Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

11.03.2025 позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом у якому просить визначити додатковий тримісячний строк для подання до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.02.2004 року по справі № 2-321/2004 [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року по справі 645/2712/19 [PERSON] було оголошено померлим. Дане рішення суду набрало законної сили 28.01.2020 року. Зі свідоцтва про смерть вбачається, що спадщина, після смерті [PERSON] , відкрилась [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2020 року по цивільній справі № 645/1179/20 було задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлено факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло квартиру за адресою: [ADDRESS] , видане 21.01.1998 року згідно розпорядження № 462 від 19.01.1998 року. Даний юридичний факт встановлювався, оскільки в даному свідоцтві прізвище Позивача було зазначено з помилкою. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 1998 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] (Позивачу по справі), [PERSON] (Відповідачу по справі). Відповідно [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 1998 року належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] , іншого майна в його власності не перебувало. Відповідач є донькою Позивача та померлого [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. Згідно зазначеного вище свідоцтва про право власності на житло Відповідачу належить 1/3 частка зазначеної квартири, тому поновлення чи не поновлення судом строків на прийняття Позивачем спадщини може вплинути на права Відповідача, як співвласника квартири. 10 грудня 2024 року державним нотаріусом відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельниковим І.П. після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 73425836, номер у нотаріуса 6251/2024, що підтверджується витягом № 79487323 від 10.12.2024 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 10 лютого 2025 року державним нотаріусом відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельниковим І.П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] у встановлений законом 6-ти місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась та на час відкриття спадщини разом зі спадкоємцем не проживала та вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим. Під час отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії в нотаріальній конторі було роз`яснено, що в такому випадку [PERSON] має право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини. До нотаріальної контори (нотаріуса) протягом встановленого законом строку з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] окрім позивача ніхто не звертався. Донька позивача та [PERSON] . [PERSON] подала у встановлений законодавством строк заяву про не прийняття спадщини та що до суду з приводу продовження строку прийняття спадщини звертатися не буде. Позивач мала та має намір прийняти спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач пропустила строк для прийняття спадщини, через встановлені в Україні карантинні обмеження та через проблеми зі здоров`ям, хворобу. [PERSON] в 2020 році зверталась до лікаря ендокринолога та їй було призначено тривале лікування. Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, було введено ще низку обмежувальних заходів на території України. Крім того, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-24», встановлено, що особи, які досягли 60-річного віку, потребують самоізоляції. Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають. Позивач на початок карантину була особою, яка досягла 60-річного віку та відповідно до вимог вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року повинна була перебувати на примусовій самоізоляції без права відвідування громадських місць (окрім місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами на відставні не більше 2 км. від місця самоізоляції), тому вона була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини, оскільки в іншому випадку вона могла бути притягнута правоохоронними органами до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей, або як уразлива верства населення (особа якій більш ніж 60 років) захворіти. За таких обставин позивач після смерті чоловіка [PERSON] своєчасно не звернулася до державної нотаріальної контори чи до приватного нотаріуса та пропустила строк для подання заяви на прийняття спадщини за законом з поважних причин, оскільки всі вище викладені обставини та факти унеможливлювали таке звернення у встановлений законом строк, а тому, згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, маються всі підстави для встановлення їй додаткового 3-х місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 11.03.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 28.03.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. Ухвалою суду від 07.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 02.06.2024 учасники не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 02.06.2025 представником позивача [PERSON] - адвокатом Дворницьким В.В. подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с. 53-54). 29.04.2025 відповідачем [PERSON] подано клопотання про проведення розгляду без участі відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.47). Третя особа - Державний нотаріус відокремленого підрозділу Четвертої міської державної нотаріальної контори Синельников Ігор Павлович повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, шляхом направлення кореспонденції в електронний кабінет ЄСІТС (а.с.51). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено що 05.08.1977 було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині визначено прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 05.08.1977, актовий запис №1352 (а.с.10). Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.02.2004 по справі № 2-321/2004 [PERSON] було визнано безвісно відсутнім (а.с.11). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року задоволено заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного управління юстиції у Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району Харківської міської ради про оголошення фізичної особи померлою. Оголошено [PERSON] , [INFO] померлим. Прийнято вважати [PERSON] , [INFO] , померлим з дня набрання рішення законної сили. Рішення суду набрало законної сили 28.01.2020 (а.с. 12-14). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2020, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] помер [INFO] , про що 07.02.2020 складено відповідний актовий запис №02 (а.с.15). Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2020 року по цивільній справі № 645/1179/20 було задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлено факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме: Свідоцтва про право власності на житло квартиру за адресою: [ADDRESS] , видане 21.01.1998 року згідно розпорядження № 462 від 19.01.1998 року. Рішення набрало законної сили 26.01.2021 (а.с.16-18). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 1998 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 1998 року належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] , іншого майна в його власності не перебувало (а.с.22). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.1980, актовий запис №155, батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2005, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1187, 16.07.2005 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині визначено прізвище « [PERSON] » (а.с.25). Відповідно до довідки, наданої міською поліклінікою №3, [PERSON] , [INFO] у 2020 році зверталась до КНП «Міська поліклініка №3» ХМР до лікаря ендокринолога, за результатами звернення призначено тривале лікування (а.с.23). Судом також встановлено, що 10 грудня 2024 року державним нотаріусом відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельниковим І.П. після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі № 73425836, номер у нотаріуса 6251/2024, що підтверджується витягом № 79487323 від 10.12.2024 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.19). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №625П/2024 від 10.12.2024, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ №1614, є заява про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця, [PERSON] . Заяву про не прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та що до суду звертатись не буде подала донька спадкодавця, [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину не має (а.с.21). Судом встановлено, що 10 лютого 2025 року державним нотаріусом відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельниковим І.П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на квартиру [ADDRESS] , 1/3 частка якої належали померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] у встановлений законом 6-ти місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась та на час відкриття спадщини разом зі спадкоємцем не проживала та вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.21). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція була неодноразово викладена у постановах Верховного Суду, в тому числі у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, у постанові від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, у постанові від 05.04.2021 року у справа N 591/1271/18. Таким чином, тривала хвороба спадкоємця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна довідка Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради, з якої вбачається, що за результатами звернення до лікаря ендокринолога [PERSON] призначено тривале лікування (а.с.23). Суд встановивши, що позивач [PERSON] проходила тривалий курс лікування, дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved