Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного кредитного договору №138312 від 25.04.2024 р., відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. 24.03.2025 р. ухвалою суду відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без їх виклику. Крім того витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» відомості щодо підтвердження факту належності картки [PERSON] та підтвердження факту зарахування йому коштів на платіжну картку (а.с.68). 24.04.2025 р. судом було постановлено ухвалу про розгляд вказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, оскільки від останнього надійшла заява про його бажання особисто взяти участь в судовому засіданні з метою захисту своїх прав та інтересів (а.с.81). В судове засідання представник позивача не з"явився, проте подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить стягнути з відповідача заборгованість відповідно до наданого розрахунку та судові витрати по справі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, оголосивши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із такого. \~ \~ \~ \~Судом об`єктивно встановлено, що 25.04.2024 р. між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» був укладений договір про споживчий кредит №138312, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5556 грн. строком на 70 днів (а.с.11-14). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п. 2.2.1. договору, Сума (загальний розмір) кредиту становить 5556.00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 4000.32 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1555.68 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно п. 2.6. договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 25.04.2024 р. (дата надання кредиту) по 04.07.2024 р. Згідно витребуваної судом інформації з АТ КБ «ПриватБанк» (виписки по банківському рахунку) вбачається, що 25.04.2024 р. на банківську платіжну картку [PERSON] було зараховано кошти в сумі 4000 грн. 32 коп. (а.с.76). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №138312 за період 25.04.2024-04.07.2024 р. заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 10213 грн. 90 коп., яка складається з: 5556 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту; 4256 грн. 90 коп. заборгованості за відсотками; 401 грн. 00 коп. комісія. (а.с.39). \~ \~ \~ \~10.10.2024 р. між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №10102024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» і боржниками (а.с. 42-46). Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 р. (реєстру боржників) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 10213 грн. 90 коп. (а.с. 47). Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладених угод не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... Проте відповідач не повернув суму позики, тим самим порушила умови договору. \~ \~ \~ \~У ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1\~ст.634\~ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх часткового стягнення з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.8\~ст.141 ЦПК України:\~Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 04.02.2025 року, предметом якого є надання юридичної допомоги позивачу в цілому та додаткову угоду до нього, якого є надання юридичної допомоги позивачу в конкретних справах, зокрема відносно і відповідача (а.с.51-54). Також долучено копію акту про отримання правової допомоги згідно Договору від 04.02.2025 р. на суму 7000 грн.(а.с.55). Отже, складання типової позовної заяви та оформлення додатків до неї, вивчення матеріалів справи, а також підготовка адвокатського запиту та клопотання було оцінено у 7000 грн. При цьому ціна позову становить 10213 грн. 90 коп. Суд вважає таку вартість послуг з правничої допомоги вочевидь завищеною. У постановах Верховного Суду у\~справі № 905/1795/18\~та у\~справі № 922/2685/19, визначено, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved