Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Трофименко Марина Володимирівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Високопільської селищної ради військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, про позбавлення батьківських прав. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що з 12.05.2015 року до 04.10.2021 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] . Від шлюбу в них народились спільні діти - син: [PERSON] , [INFO] та дочки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких записаний відповідач - [PERSON] . Заочним рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 04.10.2021 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачем, при цьому відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не спілкується із сином та доньками, не утримує їх матеріально, не цікавиться їхнім життям, не приймає участі у їх фізичному і духовному розвитку, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей. Всі турботи по утриманню та вихованню дітей взяла на себе позивачка, яка забезпечує їм достатній рівень життя, створила належні та достатні соціально побутові умови, забезпечує одягом та належним харчуванням. Слідкує за їх розвитком, дозвіллям, навчання та здоров`ям. Проживають відповідачка із дітьми та відчимом спільно, у власному будинку. Вітчим працевлаштований, має стабільний заробіток. Фактично відповідач перестав турбуватися про дітей та приймати участь у їх вихованні з 2019 року. Узв`яззку з чим остання булла вимушена звернутись до Високопільської селищної військової адміністрації із заявою щодо отримання висновку про доцільність позивача батьківських прав. Згідно висновку органу опіки та піклування Високопільської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 12.02.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей. Позивач зазначає, що відповідач не змінив свого ставлення до дітей, не цікавиться їх долею, свого відношення до них не змінив та свідомопродовжує не виконувати (нехтувати) свої батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. Посилаючись на наведене, у зв`язку з тим, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, позивач просила винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] та дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 26.05.2025 року провадження у справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання. Залучено до участі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно поданої заяви просила справу розглядати без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Казанківської селищної ради про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явився, надали до суду в якій просила справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують, просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Високопільської селищної ради військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, явку свого представника не забезпечили, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , відповідач [PERSON] , є батьком малолітніх дітей, сина: [PERSON] , [INFO] та доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так, у графі «Батьки» батьком дітей згідно вказаних свідоцтв записано [PERSON] . Згідно заочного рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 04.10.2021 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 12.05.2015 року, було розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 23.03.2023 року, виданого Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) вбачається, що 23.03.2023 року [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON] та взяла прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно довідок Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області від 14.04.2025 року (вих/№ 020-7/318/1151) та від 11.06.2025 року (вих/№ 40/12.01-06) вбачається що відповідач [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований по [ADDRESS] , але більше десяти років за вказаною адресою не проживає, його місцеперебування невідоме. Згідно витягів з реєстру Високопільської територіальної громади від 13.03.2025 року вбачається, що позивачка [PERSON] та її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки за Формою ОК-5 відділення Пенсійного Фонду України з Рєстру застрахованих осіб для нарахування пенсії вбачається, що позивачка [PERSON] має постійний заробіток (дохід): 93000,00 грн. за 2024 рік, 11428,57 грн. за 1 квартал 2025 року. Згідно громадської характеристики, наданою Високопільською селищною радою Херсонської області (за місцем проживання позивача) [PERSON] проживає разом із чоловіком та дітьми на території селищної ради. Чоловік - [PERSON] має постійне місце роботи, працюючі у ФГ «Промінь» охоронцем та матеріально утримує сім`ю. Разом з чоловіком дружно виховують дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Діти завжди доглянуті, охайно вдягнені. Дітям прививається шанобливе відношення до членів родини, старших зав віком односельців. [PERSON] має спокійний, врівноважений характер, користується повагою у односельців, дорба дружина, господиня та мати. Відповідно до письмових пояснень односельців (сусідів позивача), які містяться в матеріалах справи, - [PERSON] , [PERSON] що відповідач [PERSON] жодного разу за місцем проживання дітей не приїзджав, ніякої участі у житті своїх дітей не приймає, не опікується ними, матеріально не підтримує, аліментів не сплачує. Згідно з Акту обстеження матеріально-побутових умов фактичного місця проживання від 28.04.2025 року, складених посадовими особами виконавчого органу Високопільської селищної ради встановлено, що матеріально-побутові умови дітей родини [PERSON] , яка складається з п`яти осіб: [PERSON] (позивач), чоловіка [PERSON] (вітчима), та дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , - задовільні, родина забезпечена всім необхідним, проживають у власному домоволодінні. Рішенням виконавчого комітету Високопільської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 12.02.2025 року № 554 затверджено Висновоккомісії органу опіки та піклування Високопільської селищної військової адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З вказаного висновку вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та чоловіком (вітчимом) [PERSON] по [ADDRESS] . Шлюб між [PERSON] ) та [PERSON] було розірвано на підставі заочного рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 04.10.2021 року. 23.032023 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Згідно Акта-обстеження матеріально-побутові умови задовільні. Зі слів заявниці останій раз [PERSON] провідував їх 13.06.2022 року. Проте на дітей не звертав ніякої уваги, вів себе суворо після чого діти сказали що не люблять батька. Згідно зібраних матеріалів - характеристик та опитування сусідів встановлено, що батько дітей [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні дітей, ухиляється від виконання ним батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми. Не цікавиться їх фізичним та психологічним здоров`ям та взагалі не відвідує їх починаючі з 2021 року. Матеріально не забезпечує та не допомагає. Має заборгованість по аліментам. Згідно характеристик, наданих учбовими закладами вбачається, що батько - [PERSON] із своїми дітьми не спілкується, із сім`єю не проживає. У вихованні дітей участі не приймає. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківськи збори не з`являвся. Згідно повідомлення про адміністративне правопорушення, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за наслідками розгляду адміністративної справи № 625/187/18 за ст. 173-2 (вчинення домашнього насильства) Місце перебування Батька - [PERSON] , який на території Високопільської селищної військової адміністрації не проживає, - невідоме. З огляду на наведений висновок, орган опіки та піклування Високопільської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Відповідно статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164 - 167). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, частин 3 - 4 статті 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Нормами частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що ще до розлучення, яке мало місце у 2023 році, а сааме, у 2019 році відповідач свідомо залишив свою родину та дітей, ситуація не змінилася і відповідач продовжує свідомо не виконувати свої батьківські обов`язки, не здійснює утримання дітей, не займається їх фізичним та розумовим розвитком, не цікавиться долею своїх дітей. Таким чином, діти позбавлена не тільки батьківської турботи та піклування, забезпечення фізичного та духовного розвитку зі сторони батька, а й необхідного для нормального психологічного розвитку спілкування із рідними їм людьми (батьком). Зазначені фактори суд розцінює як ухилення від виховання дітей саме у зв`язку з винною поведінкою батька - відповідача по справі, так як він свідомо нехтував своїми обов`язками, не вживає будь-яких дій, з метою їх належного утримання та виховання. В судовому засіданні не встановлено поважності причин такого тривалого невиконання [PERSON] обов`язків щодо виховання дітей та, на думку суду, діями відповідача свідомо тривалий час порушуються права його дітей на отримання з боку батька належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення. Відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батька відносно своїх дітей, тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідача окрім позбавлення його батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. У зв'язку з чим суд, приймаючи до уваги встановлені в сукупності докази та обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з'ясування, характер ставлення відповідача до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка порушує батьківські обов'язки, діючи в інтересах дітей, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Згідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved