Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 108471 від 26 січня 2020 року укладеного між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем у сумі 10240,00 грн. яка складається із 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8240,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 січня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем було укладено кредитний договір № 108471, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 2000,00 грн., проте відповідач не неналежно виконав зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором та нарахованими відсотками. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й кредитним договором № 108471 від 26 січня 2020. Через підсистему «Електронний су» 16.05.2025 року представником позивача адвокатом Пархомчуком С.В. надано до Крижопільського районного суду Вінницької області заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій вказав, шо підчас подання позовної заяви позивач заявив (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 12922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір (2\~422,40) та витрат на професійну правову допомогу, яка становить 10500,00 грн яка підтверджується актом про отримання правової допомоги від 13.05.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, в позовній заяві вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] 26 січня 2020 року укладено Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 108471 (далі Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора KL5683, що не заперечується сторонами. Пунктом 6.1 Кредитного договору визначено, що цей договір складений українською мовою, підписаний з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерції». Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору визначено, що всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами договору. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані\~докази в\~їх сукупності\~суд приходить\~до висновку,\~що Кредитний\~договір №\~108471\~від 26.01.2020, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що підтверджується довідкою про ідентифікацію виданої ТОВ «ЗАЙМЕР» відповідно до якої одноразовий ідентифікатор зазначено [NUMBER] , час відправки ідентифікатора позичальнику: 26.01.2020 номер телефону/ електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380975798974. Таким чином відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.02.2020 грн. Строк дії договору 30 днів, але в будь якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором За користування кредитом клієнт сплачує Товариства 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу, тип процентної ставки фіксована, що погоджено сторонами у п. 1.3 Кредитного договору. Відповідно до п. 1.4 Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту та до повного погашення заборгованості за кредитним договором включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.3 Кредитного договору). Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 108471 від 26.01.2020 року який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора KL5683, що не заперечується сторонами. В розділі 1 «Графік розрахунків та орієнтована сукупність вартість кредиту» заначено строк на який надається кредит, кількість днів 30, сума кредиту 2000, фіксована процентна ставка за день користування 2 %. Відповідно до інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" № 1410/02 від 25.02.2025 ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" 26 січня 2020 шляхом зарахування через платіжний сервіс «Platon» року надано кредит у сумі 2000,00 грн на банківську картку з початковими та кінцевими цифрами у номері [NUMBER] емітовану PRIVAT BANK/ Таким чином, сторони погодили усі істотними умовами кредитування та відповідач отримав кошти у сумі 2000,00 грн, шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем у реквізитах до кредитного договору. Між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" 28 жовтня 2021 року укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до п 1.1. якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ «ЗАЙМЕР» внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до портфеля заборгованості. Пунктом 7.1 договору факторингу № 01-28/10/2021 визначено, що в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1444834,08 грн. без ПДВ. Згідно з платіжним доручення № 1653(#844932706911) від 02.11.2021 ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" сплатило ТОВ «ЗАЙМЕР» 702417,04 грн у рахунок оплати за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 за відступлення права грошової вимоги. Згідно з платіжним доручення № 1672(#859690633011) від 23.11.2021 ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" сплатило ТОВ «ЗАЙМЕР» 722417,04 грн у рахунок оплати за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 за відступлення права грошової вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 108471 від 26.01.2020, дата закінчення договору 24.02.2020, в сумі 10240,00 грн, з яких 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 8240,00 грн залишок по відсоткам. З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 108471 складеного ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за період з 26.01.2020-13.01.2025 убачається, що заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем становить 10240,00 грн, з яких 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 8240,00 грн залишок по відсоткам. Із розрахунку заборгованості за договором № 108471 від 26.01.2020 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.10.2021 встановлено, що заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем становить 10240,00 грн, з яких 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; станом на 23.08.2020 року заборгованість по відсотках 7040,00 грн, простроченні відсотки 800,00 грн. Проте в порушення умов Кредитного Договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", ні на рахунки попереднього кредитора., внаслідок чого виникла заборгованість за Договором позики № 108471. Позивач просить стягнути заборгованість за договором Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 108471 в розмірі 10240,00 грн, з яких 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 8240,00 грн залишок по відсоткам. Відповідно до ч.1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1\~статті 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач належним чином умови договору позики за № № 108471 від 26.01.2020 року не виконав щодо суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн. суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 2000,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частинні стягнення відсотків за користуванням кредитом суд враховує наступне. Так, у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Згідно із умовами Кредитного договору за № 108471 від 26.01.2020 року кредит надано у розмірі 2000,00 грн, на 30 днів тобто до 24.02.2020, під 2 % (процентів) на добу. Таким чином заборгованість за відсотками становить (1500,00 гривень х 2 % х 30 календарних днів) 1200,00 грн. Позовні вимоги в частинні стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом за період поза датою повернення кредитних коштів 24.02.2020 року, що погоджена сторонами при укладанні Кредитного договору за № 108471 від 26.01.2020 року задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже підстав для стягнення відсотків, нарахованих в розмірі встановленому тарифами та умовами обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не вбачається, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами понад 30 днів. Ураховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредит (основний борг) за Кредитним договором № 108471 у розмірі 2000,00 грн, та проценти за користуванням позики у розмірі 1200,00 грн., загальний розмір 3200 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 750 грн. 94 коп. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та адвокатом Пархомчуком С.В.; Додаткову угоду № 1 від 27.12.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 13.05.2025, згідно з яким адвокат Пархомчук С.В. надав правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 108471 від 26.01.2020 на загальну суму 10500 грн за 5 годин, яка складається з 2000,00 грн за 1 год надання послуги зустріч та консультація щодо перспективи заборгованості: 5000,00 грн. за 2,5 години надання послуги складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви) моніторинг, аналіз судової практики; 3000,00 грн. за 1,5 годин надання послуг інші клопотання, заяви до суду, складання процесуального документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуальної статусу судової справи. 500,00 грн. канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції. Рахунок № 13.05.2025-21 від 13.05.2025 на суму 10500 грн згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023; платіжну інструкцію № 38341 від 13.05.2025, відповідно до якої ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" перерахувало [PERSON] 10500 грн у рахунок оплати за правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial