Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , 2012 року народження, яка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. На даний час відповідач не бере участь у матеріальному утриманні їх спільної дочки. Разом з цим, відповідач є особою працездатного віку, стан його здоров`я дозволяє йому працювати, інших осіб на утриманні він не має. Тому, враховуючи необхідність забезпечення дитині належного рівня життя для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, рівність обов`язку батьків утримувати своїх дітей, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 29.03.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У даній справі відповідачем до позивача був пред`явлений зустрічний позов про виключення відомостей про особу батька дитини із актового запису про народження, від якого за заявою представника відповідача від 24.04.2025 він відмовився, а первісний позов визнав у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.04.2025 закрито провадження у справі за зустрічним позовом. Представник позивача [PERSON] , адвокат Білик Л.С. в судовому засіданні 05.06.2025 позов підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Молень Р.Б. в судовому засіданні 05.06.2025 позов визнав у повному обсязі. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12.00 год. 12.06.2025, на яке учасники справи не з`явились. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого позивач змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27.10.2011, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.04.2024 у цивільній справі №607/6352/24 розірвано. У даному шлюбі в сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 20.04.2012). Положеннями\~статті 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно частиною другою\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 191\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене, зважаючи на вік платника аліментів, вік дитини, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов, а саме з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки у справі про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, а відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50 відсотків від ставки, яка підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду, решта підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із\~статтею 30\~Закону,\~гонорар є\~формою винагороди\~адвоката за\~здійснення захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги клієнту.\~Порядок обчислення\~гонорару (фіксований\~розмір,\~погодинна оплата),\~підстави для\~зміни розміру\~гонорару,\~порядок його\~сплати,\~умови повернення\~тощо визначаються\~в договорі\~про надання\~правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 17.06.2024 між адвокатом Білик Людмилою Станіславівною та [PERSON] (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №45, згідно із умовами якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає адвокату доручення, а адвокат бере на себе зобов`язання відповідно до доручення клієнта здійснювати захист його законних прав та інтересів в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях України, в Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області. Розмір гонорару визначається за домовленістю (згідно з додатком 1 до договору) (п.6.2 договору). Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 17.06.2024 сторони погодили гонорар за надання правової допомоги клієнту, відповідно до умов договору в розмірі 15000,00 грн. 25.03.2025 сторони договору підписали акт про прийняття-передачу наступних послуг: складання та написання заяви про зміну предмета позову; представництво інтересів [PERSON] у суді першої інстанції з розгляду справи. Вартість послуг 15000,00 грн. Відповідно до ч. 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 статті 137 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2023 року у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22) зазначено, що: «при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини». Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 127/9918/14-ц (провадження № 61-12700св22)). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі. Вказав на те, що витрати є не співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та не відповідають критеріям розумності і справедливості. З урахуванням заперечень відповідача, складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, значенням справи для позивача, враховуючи принцип розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved