Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 28.07.2020 по 17.07.2023. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник та [PERSON] з 1996 року проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] , мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . 29.03.2011 між заявницею та [PERSON] зареєстровано шлюб, після чого вони переїхали проживати до будинку за адресою: [ADDRESS] . В подальшому шлюб було розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира, однак заявниця та [PERSON] продовжили проживати разом у фактичних шлюбних відносинах з правами та обов`язками притаманними подружжю. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 25.02.2022 [PERSON] добровільно вступив до лав Збройних Сил України. 24.05.2024 заявницю повідомлено про те, що її чоловік, стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] , сержант [PERSON] [INFO] , виконуючи бойовий наказ загинув [INFO] . Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне [PERSON] для звернення до Міністерства внутрішніх справ України з відповідною заявою про виплату належної грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою суду від 20.02.2025 у справі відкрито окреме провадження (а.с. 49). В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в ній. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду 29.05.2025 заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви, вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 32, 35). 29.03.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що був зроблений актовий запис №372 (а.с. 14-15). Після реєстрації шлюбу родина переїхала до будинку за адресою: [ADDRESS] , після переїзду [PERSON] не змінював місця реєстрації, але фактично проживав за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 29.11.2023 №294 (а.с. 24). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2020 №295/7593/20 такий шлюб розірвано (а.с. 22-23). Незважаючи на розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом у фактичних шлюбних відносинах. Між ними склались та мали місце усталені відносини, права та обов`язки які притаманні подружжю, що підтверджується показами свідків. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 25.02.2022 [PERSON] добровільно вступив до лав Збройних Сил України. Повідомленням начальника [INFO] від 29.07.2023 №535 [PERSON] повідомлено про те, що 17.07.2023 її чоловік [PERSON] , [INFO] , виконуючи бойовий наказ, зник безвісти біля населеного пункту Стельмахівка, Сватівського району Луганської області при захисті Батьківщини, у зв`язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 1 ст. 155 КК України (а.с. 27-28). 24.05.2024 [PERSON] сповіщенням сім`ї №858 було повідомлено про те, що її чоловік стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] , сержант [PERSON] , [INFO] , виконуючи бойовий наказ, загинув [INFO] . Особу загиблого встановлено постановою слідчого управління ГУНП в Харківській області Національної поліції України від 22.05.2024, у зв`язку із чим 05.06.2024 [PERSON] було видане свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 21, 29-31). 07.04.2025 на виконання вимог ухвали суду від 11.03.2025 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. надано копію спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . У [PERSON] та [PERSON] багато спільних сімейних фото, зроблених під час спільного святкування, відпочинку та інших подій (а.с. 39-45). У судовому засіданні 05.06.2025 факт спільного проживання заявниці разом з [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою сім`ї [PERSON] , знає останніх як чоловіка та дружину, які постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, відпочивали однією родиною, були нерозлучними, не знала про те, що шлюб між останніми був розірваний. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є братом його дружини, знає сім`ю [PERSON] приблизно з 1997 року, підтримували гарні стосунки між сім`ями, ходили в гості один до одного. Зазначив, що сім`я [PERSON] вела спільне господарство, разом працювали, [PERSON] допомагав заявниці, разом вели спільне г7осподарство, купували продукти та відпочивали. Свідок [PERSON] пояснив, що сім`я [PERSON] є його друзями, знає останніх понад 30 років, завжди та скрізь були разом, до моменту смерті [PERSON] проживали разом по [ADDRESS] , спільно вели господарство та виховували спільних дітей. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частиною першою статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, згідно з яким спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням встановлених обставин справи, мети, з якою заявник просить встановити факт її спільного проживання з [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 28.07.2020 по 17.07.2023 проживали разом, вели спільне господарство та спільний побут, виховували спільних дітей, у них був наявний один бюджет, фактично виконували усі права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка. Отже, заявником доведено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved