Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У лютому 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР в ред. 1963 р. зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами як майно колгоспного двору належав його учасникам: [PERSON] , [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з фактично належної йому 1/2 частини вищевказаного житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , за її заявою Носівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 410/2006. [INFO] померла двоюрідна сестра позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з фактично належної їй як члену колгоспного двору 1/2 частини вищевказаного житлового будинку та з 1/2 частини цього ж будинку, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв як спадкоємець п`ятої черги за законом. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. за № 53/2018. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок позивачеві було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Одночасно йому роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав у судовому порядку. Саме тому позивач просив визнати за ним: - право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та на 1/2 частини цього ж будинку, що належала [PERSON] , матері спадкодавця, спадкоємцем якої була дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 26 лютого 2025 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28 квітня 2025 року (а. с. 353). Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 02 червня 2025 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності\~ (а. с. 89). Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, до початку підготовчого судового засідання сільський голова надіслав до суду заяву, у якій указав, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 37). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом\~\~ установлено,\~\~ що\~\~ домогосподарство\~ [ADDRESS] належало до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року згідно з погосподарською книгою № 9 у ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 558, 555 від 28 жовтня 2024 року (а. с. 9, 10). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспному двору, є рівними. Отже, [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок, що підтверджується довідкою КП «Носівське БТІ» Носівської міської ради Чернігівської області № 216 від 13 липня 2023 року (а. с. 19). [INFO] в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . На день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , разом із нею за вказаною адресою ніхто зареєстрований не був та постійно не проживав, що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 556 від 28 жовтня 2024 року (а. с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 103). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] була дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). Отже, вона була спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за № 410/2006, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 105). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (а. с. 98-101). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . На день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] одна, що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 492 від 30 серпня 2022 року (а. с. 12). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16 червня 2017 року Пасічник В.В., секретарем Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 49, яким все належне їй майно і те, на що вона за законом буде мати право, заповідала [PERSON] (а. с. 54). Однак, рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2019 року у справі № 741/1499/18, яке набрало законної сили 16 липня 2019 року, задоволено позов [PERSON] , визнано нікчемним заповіт, складений 16 червня 2017 року [PERSON] , який був посвідчений секретарем виконкому Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області Пасічник В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 49 (а. с. 13-14). Тобто спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом.\~ Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області у справі № 741/1479/19, яке набрало законної сили 29 листопада 2019 року, встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а. с. 15). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за № 53/2018, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 42-43). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняв двоюрідний брат [PERSON] , подавши до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського\~\~\~\~ виробництва,\~\~\~\~ для\~\~\~\~ ведення\~\~\~\~ особистого селянського господарства (а. с. 45-88). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом установлено, що позивач звертався до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. з метою оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було подано документів, які підтверджують наявність на момент відкриття спадщини права власності у [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою приватного нотаріуса Дмитренко В.М. № 14/02-31 від 02 лютого 2025 року (а. с. 24). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали\~\~\~\~\~ справи\~\~\~\~\~\~ підтверджують,\~\~\~\~ що\~ на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами виготовлена\~\~\~ технічна\~\~\~\~ документація,\~\~ відповідно до якої загальна площа будинку становить 44,3 кв. м, житлова площа 22,3 кв. м (а. с. 20-22). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4208424457.1 від 21 лютого 2025 року (а. с. 5). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved