Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 08.04.2025 представник Мєшнік К.І. в інтересах АТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтований тим, що [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.11.2018 та отримав чорну картку monobank. Положеннями анкети визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 35\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого станом на 08.01.2025 має прострочену заборгованість перед банком в розмірі 25\~688,63 грн., з них: 25\~688,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. За розпорядженням в.о. керівника апарату від 30.04.2025 №111/01-06 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» у зв`язку зі звільненням у відставку судді Луцького міськрайонного суду Волинської області [PERSON] було здійснено повторний автоматизований розподіл вищевказаної цивільної справи, за результатами якого для її розгляду визначено суддю Шестерніна В.Д. Ухвалою суду від 02.05.2025 цивільну справу прийнято до провадження судді Шестерніна В.Д., вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2\~ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 24.11.2018 [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов (а.с. 33). Відповідно до п. 2 Анкети-заяви вона разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, він беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п. 3 Анкети-заяви). В п. 5 Анкети-заяви відповідач підтвердив і засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін. Згідно з п. 6 Анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, і підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. АТ «Універсал Банк» відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] та встановлював на нього кредитний ліміт в різних розмірах на конкретні календарні дати. Максимальний розмір кредитого ліміту становив 35 000 грн. (довідки, а.с. 31-32). [PERSON] користувався грошовими коштами, наданими йому у виді кредитного ліміту (виписка з рахунку, а.с. 14-30). Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (далі по тексту - Умови, а.с. 34-51) не містять підпису відповідача. Згідно пп. 5.22 п. 5 розділу ІІ Умов: «Кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами договору». За розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.11.2018 становить 25\~688,63 грн., з них: 25\~688,63 грн. - тіло кредиту (розрахунок заборгованості, а.с. 7-12). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, як передбачено п. 6.3 розділу І Умов підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в мобільний додаток клієнту, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта. Під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Разом з тим, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифів та Паспорту споживчого кредиту чорної картки monobank, у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача. Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови, які містять Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та Тарифи за карткою, розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент, коли відповідач повинен був отримати кредитні кошти, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, пені і комісії, саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Натомість, підписана відповідачем анкета-заява, окрім анкетних даних останнього, не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема щодо розміру кредиту, процентів, пені та комісії. Отже, виходячи з вищенаведеного, у даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті банку могли неодноразово змінюватися самим позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічна позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, в якій зазначено, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. 24.11.2018 АТ «Універсал Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір у вигляді Анкети-заяви. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank не є частиною цього кредитного договору. В кредитному договорі сторони не погодили всіх істотних умов кредитування, зокрема строку користування кредитом, плати за користування кредитом у вигляді процентів тощо. Попри те, що сторони не узгодили строку повернення кредиту, необхідно виходити з того, що у разі встановлення обставин отримання коштів та їх неповернення, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання шляхом покладення на боржника обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №756/671/19. На підставі кредитного договору відповідач отримав кредит (у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок), користувався кредитними коштами, однак його (кредит) не повернув. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 25\~688,63 грн. Суд не погоджується з цим розрахунком і відхиляє його з таких мотивів. Підписана відповідачем анкета-заява, окрім анкетних даних останнього, не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема й щодо плати за користування кредитом у вигляді процентів. В анкеті-заяві від 24.11.2018 згода [PERSON] щодо встановлення процентної ставки не зазначена. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість фактично складається як із суми боргу за тілом кредиту, так і з суми боргу за процентами, які нараховувалися банком за різними процентними ставками (38,4 %, 37,2 %, 19,2 %) за різний період користування кредитом. Це також додатково підтверджується змістом пп. 5.22 п. 5 розділу ІІ Умов, яким позивач, вочевидь, керувався. За арифметичним розрахунком суду, виконаним на підставі даних розрахунку заборгованості (а.с. 7-12) та виписки з рахунку (а.с. 14-30), загальна сума процентів за користування кредитом, «сплачених» відповідачем за рахунок кредитного ліміту, становить 6\~552,79 грн. (в цих документах є розбіжність в платежу за 01.10.2020: 15,37 грн. та 152,42 грн. відповідно, а тому, судом взято за основу дані виписки з рахунку). З урахуванням попередніх висновків суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача процентів, «переведених» позивачем в заборгованість за тілом кредиту відсутні. За таких умов, суд висновує, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 19\~135,84 грн. (25\~688,63 грн. - 6\~552,79 грн.). Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19\~135,84 грн. слід задовольнити. В іншій частині вимог слід відмовити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial