Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Короткий зміст заяви У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до Березівського районного суду Одеської області, із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю, заінтересована особа: Доманівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області. Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Рябчун А. В. Заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,9931 га, кадастровий номер 4822780500:16:000:0063 що розташована за адресою: Миколаївька область, Вознесенський район, Олександрівська сільська рада. Заявниця зазначає, що вона, [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею за законом четвертої черги, оскільки проживала однією сім`єю зі спадкодавцем та вела з ним спільне господарство більше, ніж 5 років до часу смерті [PERSON] . Посилається на те, що на підставі її заяви, поданої до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в Суворовській державній нотаріальній конторі у місті Одеса була заведена спадкова справа № 305Б/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78792284 від 18.10.2024 року. Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мойсеєвою С. О. була надана відповідь щодо неможливості встановити родинний зв`язок та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці з померлим [PERSON] . Заявниця стверджує, що померлий [PERSON] є її вітчимом, оскільки її мати [PERSON] , перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] починаючи з липня 2004 року до дня своє смерті. Коли мати [PERSON] та [PERSON] почали жити разом у 2004 році, заявниця та вітчим швидко знайшли спільну мову, за весь час спільного проживання (з 2004 по 2017 рік) у них не було жодних конфліктів, [PERSON] ставився до заявниці як до доньки. Після смерті матері заявниці [PERSON] , яка померла [INFO] , вітчим [PERSON] продовжив проживати разом з [PERSON] та її сім`єю, вести спільне господарство. Мали спільний побут, разом несли витрати на продукти харчування, поточний ремонт будинку, сімейний бюджет складався з заробітків заявниці та [PERSON] та доходів від здачі в оренду земельної ділянки. Враховуючи, що вона постійно проживала з вітчимом аж до моменту його смерті, відтак вважає, що вона фактично прийняла спадщину. Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання її разом з вітчимом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Процесуальні дії суду Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Витребувано у Пересипської державної нотаріальної контори у м. Одеса завірену копію матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . У судовому засіданні 30 квітня 2025 року оголошено перерву до 14 травня 2025 року. 30 квітня 2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 року до участі у справі залучено Мостівську територіальну громаду Вознесенського району Миколаївської області. В судовому засіданні 04 червня 2025 року представник заявника заяву підтримала з підстав, зазначених у заяві та вказали на наявність доказів, які підтверджують доводи заяви про встановлення факту. Представник заінтересованої особи Доманівської селищної ради Миколаївської області в судове засідання 04 червня 2025 року не з`явився, подав заяву, у якій зазначив, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами території Доманівської селищної територіальної громади. Представник заінтересованої особи Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання 04 червня 2025 року не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2017 року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №147, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . У довідці від 17 вересня 2024 року, виданої старостою Яснопільського старостинського округу №4 Березівської міської територіальної громади Одеської області, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Зареєстровані особи: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів від 09 жовтня 2024 року [PERSON] та [PERSON] починаючи з липня 2004 року та до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , проживали разом однією сім`єю як батько та донька у буд. [ADDRESS] . 24 вересня 2024 року [PERSON] надала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Заява посвідчена приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовською О. Г. У інформаційному листі Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 18 жовтня 2024 року №2745/02-31 [PERSON] роз`яснено про неможливість встановлення родинного зв`язку та рекомендовно звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно із частинами 1-3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20, провадження № 8679св21. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем вітчимом [PERSON] на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Також судом взято до уваги пояснення представника заявника в судовому засіданні, які є послідовними, логічними та підтвердженими наявними у матеріалах справи доказами. Крім того, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] як дочки та вітчима за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вказаними свідками підтверджено факт ведення ними спільного господарства. Отже, метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняв спадщину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки підтверджується доданими до справи документами, поясненнями заявника, а тому підлягає задоволенню. При цьому відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved