Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн, щомісячно на дитину, починаючи з 29 квітня 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів стало те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на повному її утриманні. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 29 травня 2025 року. Правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає\~задоволенню, виходячи з наступного. Так, 13 червня 2019 року сторони зареєстрували шлюб в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 серпня 2019 року, актовий запис №37(а.с. 6) [PERSON] народилася [INFO] , а її батьком записаний [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , було вирішено залишити на проживання з матір`ю [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст.181, 182 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2\~563 грн. та віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн. При цьому та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні цього спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення. Виходячи із рівності прав та обов`язків батьків до дитини, сама позивачка як мати дитини має обов`язок в такій же мірі утримувати дитину, як і її батько. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що відповідач за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно у визначеному позивачкою розмірі 4000 грн. На підставі викладеного, зважаючи на обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи обставини справи, те, що відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів у розмірі 3 500 грн на утримання дитини, на думку суду, відповідає критеріям розумності, достатності і відповідає інтересам дитини, при цьому не порушує прав та інтересів позивача і водночас не є для відповідача надто обтяжливим. Виходячи із закріплених у частині 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у зазначеному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини тощо, а також такий розмір не буде надто обтяжливим для відповідача. Разом з\~тим,\~суд вважає\~за необхідне\~роз`яснити\~сторонам,\~що відповідно\~до ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, враховуючи приписи\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial