Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту від 16.04.2024 року №496498-КС-001 в розмірі 47686 грн. 66 коп., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11861 грн. 98 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 34554 грн. 38 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 1270 грн. 30 коп. Позов мотивований тим, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 16.04.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №496498-КС-001 про надання кредиту. В свою чергу [PERSON] прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №496498-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2604 на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №496498-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту №496498-КС-001 виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти в сумі 2600 грн. 00 коп., чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором у боржника станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за договором №496498-КС-001 про надання кредиту в розмірі 47686 грн. 66 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту -11861 грн. 98 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 34554 грн. 38 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 1270 грн. 30 коп. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 626, 1049, 1050 ЦК України позивач просив суд стягнути із відповідача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 06.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив (а.с. 56, 57). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.64-68, 76), не з`явився в судові засідання, призначені на 01.05.2025 року та 11.06.2025 року, у зв`язку із чим та з урахуванням позиції представника позивача, викладеної в позовній заяві, суд 11.06.2025 року на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 04.11.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» має ідентифікаційний код юридичної особи 41084239, місцезнаходження бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, вид установчого документа - Статут, вид економічної діяльності - 64,92 - інші види кредитування (основний) та 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с. 11, 12). Згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1593 від 11.05.2017 року видано ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 13). 16.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №496498-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі - Договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2604 (а.с.25-29). Відповідно до пунктів 2.1 - 2.14 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 12000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Стандарстна процентна ставка: в день 2, 00 фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15012500 фіксована. Комісія за надання кредиту: 1800 грн. 00 коп. Строк дії Договору: до 01.10.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 31200 грн. 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Згідно із п.3.2 Договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Згідно із п.3.2.2 Договору сторони домовилися, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана у пункті 2.4 Договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається із восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, що передбачено графіком платежів, та до закінчення строку дії Договору. Пункт 3.2.3 Договору містить графік платежів. Так, даний графік платежів містить: дати платежів, суми залишків по основній сумі кредиту, суми процентів за користування кредитом, частковий платіж основної суми, комісію за надання кредиту та розмір загального платежу. В Анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/) [PERSON]. від 18.02.2025 року зазначено адресу його реєстрації та проживання, РНОКПП, дату народження, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, сума бажаного кредиту в сумі грн. 00 коп., дату отримання кредиту 16.04.2024 року, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки/банківської картки для перерахунку коштів - № [NUMBER] (а.с. 42). У довідці ТОВ «ПРОФІТГІД» зазначено, що грошовий переказ в розмірі 12000 грн. 00 коп. 16.04.2024 року перераховано [PERSON] ІПН [NUMBER] згідно до кредитного договору №496498-КС-001 від 16.04.2024 року на банківську карту [NUMBER] (а. с.42 зворот). Згідно із листом АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-2083 від 01.04.2025 року на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 69). Відповідно до руху коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , сформованого АТ «Універсал Банк», було перераховано на вказану картку 16.04.2024 року кошти в сумі 12000 грн. 00 коп. (деталі операції - payway1*tr4av) (електронний додаток до листа АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-2083 від 01.04.2025 року (а.с.69)). Згідно із розрахунком заборгованості за договором №496498-КС-001 від 16.04.2024 року, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та позичальником [PERSON] , за період з 16.04.2024 року по 08.02.2025 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 47686 грн. 66 коп., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11861 грн. 98 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 34554 грн. 38 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 1270 грн. 30 коп. (а.с. 19, 20). Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 вищевказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Частиною 12 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, так якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей Договору про надання кредиту від 16.04.2024 року №496498-КС-001, його було укладено в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2604, передбаченим Законом України «Про електронну комерцію». Отже, відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків. Відповідач [PERSON] , підписавши вказаний договір, надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Отже, між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» повністю виконало свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахувало на картковий рахунок останнього кошти в сумі 12000 грн. В свою чергу всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частинами 1, 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд погоджується із вищезазначеним розрахунком позивача, оскільки, як було встановлено вище, строк дії договору (строк кредитування) становить період з 16.04.2024 року до 01.10.2024 року і саме за цей період кредитором було здійснено нарахування процентів за користування кредитом в сумі 34554 грн. 38 коп. Із встановленого у п.3.23 Договору графіку платежів слідує, що перший платіж відповідач мав внести 30.04.2024 року в сумі 2600 грн. 00 коп., із яких проценти за користування кредитом - 2070 грн. 30 коп. та комісія - 529 грн. 70 коп. Із розрахунку заборгованості та руху коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , сформованого АТ «Універсал Банк», вбачається, що 29.04.2024 року [PERSON] було сплачено в рахунок погашення заборгованості по Договору кошти в сумі 2600 грн. 00 коп., із яких 138 грн. 02 коп. тіла кредиту, 1932 грн. 28 коп. відсотків за користування кредитом та 529 грн. 70 коп. комісії. Таким чином, після сплати відповідачем першого платежу залишок тіла кредиту становить 11861 грн. 98 коп. (12000 - 138,02), які позивач просить із нього стягнути. Водночас, заборгованість за відсотками за період з 16.04.2024 року по 30.04.2024 року становить 138 грн. 02 коп. (2070,30 - 138,02). Із встановленого у п.3.23 Договору графіку платежів слідує, що наступний платіж в сумі 2600 грн. 00 коп. відповідач мав внести 14.05.2024 року, однак цього не зробив. Отже, заборгованість за відсотками за період з 01.05.2024 року по 21.05.2024 року (21 день), виходячи із розміру встановленої у пунктах 2.4, 3.2.3 Договору зниженої процентної ставки (1,15%) та залишку тіла кредиту (11861 грн. 98 коп.) становить 2864 грн. 66 коп. (11861,98 : 100 х 1, 15 х 21). Крім того, заборгованість за відсотками за період з 22.05.2024 року по 01.10.2024 року (133 дні), виходячи із розміру встановленої у пунктах 2.4, 3.2.3 Договору стандартної процентної ставки (2, 00 %) та залишку тіла кредиту (11861 грн. 98 коп.) становить 31552 грн. 86 коп. (11861,98 : 100 х 2,00 х 133). Отже, заборгованість за відсотками за користування кредитом у відповідача становить 34555 грн. 54 коп. З огляду на викладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 34554 грн. 38 коп. Суд звертає увагу на те, що п.2.5 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 1800 грн. 00 коп. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 викладено правовий висновок, який зводиться до того, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Відтак, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача по комісії за надання кредиту за вищевказаним Договором становить 1270 грн. 30 коп. (1800 - 529,70), які слід стягнути із [PERSON] на користь позивача Крім того, підлягає стягненню на користь позивача із відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 11861 грн. 98 коп. При цьому суд підкреслює, що згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідачем вказаний вище розрахунок заборгованості жодними доказами не спростований, оскільки суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості. Також відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання умов договору. Оскільки відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно із платіжною інструкцією від 26.02.2025 року №3346 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 18 зворот). За наслідками розгляду справи судом позовні вимоги задоволено повністю. Таким чином, із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., сплачений останнім при поданні позову.

Outcome: approved