Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

17 січня 2024 року прокурор звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 22.02.2022 № 905 затверджено [PERSON] «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що передається у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (код за КВЦПЗД - 01.03) площею 2.0000 га, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або користування, розташованої на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області», на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки 5320684900:00:003:0023, з цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Цим же рішенням сесії вирішено передати [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 5320684900:00:003:0023, з цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. На підставі вказаного рішення сесії Глобинської міської ради державним реєстратором Виконавчого комітету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] 12.07.2022 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 5320684900:00:003:0023 (індексний номер рішення 64178621 від 14.07.2022; номер відомостей про речове право: 47326810). У подальшому, 10.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди даної земельної ділянки відповідно до договору оренди земельної ділянки без номеру від 07.03.2023, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Агро-світ» (номер запису про інше речове право 49912505) строком на 10 років. Відповідно до інформації Головного управлінні Держгеокадастру в Полтавській області від 11.12.2023 за №10-16-0.6-3893/2-23 земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 площею 2,0 га, що розташована на території Глобинської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, з 27.05.2021 перейшла у комунальну власність відповідно до норм діючого законодавства України, а саме пункту 24 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, та на момент переходу була не сформована. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5300153882023, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, зареєстрована в ДЗК 15.02.2022. Вказана земельна ділянка не є землями сільськогосподарського призначення, а частково належить до складу земель лісогосподарського призначення, що перебувають у власності Українського народу і не можуть передаватись у приватну власність. Земельна ділянка вибула з державної власності з порушенням вимог земельного та лісового законодавства України. Відповідно до інформації ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 05.09.2023 №368, згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 року межі земельної ділянки з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 перетинаються з землями державного лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського ДП «Ліси України» та накладаються на квартал 90 Псільського лісництва філії «Кременчуцьке лісове господарство» ДП «Ліси України», орієнтована площа перетину меж земельної ділянки становить 1,9808 га з загальної площі ділянки 2,0 га. Відповідно до інформації філії «Кременчуцьке лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» № 621/28.4-2023 від 30.08.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 площею 2,0 га на території Глобинської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення в кварталі 90 виділ 2 Псільського лісництва філії «Кременчуцького лісового господарства» ДП «Ліси України», що підтверджується картографічними матеріалами лісовпорядкування 2007 та 2017 років та відповідно до «Таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду Псільського лісництва» представлена як галявина, де передбачено створення лісових культур. Будь - яких погоджень щодо вилучення вказаної земельної ділянки з земель лісогосподарського призначення підприємством не надавалося. Встановлено, що відповідно до рішення 19 сесії XXIII скликання Полтавської обласної ради від 31.10.2001 «Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» передано у постійне користування Державному лісогосподарському об`єднанню «Полтаваліс» земельні ділянки лісового фонду, що перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств в розрізі суб`єктів земельних відносин по площах та угіддях, згідно з додатками №№1-16. Зокрема, відповідно до додатку №2 до вказаного рішення Кременчуцькому Держлісгоспу передано землі лісового фонду площею 106,0 га на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського (на даний час Кременчуцького) району. У подальшому, наказом Кременчуцького Держлісгоспу №44 від 11.04.2005 на підставі наказу Державного Комітету лісового господарства України від 08.02.2005 №129 з 11.04.2025 Кременчуцьке державне лісогосподарське підприємство перейменовано в Державне підприємство «Кременчуцьке лісове господарство». Згідно Плану лісонасаджень Радянського лісництва державного підприємства «Кременчуцький лісгосп», який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Кременчуцький лісгосп» Полтавської області 2007 року та Плану лісонасаджень Псільського лісництва державного підприємства «Кременчуцький лісгосп», який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Кременчуцький лісгосп» Полтавської області 2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 частково належить до земель лісового фонду (квартал 90). Отже, відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Кременчуцький лісгосп» 2007 та 2017 років, які погоджені Державним управлінням навколишнього природного середовища в Полтавській області, Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України (відповідно), затверджені Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства землі лісогосподарського призначення 90 кварталу Псільского (колишнього Радянського) лісництва перебувають у постійному \~ \~ \~ \~користуванні ДСГП «Ліси України (як правонаступника ДП «Кременчуцьке лісове господарство»). Таким чином, \~ \~ \~ \~земельні ділянки, що охоплені матеріалами лісовпорядкування державного підприємства на підставі відповідних рішень органів влади, можуть перебувати лише у державній власності, відтак їх передача до земель комунальної та приватної власності є неправомірною. Глобинською міською радою Кременчуцького району порушено порядок зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, оскільки на момент передачі земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площею 2,00 частково у розмірі 1,9808 га, відносилася до земель лісового фонду та перебувала у постійному користуванні філії «Кременчуцьке лісове господарство» ДП «Ліси України» (в кварталі 90 виділ 2 Псільського лісництва) згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, що підтверджують План лісонасаджень Радянського лісництва ДП «Кременчуцький лісгосп» (лісовпорядкування 2007 року), Таксаційний опис земельних ділянок лісового фонду Радянського лісництва станом, Планшет №10 лісовпорядкування 2007 року Радянського лісництва ДП «Кременчуцький лісгосп», План лісонасаджень Псільського лісництва ДП «Кременчуцький лісгосп» (лісовпорядкування 2017 року), Таксаційний опис земельних ділянок лісового фонду Псільського лісництва станом на 01.01.2018, Планшетом №8 лісовпорядкування 2017 року Псільського лісництва ДП «Кременчуцький лісгосп», а [PERSON] в свою чергу отримала дану земельну ділянку у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, що безпосередньо зазначено у рішенні 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 22.02.2022 № 905. Спірна земельна ділянка зареєстрована за фізичною особою за рахунок земель державної власності, без виключення її з Державного лісового фонду України. Земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 не могла бути передана до комунальної власності, а відповідно Глобинська міська рада не мала права розпоряджатися та передавати у приватну власність вказану земельну ділянку. У зв`язку викладеним, рішення 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради №905 від 22.02.2022, на підставі якого відбулася передача землі, підлягає скасуванню на підставі ст. 21 Цивільного кодексу України. Право приватної власності на спірну земельну ділянку має бути припиненим. Ураховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 входить до земель, переданих у постійне користування державному лісогосподарському підприємству, використовується для ведення лісового господарства (тобто відносилася до земель лісогосподарського призначення), зміна цільового призначення з земель лісогосподарського на сільськогосподарське призначення у визначений законодавством спосіб не відбулася, жодних погоджень на вилучення постійний користувач земельної ділянки не давав, є підстави для скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення приватної форми власності. Скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 дозволить законному володільцю реалізовувати набуття та розпорядження ділянкою лісового фонду. Окрім цього, 10.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Агро-світ» (номер запису про інше речове право: 49912505) строком на 10 років. Оскільки підлягають скасуванню оскаржувані рішення Глобинської міської ради та державна реєстрація спірної земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення приватної форми власності, тому відповідно підлягає визнанню недійсним в силу ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України і договір оренди земельної ділянки, укладений 07.03.2023 між [PERSON] та Фермерським господарством «АГРО-СВІТ», зареєстрований 10.04.2023 державним реєстратором Виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області Стіхіною О.М. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з присвоєнням номеру запису про право оренди земельної ділянки за №49912505. Оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 вибула з державної власності та постійного користування державного лісогосподарського підприємства незаконно, існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України, оскільки витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення, безумовно становить державний та суспільний інтерес. З урахуванням вищевикладеного, прохав: - визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 22.02.2022 № 905 «Про розгляд звернення гр. [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 5320684900:00:003:0023, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі її у власність»; - скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площею 2,00 га із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на земельну ділянку із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 та усіх інших зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2610589553020; - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване 12.07.2022 право приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на земельну ділянку із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площею 2,00 га (номер відомостей про речове право: 47326810); - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки без номеру від 07.03.2023, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Фермерським господарством «АГРО-СВІТ» (код ЄДРПОУ 32699701), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.04.2023, номер запису про інше речове право: 49912505, об`єктом якого є земельна ділянка із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площа 2,0000 га, розташована на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області; - витребувати у власність держави в особі Полтавської обласної військової (державної) адміністрації з незаконного володіння [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) земельну ділянку із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площа 2,0000 га, розташовану на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області; - стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 року, справу передано судді Мицик С.А. 28.02.2024 року , в зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Мицик С.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано до провадження судді Левицької Т.В. Відповідно до ухвали від 04.03.2024 року прийнято справу до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 21.03.2024 року від представника ФГ «Агро Світ» - адвоката Лобова М.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Глобинська міська рада , розглядаючи наданий їй проект землеустрою , дійшла висновку про його правомірність та обґрунтованість і використовуючи надані їй законом повноваження вирішила його затвердити і надати у власність [PERSON] спірну земельну ділянку. ФГ «Агро Світ» не є особою, що склала проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та не володіє спеціальними знаннями, що дозволили б встановити обмеження щодо даної земельної ділянки та факт накладання її на землі лісогосподарського призначення. Укладаючи договір оренди землі з [PERSON] , ФГ «Агро Світ» не мало доступу до долучених до позову картографічних матеріалів, згідно яких спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення та презюмувало правомірність рішень органу місцевої ради щодо приватизації земельної ділянки. [PERSON] як добросовісний набувач не могла знати про наявність картографічних матеріалів та факт належності земельної ділянки до земель лісового господарства. Прохав у задоволенні позову відмовити, не стягувати з ФГ «Агро Світ» витрати зі сплати судового збору (а.с.103-108 т.1). 21.03.2024 року від представника [PERSON] - адвоката Лобова М.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Глобинська міська рада , розглядаючи наданий їй проект землеустрою , дійшла висновку про його правомірність та обґрунтованість і використовуючи надані їй законом повноваження вирішила його затвердити і надати у власність [PERSON] спірну земельну ділянку. [PERSON] не мала доступу до картографічних матеріалів, згідно яких спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення. Відповідачка не є особою, що склала проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та не володіє спеціальними знаннями, що дозволили б встановити обмеження щодо даної земельної ділянки та факт накладання її на землі лісогосподарського призначення. [PERSON] добросовісно набула право власності на спірну земельну ділянку та дотрималась встановленої процедури. Прохав у задоволенні позову відмовити, не стягувати з [PERSON] витрати зі сплати судового збору (а.с.116-128 т.1). 28.03.2024 року Глобинською міською радою направлено відзив на позов, відповідно до якого під час розгляду заяви [PERSON] від 16.02.2022 року було встановлено, що до Глобинської міської ради на затвердження [PERSON] подано проект землеустрою , на підставі якого здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер та сформовано витяг з ДЗК про земельну ділянку № НВ-5600344112022 від 09.02.2022 року. Реєстрація державним кадастровим реєстратором земельної ділянки на підставі поданого проекту землеустрою , свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації з землеустрою, а тому відсутні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, передбачені ч.9 ст. 118 ЗК України. Прохають в задоволенні позову відмовити (а.с.159-165 т.1). 29.03.2024 року від керівника Глобинської окружної прокуратури надійшла заява щодо зміни предмету позову, відповідно до якої прохав п.5 резолютивної частини позову вважати викладеним у наступній редакції: - усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 Полтавській обласній військовій адміністрації (а.с.205-207 т.1). Ухвалою суду від 07.05.2024 року підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники прокуратури Ямнова Ю.І., Курченко Я.М. позов підтримали, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому та в письмових поясненнях й просили його задовольнити. Представник Полтавської обласної військової адміністрації був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився. Згідно письмових пояснень, направлених на адресу суду 22.03.2024 року, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. В поясненнях вказав, що з позовом погоджуються та прохають задовольнити. Спірна земельна ділянка частково належить до складу земель лісогосподарського призначення та не може передаватись у приватну власність (а.с.150 - 158 т.1). Представник відповідачів ФГ «Агро Світ», [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у відзивах на позов та письмових поясненнях. Представники відповідача Глобинської міської ради були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, у відзиві на позов прохали розгляд справи проводити без їх участі. Представник третьої особи ДП «Ліси України» направив заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення 17 сесії 8 скликання Глобинської міської ради від 07.10.2021 року № 4506 «Про розгляд звернення гр. [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі у власність» було надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, за рахунок земель запасу, які не надані у власність і постійне користування за межами населених пунктів (а.с. 30 т.1). Рішенням 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 22.02.2022 № 905 затверджено [PERSON] «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що передається у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (код за КВЦПЗД - 01.03) площею 2.0000 га, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або користування, розташованої на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області», на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки 5320684900:00:003:0023, з цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 5320684900:00:003:0023, з цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с.31 т.1). 12.07.2022 року державним реєстратором Виконавчого комітету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області Бугайченко Г.О. 12.07.2022 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 5320684900:00:003:0023 (індексний номер рішення 64178621 від 14.07.2022; номер відомостей про речове право: 47326810). 10.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди даної земельної ділянки відповідно до договору оренди земельної ділянки без номеру від 07.03.2023, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Агро-світ» (номер запису про інше речове право 49912505) строком на 10 років (а.с.27 т.1). Відповідно до інформації Головного управлінні Держгеокадастру в Полтавській області від 11.12.2023 за №10-16-0.6-3893/2-23 земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 площею 2,0 га, що розташована на території Глобинської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, з 27.05.2021 перейшла у комунальну власність відповідно до норм діючого законодавства України, а саме пункту 24 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, та на момент переходу була не сформована (а.с.40 т.1). Згідно листа ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 05.09.2023 №368, згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 року межі земельної ділянки з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 перетинаються з землями державного лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства ДП «Ліси України» квартал 90 Псільського лісництва філії «Кременчуцьке лісове господарство» ДП «Ліси України», орієнтована площа перетину меж земельної ділянки становить 1,9808 га з загальної площі ділянки 2,0 га ( а.с.39 т.1). Відповідно до інформації філії «Кременчуцьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 621/28.4-2023 від 30.08.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 площею 2,0 га на території Глобинської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення в кварталі 90 виділ 2 Псільського лісництва філії «Кременчуцьке лісове господарство» ДП «Ліси України», що підтверджується картографічними матеріалами лісовпорядкування 2007 та 2017 років та відповідно до «Таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду Псільського лісництва» представлена як галявина, де передбачено створення лісових культур. Будь - яких погоджень щодо вилучення вказаної земельної ділянки з земель лісогосподарського призначення підприємством не надавалося (а.с.37-38 т.1). Рішенням 19 сесії XXIII скликання Полтавської обласної ради від 31.10.2001 «Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» передано у постійне користування Державному лісогосподарському об`єднанню «Полтаваліс» земельні ділянки лісового фонду, що перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств в розрізі суб`єктів земельних відносин по площах та угіддях, згідно з додатками №№1-16 (а.с.41 т.1). Відповідно до додатку №2 до вказаного рішення Кременчуцькому Держлісгоспу передано землі лісового фонду площею 106,0 га на території Куп`єватівської сільської ради Глобинського (на даний час Кременчуцького) району (а.с.42 т.1). Наказом Кременчуцького Держлісгоспу № 44 від 11.04.2005 на підставі наказу Державного Комітету лісового господарства України від 08.02.2005 № 129 з 11.04.2025 Кременчуцьке державне лісогосподарське підприємство перейменовано в Державне підприємство «Кременчуцьке лісове господарство» (а.с.42 т.1). Згідно Плану лісонасаджень Радянського лісництва державного підприємства «Кременчуцький лісгосп», який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Кременчуцький лісгосп» Полтавської області 2007 року та Плану лісонасаджень Псільського лісництва державного підприємства «Кременчуцький лісгосп», який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Кременчуцький лісгосп» Полтавської області 2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 частково належить до земель лісового фонду (квартал 90) (а.с.44-52 т.1). Відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Кременчуцький лісгосп» 2007 та 2017 років, які погоджені Державним управлінням навколишнього природного середовища в Полтавській області, Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України (відповідно), затверджені Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, землі лісогосподарського призначення 90 кварталу Псільского (колишнього Радянського) лісництва перебувають у постійному \~ \~ \~ \~користуванні ДСГП «Ліси України (як правонаступника ДП «Кременчуцьке лісове господарство»). Статтею 14 Конституції України\~встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частин першої, другої\~статті 116 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою\~статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений\~статтею 118 ЗК України. Згідно з частинами шостою, дев`ятою\~статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до\~статті 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення. Згідно з частиною першою\~статті 20 ЗК України, віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є пілставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (стаття 21 ЗК України). Згідно з частиною першою\~статті 55 ЗК України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до статей\~56,\~57 ЗК України, землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. При цьому згідно зі\~статтею 3 ЗК України, земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать\~ЗК України. Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які розповсюджується особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність, який визначається нормами\~Конституції України,\~ЗК України, іншими законами й нормативно-правовими актами. Водночас у пункті 2\~статті 5 Лісового кодексу України\~(далі -\~ЛК України) передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства. Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом\~статті 63 ЛК України\~полягає в здійсненні комплексу заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої\~статті 164 ЗК України). Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням. Відповідно до пунктів 4, 8 частини першої\~статті 31 ЛК України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території: передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території; забезпечують здійснення заходів щодо охорони і захисту лісів, ліквідації наслідків стихійних явищ, лісових пожеж, залучають у встановленому порядку до цих робіт населення, транспортні та інші технічні засоби та обладнання, забороняють відвідування лісів населенням і в`їзд до них транспортних засобів у період високої пожежної небезпеки в порядку, передбаченому законодавством. Лісовпорядкування, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (пункт 13\~статті 46 ЛК України). Поряд із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (частина друга\~статті 49 ЛК України) та включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (стаття 51 ЛК України). За\~статтею 48 ЛК України\~в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об?єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. До здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності\~Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування (пункт 5\~розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України). Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 р. у справі № 6-212цс14. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5\~розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України. З урахуванням наведеного, належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду підтверджується матеріалами лісовпорядкування, які в судовому засіданні оглядалися та досліджувалися судом, а саме планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП «Кременчуцький лісгосп» 2007 та 2017 років, які погоджені Державним управлінням навколишнього природного середовища в Полтавській області, Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України (відповідно), затверджені Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, землі лісогосподарського призначення 90 кварталу Псільского (колишнього Радянського) лісництва перебувають у постійному \~ \~ \~ \~користуванні ДСГП «Ліси України (як правонаступника ДП «Кременчуцьке лісове господарство»). Погоджень щодо припинення права користування постійним лісокористувачем не надавалось, вилучень та зміни меж у вказаному кварталі не відбувалось. Проект землеустрою щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки не виготовлявся, а проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] не містить висновку органу лісового господарства. Таким чином, з державної власності без згоди постійного землекористувача, в порушення порядку вилучення та зміни цільового призначення земель лісового фонду, незаконно вибула зазначена земельна ділянка шляхом прийняття рішення 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 22.02.2022 № 905, яким затверджено [PERSON] «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що передається у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (код за КВЦПЗД - 01.03) площею 2.0000 га, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або користування, розташованої на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області» Встановивши, що зазначена земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення державної власності, що перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», рішення про вилучення спірної земельної ділянки з Державного лісового фонду України та зміну її цільового призначення не приймалось, а Глобинська міська рада Полтавської області не наділена такими повноваженнями, врахувавши, що землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання, суд вважає, що передача у приватну власність [PERSON] земельної ділянки частково за рахунок земель лісогосподарського призначення для цілей, не пов`язаних з веденням лісового господарства, суперечить положенням ЗК України та ЛК України, а право власності на зазначену земельну ділянку набуто відповідачем [PERSON] з порушенням вимог чинного земельного та лісового законодавства України. Спірна земельна ділянка, яка передана у приватну власність [PERSON] та яка в подальшому була передана в оренду фермерському господарству «Агро Світ» частково накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України». Орієнтовна площа перетину меж земельної ділянки становить 1,9808 га з загальної площі земельної ділянки 2 га. Відповідно до частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої\~статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦІК України). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи правоохоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту земельних прав наведено в частині третій\~статті 152 ЗК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним частиною третьою\~статті 152 ЗК України, або ж іншим способом, який передбачено законом (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16). Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року в справі № 923/876/16. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності повторного звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року в справі №127/6686/21). Вирішуючи питання про ефективність обраного прокурором способу захисту цивільного права, суд враховує, що у справі, яка розглядається, позивач просив, зокрема, визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії VIII скликання Глобинської міської ради від 22.02.2022 № 905 «Про розгляд звернення гр. [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 5320684900:00:003:0023, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі її у власність»; - скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площею 2,00 га з одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на земельну ділянку із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023 та усіх інших зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2610589553020; - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване 12.07.2022 право приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на земельну ділянку із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площею 2,00 га (номер відомостей про речове право: 47326810); - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки без номеру від 07.03.2023, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Фермерським господарством «АГРО-СВІТ» (код ЄДРПОУ 32699701), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.04.2023, номер запису про інше речове право: 49912505, об`єктом якого є земельна ділянка із кадастровим номером 5320684900:00:003:0023, площа 2,0000 га, розташована на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог\~статті 388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження N 12-97г19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших. Рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня\~\~\~2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39),\~\~від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження\~№ 12-148гс19, пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52). Крім того, не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 вересня 2018 року у справі\~\~\~\~№ 915/127/18 (провадження № 12-184гс18, пункт 5.17), від 29 травня\~\~\~\~ 2019 року у справі\~\~№ 367/2022/15-ц (провадження № 14-386цс18, пункт 74),\~\~\~\~від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20, пункт 8.1). Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19. У цій справі мета прокурора спрямована на відновлення власником володіння спірною земельною ділянкою, тому суд вважає, що заявлені прокурором позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням державної реєстрації права приватної власності та усіх інших зареєстрованих речових прав та їх обтяжень, скасування зареєстрованого права приватної власності, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки не є належними й ефективними способами захисту вимоги. Звертаючись до суду з позовом у справі, яка переглядається, прокурор посилався на те, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду, які перебувають у державній власності, її передача у приватну власність фізичній особі здійснена з порушенням норм земельного та лісового законодавства, що є підставою для усунення державі перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення, що відповідає негаторному позову. Відповідно до\~статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов?язані з позбавленням його володіння майном. Питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181 с18). Зокрема, в пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; в пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним частково відступити від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння. Також суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17, в якій Великою Палатою Верховного Суду надавалася оцінка ефективному способу захисту при порушенні інтересів держави як власника земель лісогосподарського призначення, а саме, що «визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається, виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння (див., зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (пункт 72)). Держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння нею (частина перша\~статті 317 ЦК України). Тому може просити про захист цього права шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевої набувачки. Статус володільця у держави буде відновлений - у разі задоволення вимог у частині витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку. Після того власник може ставити питання про захист прав від порушень, які не пов`язані із позбавленням його володіння спірною земельною ділянкою». Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц, підтвердила свій висновок про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку\~ст. 387 ЦК України\~є ефективним способом захисту права власності. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) вказано, що «6.21. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові». Від указаного висновку Велика Палата Верховного Суду надалі не відступала, а тому він підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Звертаючись до суду з позовом, прокурор посилався на те, що спірна земельна ділянка (кадастровий номер 5320684900:00:003:0023) площею 2,00 га, яка була передана у власність [PERSON] та в подальшому передана в оренду фермерському господарству «Агро Світ», належить до земель лісового фонду, які перебувають у державній власності та передача останньої у приватну власність фізичної особи здійснена з порушенням вимог земельного та лісового законодавства, а тому порушене право держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації підлягає відновленню шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення. Держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння нею (частина перша\~статті 317 ЦК України). Тому права держави підлягають захисту шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевого набувача. Статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог у частині витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку. Встановивши, що спірна земельна ділянка лісового фонду вибула з володіння держави, право власності на неї зареєстроване за [PERSON] , суд дійшов висновку, що заявлений прокурором позов, зокрема про повернення спірної земельної ділянки, у контексті зазначених обставин справи, не спрямований на ефективне відновлення права держави на спірну земельну ділянку лісового фонду. Оскільки у даній справі прокурором пред`явлено негаторний позов про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, а у вказаних правовідносинах підлягає пред`явленню віндикаційний позов про витребування земельної ділянки, суд вважає, що позивачем обраний неналежний та неефективний спосіб захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови в позові. Відповідно до частини першої-другої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed