Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

21 травня 2024 року до Білопільського районного суду Сумської області через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено Договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ "ФК\~"КЕШ\~ТУ ГОУ"\~право вимоги\~до боржників\~указаних у\~реєстрі боржників,\~у тому\~числі до\~ [PERSON] \~27\~листопада 2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір №94762 про надання фінансового кредиту, за яким\~вона отримала\~кредит у\~сумі 2000\~грн строком\~на 12\~днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування або 730% річних та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону. Підписуючи договір, остання підтвердила, що ознайомилася з усіма умовами, погодилася з ними і зобов`язалася їх дотримуватися. Посилаючись на викладене, а також на те, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та на день звернення до суду з позовом загальна заборгованість становить 6400 грн, із них 2000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4000 грн прострочена заборгованість за процентами, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 08 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, представник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причин неявки не повідомила, відзив на позов не подала (а. с. 34). Враховуючи, що належним чином сповіщена відповідачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 27 листопада 2019 року [PERSON] отримала кошти на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ЗАЙМЕР» у розмірі 2000 грн строком на 12 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом: 730% річних ввід суми кредиту в розрахунку 2% за добу. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (а. с. 11 зв. - 13). Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту №94762 від 27 листопада 2019 року, платежі здійснюються одноразово, строк, на який надано кредит, становить 12 днів, сума кредиту становить 2000 грн, сума нарахованих процентів 480 грн. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передало за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 14-17). 13 січня 2025 року позивач звертався до відповідачки із вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме: сплати заборгованості за кредитом у сумі 2000 грн та комісією і відсотками у сумі 440 грн (а. с. 7). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №94762 від 27 листопада 2019 року в розмірі 6400 грн, із них 2000 грн заборгованість за кредитом, 4400 грн - проценти (а. с. 8). Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~ЗУ\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~ЗУ\~"Про електронну комерцію". Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 2 статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за Договором факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором №94762 від 27 листопада 2019 року у розмірі 6400 грн. Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Враховуючи викладене, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №94762 від 27 листопада 2019 року у розмірі 6400 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. У даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу такими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 29 грудня 2023 року, додатковою угодою №1 від 27 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, актом про отримання правової допомоги від 03 червня 2025 року, платіжною інструкцією №3 9145 від 03 червня 2025 року про перерахування позивачем коштів у сумі 10500 грн на надання правничої допомоги, рахунком на перерахуванням коштів (а. с. 9-13, 38 зв. - 39). Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 2000 грн. Отже, з огляду на положення\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з 2422 грн 40 коп. судового збору та 2000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved