Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем, зареєстрованого 15.09.1992 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Поліського району Іванківського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 112. Позивач зазначає, що 15.09.1992 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Поліського району Іванківського районного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище [PERSON] не змінювала. Спільних дітей з відповідачем немає. Спільне життя з відповідачем не склалося від самого початку, оскільки після реєстрації шлюбу виявилося, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї постійно відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони через кілька місяців після укладення шлюбу роз`їхалися. Відповідач залишився проживати в смт.\~Поліське, а позивачка повернулася до селища Ріпки Ріпкинського (зараз Чернігівського) району Чернігівської області, в якому проживала до укладення шлюбу. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачкою та відповідачем припинено з листопада 1992 року. У січні 2025 року з метою розірвання шлюбу позивачка намагалася знайти відповідача за його останнім місцем проживання в смт. Поліське, але нею було виявлено, що смт. Поліське розселене та рішенням Київської обласної ради від 19.08.1999 № 138-08 «Про часткові зміни в адміністративно-територіальному устрої окремих районів області» виключено з обліку. Тобто на сьогоднішній день такого населеного пункту не існує. Куди виїхав відповідач позивачці не відомо. Позивачка зверталася до Чернігівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримання інформації про наявність в Державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про смерть [PERSON] [INFO] , а також, у разі відсутності зазначеного актового запису про смерть, просила видати їй дублікат свідоцтва про шлюб (у зв`язку з втратою оригіналу) та роз`яснити порядок розірвання шлюбу без присутності чоловіка. Чернігівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивачці було повідомлено, що в Державному реєстрі актів цивільного стану актовий запис про смерть [PERSON] [INFO] відсутній, було видано дублікат свідоцтва про шлюб та роз`яснено, що законодавством не передбачено способу розірвання шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану без особистої присутності або нотаріальної згоди одного з подружжя, та запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. З метою отримання інформації щодо реєстрації місця проживання відповідача позивачка зверталася до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, оскільки на час розселення смт. Поліське повноваження реєстрації/зняття з місця реєстрації проживання/перебування фізичних осіб ще не було делеговано органам місцевого самоврядування. Листом № 8010.15.2-6322/80.3-25 від 11.02.2025 Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відмовлено у наданні інформації щодо реєстрації місця проживання відповідача, оскільки запитувана інформація є конфіденційною і надається виключно у випадках, передбачених законами України або за згодою самого громадянина. Оскільки останнє відоме зареєстроване місце проживання [PERSON] в смт. Поліське, Поліського р-ну Київської області, то даний позов пред`являється позивачкою до Іванківського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 18.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи призначено на 29.05.2025. Позивач про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції, яка повернулась з відміткою про отримання. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому він вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Проте станом розгляду справи він не цікавився, з клопотаннями не звертався. Згідно з ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Оскільки останнє відоме зареєстроване місце проживання [PERSON] в смт. Поліське, Поліського р-ну Київської області, то розгляд даної справи віднесе до підсудності Іванківського районного суду Київської області. Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.1992 між позивачкою та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Поліського району Іванківського районного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка зазначає, що ведення спільного господарства та сумісне проживання між нею та відповідачем припинено з листопада 1992 року. Спільне життя з відповідачем не склалося від самого початку, оскільки після реєстрації шлюбу виявилося, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї постійно відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони через кілька місяців після укладення шлюбу роз`їхалися. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно з ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, що підтверджується фактом звернення до суду з заявою та виявленням свого бажання щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин, відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги той факт, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у сумі 1 211, 20 грн. Понесені позивачкою судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачем, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка, звертаючись до суду з позовом, не просила суд про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved