Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 25 417,75 доларів США, що на момент подання позовної заяви становить 1\~052 854,00 гривень у рахунок погашення боргу за розпискою від 05 травня 2022 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що 05.05.2022 відповідачем [PERSON] було складено боргову розписку, згідно якої він взяв у позивача в позику 14650 доларів США та зобов`язався повернути вказані кошти до 05.07.2022, а у разі неповернення коштів своєчасно сплачувати 3% щомісяця за прострочення виконання зобов`язання. Однак, на момент подання позову, кошти відповідач так і не повернув. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу 14650 доларів США, 3% щомісяця за прострочку виконання зобов`язання (14650 х 3%) х 24,5 місяців = 10767,75 США, а також судові витрати у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Бойчук К.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання\~ не\~з`явився,\~\~хоча про\~\~час та\~\~місце розгляду\~\~справи \~був\~ завчасно\~повідомлений\~ шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслав (а.с. 78). \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, а причини його неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідач не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530\~Цивільного\~кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~ Відповідно до ст.1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст.1047\~ЦК\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів роботи відповідні правові висновки. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63цс13) і є обов`язковою для застосування судами України. Судом встановлено, що 05.05.2022 відповідачем [PERSON] було складено боргову розписку, за якою він взяв у\~ [PERSON] в позику 14650,00 доларів США. Як вбачається з розписки відповідач зобов`язався у термін до 05 липня 2022 року виконати взяте на себе грошове зобов`язання, а у разі неповернення коштів своєчасно, сплачувати 3% щомісяця за прострочення виконання зобов`язання. (а.с. 3). Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~правової\~позиції\~Великої Палати\~Верховного\~суду\~у справі\~№\~373/2054/16-ц\~від\~16\~січня\~2019\~року,\~гривня\~як\~національна валюта\~є\~єдиним\~законним платіжним\~засобом\~на\~території України.\~Сторони,\~якими\~можуть\~бути як\~резиденти,\~так\~і\~нерезиденти -\~фізичні\~особи,\~які\~перебувають\~на території\~України,\~у\~разі\~укладення цивільно-правових\~угод,\~які\~виконуються\~на території\~України,\~можуть\~визначити\~в грошовому\~зобов`язанні\~грошовий\~еквівалент\~в іноземній\~валюті.\~Відсутня\~заборона\~на укладення\~цивільних\~правочинів,\~предметом\~яких\~є іноземна\~валюта,\~крім\~використання\~іноземної валюти\~на\~території\~України як\~засобу\~платежу\~або як\~застави,\~за\~винятком\~оплати в\~іноземній\~валюті\~за товари,\~роботи,\~послуги,\~а\~також\~оплати праці,\~на\~тимчасово\~окупованій території\~України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, борг на вимогу позивача не повернув, а тому сума боргу 14650 доларів США підлягає стягненню у судовому порядку. \~ \~ \~ \~В іншій частині позовних вимог, а саме, нарахованих 3% за прострочення виконання зобов`язання (14650 х 3%) х 24,5 місяців = 10767,75 США, слід відмовити оскільки такі відсотки у розумінні ст..625 ЦК України є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тобто є неустойкою (штраф, пеня). \~ \~ \~ \~Так, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене\~позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, позаяк, у стягненні 3% за прострочення виконання грошового зобов`язання за кожен місяць такого прострочення у розмірі 10767,75 доларів США, слід відмовити на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються,\~зокрема, особи з\~інвалідністю I\~та II\~груп,\~законні представники\~дітей з\~інвалідністю і\~недієздатних осіб\~з інвалідністю. \~ \~ \~ \~ Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені частково, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial