кредиту, в розмірі 64% річних. Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредит на суму, що зазначена в п. 1.3 Кредитного договору. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером №1432506 від 28.03.2024р. Згідно з п. 5.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору (п. 5.2 Кредитного договору). Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі кредиту по дату повернення Кредиту Позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. Згідно з п. 3.6 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту у терміни, передбачені в Додатку 1 до Кредитного договору. Відповідно до п. 3.11 Кредитного договору, у випадку прострочення погашення Кредиту, в тому числі після вимоги Банку про повне дострокове погашення кредиту та/або після настання дати повернення Кредиту в повному обсязі, Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування коштами у розмірі, що дорівнює розміру Процентної ставки, які нараховуються за кожний календарний день прострочення на суму заборгованості, строк погашення якої настав, з дати виникнення заборгованості до дати її повного погашення. Порядок нарахування та сплати відповідає порядку для процентів на строкову заборгованість. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого згідно розрахунку заборгованості станом на 04.03.2025 заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 58261,94 грн., з яких заборгованість за кредитом 47879,87 грн.; заборгованість за процентами 10382,07 грн. Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, що врегульовані ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов`язку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за договором, укладеними з позивачем належним чином не виконує. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved