Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 01.12.2021 до 30.09.2024 з оплати послуг функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та абонентського обслуговування з постачання теплової енергії в розмірі 5\~811,75 грн., з оплати за витрати на функціонування системи гарячої води в розмірі 5\~890,08 грн, пеню у розмірі 212,62 грн., 3% річних у розмірі 25,23 грн., інфляційні витрати у розмірі 91,51 грн. Позов мотивував тим, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , та щомісячно направлялись рахунки на оплату послуг. З 01.12.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачами вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Такий договір є публічним договором приєднання, укладений сторонами з урахування статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що передбачені цими договорами приєднання. Всупереч наведеному, відповідно до розрахунків заборгованості за період з 01.12.2021 до 30.09.2024 у відповідачів утворилась заборгованість з оплати послуг функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та абонентського обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 5811,75 грн., та з оплати витрат на функціонування системи гарячої води у розмірі 5890,08 грн. Окрім цього, відповідачам на вищевказану заборгованість нараховано пеню в сумі 212,62 грн, 3% річних в сумі 25,23 грн та інфляційні втрати в сумі 91,51 грн. Такі неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача, у зв`язку з чим просить суд стягнути вказану заборгованість з відповідачів в примусовому порядку. Представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бекерська О.І. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що в такому викладені, а також у додаткових поясненнях. Зокрема, вказала, що споживачам нараховуються лише витрати на функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та плата за абонентське обслуговування, оскільки їх квартиру від`єднано від системи теплопостачання. Позивач не заперечує факту від`єднання квартири [ADDRESS] від мереж центрального опалення, однак наявність окремого входу в будинок не звільняє абонента від нарахувань за опалення місць загального користування. Так, з розрахунку видно, що нарахування за послуги опалення, приєднане теплове навантаження та гарячої води не здійснювалось, натомість стягується заборгованість з оплати послуг функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та абонентського обслуговування з постачання теплової енергії, а також витрати теплової енергії на функціонування системи гарячої води та плата за абонентське обслуговування з постачання гарячої води. Споживачі, приміщення яких від`єднано від систем централізованого опалення та/або постачання гарячої води, повинні сплачувати: загальнобудинкові потреби на опалення, функціонування системи гарячого водопостачання, що регламентовано Методикою між споживачами спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України 22.11.2018 №315, а також плату за абонентське обслуговування, що введена на виконання постанови Кабінету Міністрів України №808 від 21.08.2019. Окрім цього, покликалася на лист Міністерства розвитку громад та території України щодо роз`яснення питань нарахування споживачам з індивідуальною системою опалення. Зокрема, виконавці розподілу комунальних послуг (теплопостачальні організації) зобов`язані розподіляти загальний обсяг спожитої теплової енергії у багатоквартирному будинку на усіх споживачів, у тому числі на власників приміщень, обладнаних індивідуальною системою опалення та/або гарячого водопостачання. В свою чергу співвласники усіх житлових і нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку, в тому числі вбудованих, прибудованих нежитлових приміщень комерційного поверху, цокольних приміщень, гаражів, мансард тощо, з проходженням внутрішньобудинкових теплових мереж чи без таких, за умови, що вони є складовою будинку, як єдиного майнового комплексу, а не самостійним об`єктом нерухомого майна, яким присвоєна окрема адреса, зобов`язані брати участь у розподілі обсягів теплової енергії, використаної для опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, та обсягів теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Щодо алгоритму нарахувань за послуги з функціонування системи теплопостачання та гадячого водопостачання зазначила наступне. За адресою: [ADDRESS] , встановлено індивідуальний тепловий пункт, а відтак беруться до уваги показання теплового лічильника (обліковує всю теплову енергію, включно з тепловою енергією на виробництво гарячої води, Гкал), а також показання водоміра (обліковує загальний об`єм спожитої гарячої води, м3). Особливістю нарахувань за послуги при наявності ІТП є розподіл витрат на опалювальний та неопалювальний періоди. Нарахування за функціонування внутрішньобудинкової системи з постачання гарячої води відбувається у неопалювальний період. В опалювальний період ці нарахування не визначаються, а входять до обсягу споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення. Оскільки будинок на [ADDRESS] є дев`ятиповерховим, частка теплової енергії, яка припадає на витрати з функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, становить 20% від теплової енергії на опалення. В такому будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, плата за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії включає витрати на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку. Відповідно плата за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії щомісяця становить 24,18 грн. з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Обсяг теплової енергії, витраченої на функціонування системи гарячого водопостачання, визначається як різниця між загальнобудинковим лічильником теплової енергії та показниками лічильника гарячої води. Оскільки в будинку встановлено прилад обліку гарячої води, плата за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води включає витрати на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку, що становить 27,30 грн. на місяць з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку гарячої води. Нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії та гарячої води проводиться згідно з тарифами, встановленими рішенням Львівської міської ради від 01.11.2021 №972 «Про встановлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з постачання теплової енергії та гарячої воли». Зазначила, що інформація, викладена в акті ОСББ «Сихівська 10» щодо непроживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , сформована станом на 28.01.2025, та не містить інформації щодо непроживання останніх за період з 01.12.2021 по 30.09.2024. Відповідач [PERSON] , представник відповідача Стефанович Ю.М. в судовому засіданні позов не визнали з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначили, що відповідачі не використовують місця загального користування у будинку [ADDRESS] , оскільки їх квартира має окремий вхід. У розрахунку заборгованості (відомості про нарахування та оплату послуг з постачання теплової енергії) позивачем не зазначено одиниці виміру показників, за які нараховано суми заборгованості, при цьому сума заборгованості за кожний місяць різна, а відтак незрозуміло те, яким чином позивачем розраховано кількість теплової енергії, що підлягає оплаті відповідачами (була затрачена на обігрів місць загального користування) та саме за опалення яких приміщень загального користування повинні сплачувати відповідачі пропорційно площі квартири [ADDRESS] , яку у встановленому порядку від`єднано від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. У позовній заяві позивачем не зазначено те, з яких саме показників складається заборгованість. Окрім цього, позивачем у розрахунку заборгованості зазначено таку складову заборгованості, як плата за абонентське обслуговування, яка не передбачена Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, на яку покликається позивач як підставу позовних вимог. Оскільки розрахунок заборгованості здійснений не в порядку встановленому законом, а позивачем на власний розсуд, є об`єктивні причини вважати його некоректним та завищеним. Просили суд у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили та не подали відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Пунктом 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №830 передбачено, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). На офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» розміщено публічний типовий договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії, а саме зразок індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі індивідуальний договір) від 1 грудня 2021 року (https://lmkp.lte.lviv.ua/images/pdoggv.pdf), а відтак між сторонами наявні договірні правовідносин. Згідно з пунктами 1, 2 індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Такий договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства https://lmkp.lte.lviv.ua. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц). Встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №2 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, виданою 02.12.2024 ЛМКП «Львівтеплоенерго». Для здійснення оплати за надані послуги за адресою проживання відповідачів відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно із п. 5 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку (далі співвласники) власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників ( частина 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до пунктів 3, 5, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Частиною 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. За приписами п.п. 14, 38 Правил надання послуг постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Відповідно до п. 8 Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018, у разі, якщо окреме приміщення будівлі/будинку, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі або окреме відгалуження перед вузлом комерційного обліку та оснащене вузлом обліку комунальної послуги, то показання такого вузла враховуються як показання вузла комерційного обліку при визначенні загального обсягу спожитої відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку та як показання вузла розподільного обліку при розподілі цього визначеного загального обсягу спожитої комунальної послуги відповідно до цієї Методики. За рішенням співвласників будівлі/будинку визначення обсягу спожитої послуги у такому приміщенні може здійснюватися лише на підставі показань вузла обліку відповідної комунальної послуги, яким воно оснащене, та не враховуватись при визначенні загального обсягу спожитої відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку і не приймати участь в загальному розподілі комунальної послуги у будівлі/будинку. Згідно з п. 3 розділу І вищевказаної Методики розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Плата за абонентське обслуговування нараховується у відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Встановлено, що 01.12.2021 між відповідачами та ЛМКП «Львівтеплоенерго» укладено індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії (теплопостачання) та постачання гарячої води. Такий договір є публічним договором приєднання, має на меті надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води споживачам. Договір розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua. За умовами такого, договору, ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Під час розгляду справи з`ясовано та не оспорюється учасниками справи, що квартира відповідачів відключена від внутрішньобудинкових мереж та в такій встановлено індивідуальну систему опалення. Однак влаштування в квартирі відповідачів автономної системи теплопостачання не звільняє їх від плати за опалення місць загального користування \~та допоміжних приміщень, а також плати за витрати на функціонування внутрішньобудинкових систем. Відповідно постанови Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Також, згідно з пунктом 13 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), який розраховується та розподіляється між усіма споживачами згідно з пунктом 15 цих Правил. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. З огляду на наведені законодавчі положення та фактичні обставини справи відповідачі не звільнені від оплати послуг функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання, а також абонентського обслуговування, оскільки такі послуги належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною, а тому вони зобов`язані нести витрати щодо утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку. Згідно з представленим позивачем розрахунком заборгованості за надані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2021 до 30.09.2024 відповідачам здійснено нарахування за послуги з оплати послуг функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та абонентського обслуговування з постачання теплової енергії в розмірі 5\~811,75 грн., з оплати за витрати на функціонування системи гарячої води в розмірі 5\~890,08 грн, пеню у розмірі 212,62 грн., 3% річних у розмірі 25,23 грн., інфляційні витрати у розмірі 91,51 грн., а всього 12\~031,19 грн. Відповідачами не спростовано розрахунок заборгованості, наданий позивачем, доказів його неправильності не надано, власного розрахунку не проведено, а відтак у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг, з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути вищевказану заборгованість. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 грн., по 605,60 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved