Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання права власності. Ухвалою Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 23.08.2024\~позов [PERSON] \~залишено без\~розгляду в\~частині заявлених\~позовних вимог\~до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання набуття права власності. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] обґрунтовані тим, що [PERSON] володіє 7/8 частками житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також співвласником цього житлового будинку є [PERSON] , який володіє 1/8 часткою спірного нерухомого майна. Позивач вказала, що не може у повному обсязі користуватися, володіти та розпоряджатися указаним житловим будинком, в тому числі, але не виключно, зробити ремонт у будинку чи провести його реконструкцію. Так, 19.10.2023 у даному житловому будинку виникла пожежа та станом на даний час для дотримання правил безпеки у будинку відключені комунікації та відсутні умови для проживання. Унаслідок пожежі знищене перекриття на площі 40 кв. м, електропроводка в кімнаті та коридорі, речі домашнього вжитку, покриття будівлі на площі 20 кв. м, сходи дерев`яні, а також пошкоджені сходи, стіни, покриття, підлога. Позивач вказала, що відповідач не надає кошти на утримання будинку, а також не проживає у будинку та не утримує у ньому власне майно. Таким чином співвласники житлового будинку не в змозі самостійно врегулювати питання їх спільного володіння та користування спірним майном. Відповідно до технічного паспорта від 04.08.2021 будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами знаходиться за адресою [ADDRESS] , його загальна площа становить 126,4 кв. м та житлова площа становить 72,6 кв. м. До складу будинку входить житловий будинок під літ. «А», прибудова під літ. «а», тамбур під літ. «a 1», вимощення під літ. «І» та огорожа. При цьому даний об?єкт нерухомості не може підлягати поділу або виділу частки в натурі для кожного із співвласників. Технічна можливість поділу або виділу частки в натурі відповідно до вимог чинного законодавства України відсутня через: 1) неможливість поділу земельної ділянки таким чином, щоб кожна її частина була віднесена до кожного новоутвореного самостійного об?єкта і мала свій самостійний виїзд на вулицю завширшки не менше 3,5 м або можливість організації спільного заїзду. Не допускається, щоб земельна ділянка або її частина належали одночасно до двох (або більше) новоутворених об?єктів; 2) \~житлові будинки садибного типу можуть бути поділені, якщо вони складаються з двох і більше окремих будинків, які матимуть окремий вихід на вулицю. При цьому повинні утворитися самостійні об?єкти нерухомого майна, до складу якого входять цілісні будинки. Не допускається під час визначення технічної можливості поділу або виділу одному або кільком співвласникам лише допоміжних приміщень житлового будинку. Позивач вважає, що даний житловий будинок не може бути поділений так, щоб кожен із новоутворених об?єктів нерухомості набув статусу відокремленого об?єкта нерухомості з індивідуальними характеристиками, притаманними житловому будинку, з дотриманням будівельних норм і правил. Позивач зауважила,\~що частка\~відповідача у\~праві спільної\~власності на\~спірне майно\~є незначною,\~оскільки частка в розмірі 1/8 від житлової площі будинку складає всього лише 9,075 кв. м, в той час коли норма жилої площі на одну особу становить 13,65 кв. м, як це передбачено ст. 47 ЖК України. При цьому житлової кімнати, яка б відповідала площі 9,075 кв. м, у даному будинку також немає. Також припинення\~права власності\~на частку\~відповідача у\~спільному майні\~не завдасть\~істотної шкоди\~його інтересам,\~оскільки [PERSON] проживає та зареєстрований за іншою адресою, у даному будинку не з`являється, своєю часткою не користується. Крім цього, відповідач володіє на праві приватної власності іншим нерухомим майном, а саме квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також, на думку позивача, у разі задоволення позову відповідач отримає грошову компенсацію за належну йому 1/8 частку у даному житловому будинку у справедливому розмірі. Сума вартості частки указаного вище житлового будинку, що належить [PERSON] , внесена позивачем на депозитний рахунок суду. 09.06.2024 представник позивача адвокат Александров В.В. подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про зміну предмета позову, яка ухвалою суду від 19.06.2024 прийнята до розгляду. \~ \~ \~ \~За таких підстав, з урахуванням заяви від 09.06.2024, позивач просить: 1) припинити право власності [PERSON] на 1/8 частку цілого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та виплатити [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/8 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , яка попередньо внесена на депозитний рахунок суду. У зв`язку із цим визнати, що [PERSON] набуває право власності на 1/8 частку у цілому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] ; 2) визначити, що право власності на 1/8 частку у праві власності на цілий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , набуває [PERSON] . 26.03.2024 представник позивача адвокат Александров В.В. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, у якій додатково вказав, що доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, є необґрунтованими. Зауважив, що дві житлові кімнати, на які покликається відповідач, є більшої площі, ніж його частка 9,075 кв. м. Площа цих кімнат становить 9,1 кв. м та 9,4 кв. м відповідно, а тому такі кімнати не можуть бути виділені відповідачу, оскільки матиме місце протиправне втручання у право власності позивача. Вказав, що юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Однак щодо спірного будинку виділ частки відповідача технічно неможливий. 2. Стислий виклад заперечень відповідача 20.03.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Ороновської О.М., в якому відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити повністю. Відзив мотивований тим, що право власності особи є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Так, представник відповідача вважає, що доводи позивача про те, що частка майна, що належить [PERSON] , є незначною, є оціночним поняттям, яке слід визначати у кожному окремому випадку індивідуально. Як вбачається із технічного паспорта на будинок [ADDRESS] від 04.08.2021, будинок серед іншого має три кімнати площею 13,2 кв. м, 16,1 кв. м, 9,4 кв. м на першому поверсі, та три кімнати площею 12,9 кв. м, 11,9 кв. м, 9,1 кв. м на другому поверсі. Обрахунок житлової площі, що припадає на частку майна, належну [PERSON] , а саме 9,075 кв. м свідчить про те, що дві житлові кімнати відповідають такій площі та можуть бути виділені відповідачу. Такі обставини спростовують твердження позивача з приводу того, що частка відповідача є незначною. Крім цього, представник відповідача вважає, що посилання позивача на норму жилої площі на одну особу зокрема, 13,65 кв. м, що визначена ст. 47 ЖК України, не має стосунку до даної справи, оскільки норми ст. 365 ЦК України не пов`язують з даною нормою жодну підставу для припинення права на частку у спільному майні. Також посилання позивача на невиконання [PERSON] своїх обов`язків щодо утримання і обслуговування своєї частки будинку не є підставою для припинення його частки у спільній власності, оскільки належним способом захисту у цьому випадку буде відшкодування останнім відповідної частки оплати за послуги позивачу, якщо вона їх фактично понесла, а не припинення права власності на частку у спільному майні. При цьому позивач не довела неможливість спільного користування спірним житловим будинком, оскільки докази вчинення позивачу перешкод у користуванні будинком чи докази протиправних дій відповідача суду не надані. 29.03.2024 представник відповідача адвокат Ороновська О.Л. через систему «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив, у яких додатково вказала, що доводи представника позивача про те, що відповідач збагатиться за рахунок безкоштовно отриманої частки майна є недоречними, оскільки указана частка є його власністю, а припинення права власності на таку частку завдасть значної шкоди його інтересам. 3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 08.01.2024 відмовлено у забезпеченні позову у даній цивільній справі. 10.01.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 27.03.2024 задоволене клопотання представника позивача адвоката Александрова В.В. про витребування доказів від Першої тернопільської державної нотаріальної контори та від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. 20.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ороновської О.М. про зупинення провадження у справі. 19.06.2024 прийнята до розгляду заява представника позивача адвоката Александрова В.В. про зміну предмета позову. 23.08.2024 за клопотанням представника позивача адвоката Александрова В.В. призначена судова комплексна будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертизи, на час проведення експертизи провадження у справі зупинене. 22.11.2024\~поновлене провадження\~у справі\~у зв`язку\~з надходженням\~клопотання експерта\~про надання\~додаткових матеріалів\~для проведення\~експертного дослідження. 04.12.2024 задоволене клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертного дослідження, провадження у цивільній справі зупинене. 02.01.2025 поновлене провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку експерта. 28.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ороновської О.М. про призначення повторної комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи. 28.02.2025 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. 4. Процедура та позиції сторін У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Александров В.В. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У судове засідання позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилась, однак приймає участь у судовому процесі через совго представника. У судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Відповідно до договору дарування від 15.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1172, [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , передала безоплатно [PERSON] у власність 1/8 частку у праві спільної часткової власності на цілий житловий будинок за номером [ADDRESS] (т. 1 а.с. 20-23). Відповідно до договору дарування від 12.04.2023, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 475, [PERSON] передала безоплатно [PERSON] у власність 1/16 частку у праві спільної часткової власності на цілий житловий будинок за номером [ADDRESS] (т. 1 а.с. 25-27). Відповідно до договору дарування від 14.11.2023, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1744, [PERSON] передала безоплатно [PERSON] у власність 1/2 частку у праві спільної часткової власності на цілий житловий будинок, з надвірною спорудою за номером [ADDRESS] (т. 1 а.с. 28-31). Крім цього, згідно з договорами дарування № 1468, № 1469, № 1470 від 28.06.2024 [PERSON] набула право власності на належну [PERSON] 1/16 частку, належну [PERSON] 1/16 частку та належну [PERSON] 1/16 частку у цілому житловому будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Указане підтверджується відповідними витягами з державного реєстру речових прав (т. 2 а.с. 244, 245, 246). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] 1/16 частка, 1/16 частка, 1/16 частка, 1/2 частка, 1/8 частка, 1/16 частка, а всього 7/8 часток; [PERSON] 1/8 частка (т. 3 а.с. 145-147). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади № 2023/009353331, № 2023/009353394, № 2023/009353446 від 15.11.2023 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 9-11). Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.12.2023 [PERSON] на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та 1/8 частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 36-37). Відповідно до акта огляду житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 28.12.2023 [PERSON] не з`являється у зазначеному вище будинку та його особисті речі в будинку відсутні (т. 1 а.с. 41). Відповідно до висновку про вартість майна ринкова вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить 128730 грн, в тому числі вартість 1/8 частки житлового будинку становить 160929 грн (т. 1 а.с. 16). Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01.04.2024 оціночна вартість житлового будинку за вказаною вище адресою становить 3521424,63 грн (т. 2 а.с. 182-183). Згідно із технічним паспортом від 28.11.2024 на будинок садибного типу з господарськими спорудами, що розташований на [ADDRESS] , загальна площа указаного будинку становить 126,4 кв. м, житлова площа становить 72,6 кв. м. У вказаному будинку наявні два поверхи. На першому поверсі розташовані: кухня площею 11,5 кв. м; кімната площею 13,2 кв. м; паливна площею 2,3 кв. м; кімната площею 16,1 кв. м; кімната площею 9,4 кв. м; кладова площею 0,9 кв. м; санвузол площею 2,7 кв. м; коридор площею 9,5 кв. м; тамбур площею 4,6 кв. м. На другому поверсі розташовані: кухня площею 12,8 кв. м; кімната площею 12,9 кв. м; кімната площею 9,1 кв. м; кімната площею 11,9 кв. м; коридор площею 9,5 кв. м (т. 3 а.с. 125-144). \~ \~ \~ \~Згідно з Інформаційною довідкою ПП [PERSON] № -01/12-14/23 від 14.12.2023 об?єкт нерухомості, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не може підлягати поділу, або виділу частки в натурі для кожного із співвласників. Технічна можливість поділу або виділу частки в натурі у відповідності до вимог чинного законодавства України відсутня, через: 1) неможливість поділу земельної ділянки таким чином, щоб кожна її частина була віднесена до кожного новоутвореного самостійного об?єкта і мала свій самостійний виїзл на вулицю завширшки не менше 3,5 м. або можливість організації спільного заїзду. Не допускається, щоб земельна ділянка або її частина належали одночасно до двох (або більше) новоутворених об?єктів; 2) \~житлові будинки садибного типу можуть бути поділені, якщо вони складаються з двох і більше окремих будинків, які матимуть окремий вихід на вулицю. При цьому повинні утворитися самостійні об?єкти нерухомого майна. до складу входять цілісні будинки. Не допускається під час визначення технічної можливості поділу або виділу одному або кільком співвласника лише допоміжних приміщень житлового будинку. З урахуванням викладеного даний житловий будинок не може бути поділений так, щоб кожен із новоутворених об?єктів нерухомості, набув статусу відокремленого об?єкта нерухомості з індивідуальними характеристиками притаманними житловому будинку, з дотриманням будівельних норм і правил. (т. 1 а.с. 17-18). \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № КСЕ-19/120-24/12751 від 30.12.2024 (т. 3 а.с. 162-181): - розподіл житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] між співвласниками відповідно до часток 1/8 та 7/8 не видається можливим через недостатню площу 1/8 частки співвласника для влаштування ізольованої квартири, оскільки фактична площа належної [PERSON] 1/8 частки становить 15,8 кв. м, а необхідна мінімальна площа для влаштування ізольованої квартири становить 28,0 кв. м; - технічна можливість виділити в натурі належну [PERSON] 1/8 частку з цілого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 126,4 кв. м, житловою площею 72,6 кв. м відсутня; - ринкова вартість цілого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , станом на 30.12.2024 становила 2306102 грн; - визначити ринкову вартість належної [PERSON] 1/8 частки від цілого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , станом на 30.12.2024 не виявляється можливим, оскільки проведеним маркетинговим дослідженням вторинного ринку у мережі Інтернет в напрямі вивчення цінових пропозицій 1/8 частки від цілого житлового будинку встановлено відсутність таких пропозицій. \~ \~ \~ \~Згідно з актом про пожежу від 19.10.2023 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , пожежею знищене перекриття на площі 40 кв. м, електропроводка в кімнаті та коридорі, речі домашнього вжитку, покриття будівлі на площі 20 кв. м, сходи дерев`яні; пожежею пошкоджені сходи, стіни, покриття, підлога (т. 1 а.с. 38). \~ \~ \~ \~Відповідно до акта про припинення газопостачання від 03.12.2023 газопостачання у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинено (т. 1 а.с. 39). Згідно з довідкою ВАТ «Тернопільобленерго» № 934 від 28.12.2023 (т. 1 а.с. 40) електропостачання до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинене на підставі заявки ДСНС у зв`язку із виникненням пожежі. 2. Норми права, які застосував суд Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частина 1 ст. 356 ЦК України визначає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України). Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи\~на частку\~у спільному\~майні може\~бути припинене\~за рішенням\~суду на\~підставі позову\~інших співвласників,\~якщо: 1)\~частка є\~незначною і\~не може\~бути виділена\~в натурі; 2)\~річ є\~неподільною; 3)\~спільне володіння\~і користування\~майном є\~неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд Суд встановив, що сторони є співвласниками житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивачеві належить 7/8 часток у праві спільної часткової власності на указаний будинок, а відповідачу належить 1/8 частка. Виходячи із загальної та житлової площі указаного будинку, частка відповідача у спільній власності складає 15,8 кв. м та 9,075 кв. м відповідно. Як вбачається з висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № КСЕ-19/120-24/12751 від 30.12.2024, частка відповідача у спільному з позивачем майні не може бути виділена в натурі та згідно із наявними у сторін частками житловий будинок за адресою: [ADDRESS] є неподільним. Суд також враховує, що унаслідок пожежі спірне нерухоме майно зазнало значних пошкоджень, для відновлення яких співвласники такого майна мають вжити відповідних заходів та понести певні фінансові втрати. Разом з тим, ураховуючи, що відповідач не цікавиться належним йому майном, що підтверджується відповідним актом, позивач позбавлена можливості узгодити позицію щодо участі співвласників будинку у витратах на відновлення та утримання спільного майна. Доводи сторони відповідача про можливість подальшого стягнення позивачем понесених нею витрат суд вважає такими, що не відповідають указаним вище положенням закону та покладають на позивача надмірний тягар у здійсненні права власності щодо майна, яким володіє також і відповідач та утримувати яке зобов`язаний в силу вимог закону. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 виснувала, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. У постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 760/8958/15-ц, від 01.06.2023 у справі № 344/2399/21, від 11.12.2023 у справі № 442/7979/21, від 10.01.2024 у справі № 344/6767/14-ц зазначено, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Суд приймає до уваги, що у власності відповідача є інше нерухоме майно, а саме квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,4 кв. м, житловою площею 18,3 кв. м. Відтак належна відповідачу на праві власності квартира має більшу загальну та житлову площу, ніж загальна та житлова площа відповідно до 1/8 частки відповідача у спірному житловому будинку. Докази про склад сім`ї відповідача та недостатність зазначеної квартири для проживання відповідача та його сім`ї суду не надані. При цьому відповідач також має зареєстроване місце проживання ще за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного суд встановив, що спірний житловий будинок є неподільним, виходячи із розміру часток його співвласників; припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди відповідачу, який забезпечений іншим житлом, спірним будинком не користується, не цікавиться спірним майном та не утримує його; невиконання обов`язку щодо утримання відповідачем належного йому майна покладає на позивача тягар утримання спірного майна та свідчить про неможливість відновити пошкоджений після пожежі будинок; докази, які б свідчили, що припинення права власності відповідача на частку у будинку може завдати істотної шкоди його інтересам, відсутні. Крім того, позивач внесла на депозитний рахунок суду грошові кошти у сумі 288263 грн, що відповідає реальній ринковій вартості 1/8 частки спірного житлового будинку. Така вартість\~належної відповідачу\~частки у\~спірному майні\~підтверджується показаннями\~експерта,\~який був\~допитаний у\~судовому засіданні\~та пояснив,\~що експертним\~шляхом визначити\~вартість 1/8 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не представляється можливим, а тому таку вартість слід визначати арифметичним шляхом при поділі загальної вартості будинку на 1/8 частку, тобто 2306102 грн / 8 = 288262,75 грн. При цьому ринкова вартість спірного об`єкта нерухомого майна не спростована іншими належними, достатніми та допустимими доказами. Відтак суд встановив наявність передбачених п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України підстав для припинення права відповідача на частку в спільному майні, оскільки така частка є незначною, не може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, що свідчить про неподільність спірного нерухомого майна. Указаний висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.04.2025 у справі № 464/2779/22. Щодо способу захисту прав позивача Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц). Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Крім того, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п. 58 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, в п. 23 постанови від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач першочергово похідною вимогою після припинення права власності відповідача на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок заявляла вимогу про визнання права власності позивача на указану частку. Разом з тим під час підготовчого провадження у справі відбулись зміни у судовій практиці з розгляду справ даної категорії та Верховний Суд висловив позицію, що у співвласника, який тільки пред`являє позов про припинення права на частку, відсутнє суб`єктивне право, яке не визнається або оспорюється. Рішення суду буде лише підставою для правонабуття. У випадку відсутності суб`єктивного права власності неможливо стверджувати й про його порушення, тобто невизнання чи оспорювання, що виступало б передумовою для визнання права. Тому недопустими є поєднання конструкції позову про припинення права на частку (стаття 365 ЦК України) та визнання права (пункт 1) частини другої статті 16 ЦК України) одночасно. \~ \~ \~ \~За таких підстав представник позивача подав заяву про зміну предмета позову, у якій просив другою вимогою вважати вимогу «визначити, що право власності на 1/8 частку у праві власності на цілий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , набуває [PERSON] .». \~ \~ \~ \~Така заява про зміну предмета позову прийнята до розгляду ухвалою суду від 19.06.2024. \~ \~ \~ \~Разом з тим у подальшому Верховний Суд у постанові від 09.09.2024 у справі № 671/1543/21 виклав правову позицію, у якій вказав, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~5\~ЦПК України\~у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З урахуванням викладеного, враховуючи, що першочергово позивач заявляла вимогу про визнання за нею права власності на частку у спільному майні, що належала відповідачу, а зміна предмета позову мала місце унаслідок зміни судової практики, яка у подальшому повторно змінилась, суд вважає за доцільне визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Такий спосіб захисту не суперечить закону, відповідає діючій судовій практиці та призведе до ефективного захисту прав позивача без повторного звернення до суду. ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом припинення право власності [PERSON] на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та визнання права власності [PERSON] на указану частку. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. IV. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частини 1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначають,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, судовий збір за звернення до суду з даним позовом становить 2882,63 грн, які позивач оплатила відповідно до квитанції від 04.01.2024 (т. 1 а.с. 49). Також позивач оплатила витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 15281,28 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 23.12.2024 (т. 3 а.с. 199, 200). Відтак, приймаючи до уваги, що даний позов задоволено повністю, указані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved