Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

31 березня 2025 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на користь Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради суму надміру виплачених у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам коштів в розмірі 30 000 грн. 00 коп. Позовну заяву мотивує тим, що відповідачці було призначено та виплачено допомогу ВПО за період з 01.09.2022 по 31.07.2024, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок №332) та враховуючи Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі Закон №1706-VII). Частинами 1-4 ст.4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закон №1706-VII, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Згідно з довідкою № 5612-7501308872 від 21.09.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] та фактичне місце проживання [ADDRESS] . Станом на дату звернення з позовом в березні 2025 року відповідачка з обліку, як внутрішньо переміщена особа знята самостійно, з використанням мобільного додатка Порталу Дія, відповідно до витягу з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб про перебування на обліку. Згідно з пунктом 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3 000 гривень; для інших осіб - 2 000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Відповідно до призначення по особовій справі №641827, [PERSON] призначено допомогу ВПО з 01.09.2022 в розмірі 5 000 грн., щомісячно, що підтверджується рішеннями від 26.09.2022 та від 08.05.2024, та випискою електронної особової справи №1476550206 з січня 2023 року. В поданій заяві відповідачкою підтверджено, що вона усвідомлює, що наведені відомості, які вплинули на надання допомоги будуть перевірені згідно з законодавством. Абзацом першим пункту 6 Порядку № 332, передбачено, що в разі, якщо отримувач допомоги виїхав на тимчасове місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення. Під час повторного звернення 16.04.2024 за допомогою, відповідачка не повідомила, що перебувала за кордоном з 29.12.2023 по 15.04.2024. Отже, ще з 01.02.2024 відповідачка не мала права на отримання допомоги ВПО, згідно з пунктом 6 Порядку № 332 та неправомірно отримала вищезазначену допомогу за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 в розмірі 5 000*6=30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. В результаті проведеної верифікації від 25.07.2024, наданої Мінфіном, відповідно до ЗаконуУкраїни "Про верифікацію та моніторинг державних виплат", було виявлено, що відповідачка будучи проінформованою про умови не призначення вищезазначеної допомоги не повідомила Департамент про зміну місця проживання протягом 10 днів, що призвело до надмірної виплати коштів допомоги ВПО. Для уточнення даних верифікації, спеціалістами Департаменту подано запит до Державної прикордонної служби України, яка підтвердила дані верифікації, а саме, що [PERSON] , [INFO] , 29.12.2023 виїхала з України через пункт пропуску Грушів, разом з [PERSON] , [INFO] , та не повернулася в Україну протягом 30 днів. Отже, з 01.02.2024 відповідачка не мала права на отримання допомоги ВПО, згідно з пунктом 6 Порядку № 332 та неправомірно отримувала вищезазначену допомогу за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 в розмірі (2 000+3 000)*7=30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. Отримання від держави допомоги на проживання на підставі Порядку №332 пов`язане з відповідністю особи певним умовам, а також покладає на особу необхідність виконання певних обов`язків, а саме повідомлення про відмову від допомоги у зв`язку з виїздом на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебування за кордоном більш як 30 календарних днів. Виплату допомоги на проживання ВПО припинено за результатами проведеної верифікації з 01.08.2024. У листі №08-1598 від 02.09.2024, надісланому на адресу вказану для листування, відповідачку повідомлено про підстави та терміни повернення надміру виплачених коштів. Однак, коштів відповідачка не повернула. Листом з вимогою за №08-01-1897/24 від 11.11.2024, направленим на електронну адресу зазначену в заяві, відповідачку повідомлено, що в результаті верифікації виявлено, що не має правових підстав на отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам, а також про переплату, яка виникла, у зв`язку з тим, що втрачено право на отримання виплати з 01.02.2024. Однак, кошти відповідачкою не повернено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою. 10 червня 2025 року представниця позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Також просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, 14.05.2025 від неї надійшла заява про визнання позовних вимог. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке. Як встановлено судом, відповідачці призначено та виплачено допомогу ВПО за період з 01.09.2022 по 31.07.2024, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок №332) та враховуючи Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі Закон №1706-VII). Згідно з довідкою № 5612-7501308872\~від 21.09.2022про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виготовленої на підставі заяви, [PERSON] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] та фактичне місце проживання [ADDRESS] . Відповідно до призначення по особовій справі №641827, [PERSON] призначено допомогу ВПО з 01.09.2022 в розмірі 5 000 грн., щомісячно, що підтверджується рішеннями від 26.09.2022 та від 08.05.2024, та випискою електронної особової справи №1476550206 з січня 2023 року. Згідно з копією довідки № 106 від 16.09.2024, виданої Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради, відповідачка була взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Станом на дату звернення з позовом в березні 2025 року відповідачка з обліку, як внутрішньо переміщена особа знята самостійно, з використанням мобільного додатка Порталу Дія, відповідно до витягу з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб про перебування на обліку. З матеріалів справи вбачається, що під час повторного звернення 16.04.2024 за допомогою, відповідачка не повідомила, що перебувала за кордоном з 29.12.2023 по 15.04.2024. Отже, ще з 01.02.2024 відповідачка не мала права на отримання допомоги ВПО, згідно з пунктом 6 Порядку № 332 та неправомірно отримала вищезазначену допомогу за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 в розмірі 5 000*6=30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. В результаті проведеної верифікації від 25.07.2024, наданої Мінфіном, відповідно до ЗаконуУкраїни "Про верифікацію та моніторинг державних виплат", було виявлено, що відповідачка будучи проінформованою про умови не призначення вищезазначеної допомоги не повідомила Департамент про зміну місця проживання протягом 10 днів, що призвело до надмірної виплати коштів допомоги ВПО. Для уточнення даних верифікації, спеціалістами Департаменту подано запит до Державної прикордонної служби України, яка підтвердила дані верифікації, а саме, що [PERSON] , [INFO] , 29.12.2023 виїхала з України через пункт пропуску Грушів, разом з [PERSON] , [INFO] , та не повернулася в Україну протягом 30 днів. Отже, з 01.02.2024 відповідачка не мала права на отримання допомоги ВПО, згідно з пунктом 6 Порядку № 332 та неправомірно отримувала вищезазначену допомогу за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 в розмірі (2 000+3 000)*7=30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. Наведені вище обставини свідчать про те, що є перешкода проведенню державної політики в частині розподілення бюджетних коштів для виплати державних допомог сім`ям з дітьми і не сприяє ефективному проведенню державної соціальної політики в напрямку захисту населення, тобто завдає шкоди державі. Порушені інтереси держави, що уповноважує Департамент подавати позовну заяву до суду про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни). Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачка [PERSON] безпідставно отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 30 000 грн., що підтверджується матеріалами справи, відповідачка визнає ці факти, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням даних вимог процесуального кодексу 1 514 грн 00 коп. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову, а решта витрат в розмірі 1 514 грн 00 коп. покладається на відповідачку на користь позивача, у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved