Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила змінити розмір стягнення аліментів, визначених судовим рішенням з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частці в ролзмірі 1/4 від доходу відповідача. \~ \~ \~ \~Обгрунтовуючи свої вимоги зазначила, що з відповідачем мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~09.12.2020 рішенням Млинівського районного суду Рівненської області у справі №566/1185/20 шлюб укладений між нею та відповідачем було розірвано, після чого позивач зареєструвала інший шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Також, згідно з вищевказаним рішенням Млинівського районного суду Рівненської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У даний час розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб неповнолітньої дитини . Тому просить суд змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Млинівського районного суду від 09.12.2020 у справі № 566/1185/20 з твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень на частку від доходу платника аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття. 19 лютого 2025 року ухвалою Млинівського районного суду відкрито провадження у справі та визначено здійснювати судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадженнята повідомленням сторін. (а.с.21) У судове засідання позивач та її представник адвокат Лейковський М.П. не з`явились. Представником позивача подано заяву, в якій він просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. ( а.с. 30) Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового розгляду судовою повісткою та шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному вебпорталі "Судова влада України", у судове засідання, повторно, не з`явився, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши зміст позовних вимог та дослідивши у судовому засіданні письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, позивач і відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2018. (а.с.8) Згідно з довідкою Корецької міської ради Рівненської області неповнолітня [PERSON] \~проживає за\~адресою проживання\~її матері\~в [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.9) \~Згідно з\~ рішенням\~ Млинівського\~районного суду\~Рівненської області\~від \~09.12.2020\~ у\~справі №\~566/1185/20\~з відповідача\~на користь\~позивача стягуються\~аліменти на\~утримання [PERSON] у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі по\~1500\~(одна\~тисяча п`ятсот)\~гривень 00\~копійок,\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~25.09.2020\~ і\~до досягнення\~донькою повноліття. (а.с.14-15) Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Так, згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня 2025 року 3196 гривень, тобто мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, становить 1598,00 гривень. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, котрий на час розгляду справи становить 3196 гривень, тобто стягувані на утримання спільної позивача і відповідача дочки аліменти на даний час є меншими, ніж визначений законом мінімум. \~ \~ \~ Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача про можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі, вказаному позивачем, позаяк, відповідач є військовослужбовцем і отримує постійний дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення про задоволення її позовних вимог, а тому позов [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір у розмірі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Outcome: approved