Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

01.04.2025 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.06.2017 року Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Одеса, актовий запис № 224. Від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення до суду стало те, що сторони мають різні погляди на подружні відносини та подружні стосунки. Відповідач виявився не готовим для спільного проживання, шлюб для нього виявився тягарем, який порушує його встановлений порядок життя. З 2022 року подружжя живе окремо, спільне господарство не веде, подружні відносини не підтримує, збереження сім`ї вважає неможливим. 04.04.2025 року відкрито провадження у справі та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду с заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 24 СК України\~передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст.\~104,\~105\~СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, що має місце у даному випадку. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Статтею 111 СК України\~передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб, видано повторно, серії [NUMBER] , 20.03.2025 року Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Одеса, 07.06.2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 224. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача не змінено. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . У сторін не склалось спільне життя у зв`язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного, на протязі останнього часу не підтримують подружніх стосунків. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, а тому вважає, що їх сім`я розпалась остаточно. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved