Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

24.03.2025 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (далі АТ «А-БАНК») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 29.10.2021 року, будучи клієнтом Банку, відповідач уклав з Банком кредитний договір A261СТ155101198820, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 10 700,00 грн строком на 39 місяці, тобто до 28.01.2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14.03.2025\~року має\~заборгованість за\~даним кредитним\~Договором в\~розмірі 24\~792,94\~грн.,\~яка складається\~з:\~10\~700,00\~грн -\~загальний залишок\~заборгованості за\~наданим кредитом\~(тілом\~кредиту),\~14\~092,94\~грн -\~ загальний\~залишок заборгованості\~за процентами,\~ 0,00\~грн.\~-\~загальний залишок\~заборгованості за\~комісією,\~0,00\~грн.\~-\~загальний залишок\~заборгованості за\~пенею, яка підлягає стягненню з відповідача. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені 06.05.2025 та 04.06.2025, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу місця проживання, зареєстровану в установленому порядку. При цьому, поштове відправлення з судовою повісткою на 06.05.2025 року повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судові засідання також було здійснено шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.07.2017 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ «А-БАНК», у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» від 25.07.2017 року Згідно вказаної Анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами і Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. 29.10.2021 року [PERSON] підписав заяву про надання послуг «Швидка готівка» №A261СТ155101198820. Відповідно до п.п. 3-6 вказаної заяви: мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту - 10 700,00 грн, строк кредиту 36 місяці з 29.10.2021 року до 29.10.2024 року включно, процентна ставка (фіксована) 75% на рік. Відповідно до п.9 Заяви номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169157093874836. Як вбачається\~зі змісту\~заяви №A261СТ155101198820 від 29.10.2021 року її підписано простим електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором +380965308496. Також 29.10.2021\~року відповідачем простим електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором +380965308496 було підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», який містить умови кредитування аналогічні умовам викладеним у кредитному договорі, та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Факт перерахування\~коштів в\~сумі 10\~700,00\~грн у\~порядку видачі\~кредиту згідно\~договору №A261СТ155101198820 від 29.10.2021 року на рахунок відповідача підтверджується копією меморіального ордеру №TR.19692022.21513.65695 від 29.10.2021. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №A261СТ155101198820 від 29.10.2021 року, укладеним між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] , станом на 14.03.2025 року, та виписки по кредиту за період з 29.10.2021 до 13.03.2025 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 24\~792,94 грн, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту в сумі 10\~700,00 грн та залишок заборгованості за процентами в сумі 14\~092,94 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.\~1048\~цього ж\~Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані\~у справі\~докази у\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач\~уклавши з\~банком кредитний\~договір,\~користуючись наданими\~йому кредитними\~коштами та\~достовірно знаючи\~про умови\~кредитування,\~про що\~свідчить його\~підпис у\~заяві про\~надання послуг\~«Швидка готівка»\~№A261СТ155101198820\~від 29.10.2021\~року та\~паспорті споживчого\~кредиту «Швидка\~готівка» від\~29.10.2021\~року, порушив умови кредитного договору щодо своєчасного повернення тіла кредиту та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 24\~792,94\~грн,\~яка складається\~з:\~10\~700,00\~грн -\~загальний залишок\~заборгованості за\~наданим кредитом\~(тілом\~кредиту),\~14\~092,94\~грн -\~ загальний\~залишок заборгованості\~за процентами,\~0,00\~грн.\~-\~загальний залишок\~заборгованості за\~комісією,\~0,00\~грн.\~-\~загальний залишок\~заборгованості за\~пенею, яка підлягає стягненню з відповідача, яка підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved