Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у один місяць. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 22.04.2025 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, суду подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Тімуш К.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи, жодних клопотань або заперечень суду не надавала. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 10.06.2025 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 30 червня 1993 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно з актом про місце проживання, [PERSON] з 20 лютого 2020 року по 24 лютого 2024 року проживала разом із сином [PERSON] у будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом про спільне проживання. У акті зазначається дата 24 лютого 2025 року у зв`язку з тією обставиною що [INFO] [PERSON] було госпіталізовано, та вона померла у лікарні. Після смерті [PERSON] , позивач не встиг подати заяву до нотаріальної контори. Причиною слугувала та обставина, що [PERSON] після смерті матері, шукав документи на квартиру. Також, проживаючи разом з померлою, позивач думав, що ним фактично прийнято спадщину. Віднайшовши документи на квартиру, позивач одразу ж звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з метою оформлення права власності на квартиру. 25 березня 2025 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус Першої Криворізької державної нотаріальної контори Є.М. Шабліян відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що [PERSON] було пропущено 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Постановою, запропоновано звернутись до суду із відповідною позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дією, що свідчить про прийняття спадщини, є подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач намагався вчинити дії, необхідні для отримання спадщини, шляхом подання відповідної заяви, але на думку нотаріуса він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після відкриття спадщини, у 6-ти місячний термін позивачем не було подано заяви на прийняття спадщини, через те що позивач не міг знайти документи на квартиру. Коли знайшов то одразу ж звернувся до нотаріуса. Додатковою причиною задоволення позовної заяви є фактичне проживання зі спадкодавцем за однією адресою ( [ADDRESS] ) і в подальшому фактичне прийняття позивачем спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. ч. 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Позивач [PERSON] просить суд визнати поважною причину пропуску шестимісячного строку необхідного для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Жодних спадкоємців які б претендували на спадкову масу, а саме 1 / 2 частину квартири, окрім [PERSON] немає. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, співвласником квартири що належить успадкувати, проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, тому у даній справі відсутній спір. На підставі ст. 3 Цивільного Процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, тобто, в даному випадку, для вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду із позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Відповідно до абз. 8 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані ,якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс 12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Конкретизації законодавцем, що є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, до теперішнього часу вчинено не було. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Відсутність у позивача можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, можливо вважати достатньо поважною причиною тому, що позивач своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того, представник сторони відповідача, не має заперечень проти задоволення позовних вимог позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved