Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.02.2024 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила: визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що з відповідачем [PERSON] вони разом служили в одному батальйоні 10 омпб [NUMBER] омпбр з 2016 року де і познайомились. Між нами склалися стосунки, притаманні подружжю. [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак заяву про походження дитини від батька, відповідач до органів РАЦСу не подав. У зв`язку з чим, відомості про батька їхнього сина у його свідоцтві про народження були записані у відповідності до ст. 135 СК України. Добровільно визнати своє батьківство відносно свого сина відповідач не бажає та з січня 2024 року матеріально сину не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого вона сама повністю утримує дитину та забезпечує сина усім необхідним. Така ситуація є неприйнятною, оскільки син потребує постійної фінансової підтримки. 21.03.2025 р. позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету позову в якій зазначила, що в зв`язку з проведенням судово-генетичної експертизи та отриманням позитивного висновку виникла необхідність у залученні, як третю особу, у справі Уманський відділ ДРАЦС та, крім попередніх позовних вимог, просить зобов`язати Уманський відділ ДРАЦС внести зміни в актовий запис про народження за № 615 від 30 листопада 2018 року на [PERSON] , в графі батько вказати [PERSON] , [INFO] , замість [PERSON] , прізвище дитини залишити [PERSON] . Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 07.06.2024 р. та 04.06.2025 р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Луценка О.І. надійшли Відзиви на заяви позивача в яких зазначив, що позов визнають частково, а саме: просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що відповідач має хронічні хвороби на лікування яких витрачає значні кошти та не має власного житла, а орендує квартиру за яку сплачує також кошти. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що з урахуванням відзиву вона бажає зменшити позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просить суд стягувати з відповідача аліментів у розмірі частини його заробітку в решті позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Луценко О.І. в підготовчому засіданні вказав, що відповідач визнає позовні вимоги позивача та, зокрема, розмір стягуваних аліментів частини заробітку відповідача. Представник Уманського відділу ДРАЦС Олійниченко В.М. в підготовчому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Уманським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30.11.2018 р. № 00021576429, [INFO] народився [PERSON] та його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 615 (а.с. 13, 14). Відповідно до Висновку експерта № 103-245-2024 від 03.02.2025 ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного молекулярно-генетичного дослідження складає 99,99 % (а.с. 65-69). Згідно Довідки про склад сім?ї № 5/1198 від 10.12.2018 р. Уманського ОМВК до складу сім?ї [PERSON] входить її син [PERSON] (а.с.12). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved