Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення Косівського районного суду від 21 березня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року - скасовано. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року - задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, загальною площею 134,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , укладений 20 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М. М. за реєстровим номером 1006. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер 2623610100:01:001:0282, що розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений 20 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М. М. за реєстровим номером 1007. Скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, кадастровий номер 2623610100:01:001:0282, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі по 4 962 грн. з кожної. 02 травня 2025 року [PERSON] подала клопотання про ухвалення додаткового рішення в зв`язку з тим, що при ухваленні судового рішення апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги у суді апеляційної інстанції. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Учасники справи про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, просили справу розглядати без їх участі, що не перешкоджає розгляду заяви по суті. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку. Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. У відповідності до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону № 5076-VI, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). [PERSON] у суді апеляційної інстанції понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 22 602,60 грн. На підтвердження понесених витрат нею надано договір про надання правової допомоги № 01/04 від 04.04.2023 року, додаткову угоду №1 до договору № 01/04 від 04.04.2023 року, акти приймання наданої правової допомоги від 30.04.2023 року, від 30.06.2023 року, від 18.07.2023 року, від 20.07.2023 року, від 21.07.2023 року, квитанції про оплату наданих послуг. Відповідно до п. 2.1. договору № 01/04 від 04.04.2023 року, який укладено між [PERSON] та адвокатським бюро «Говера та партнери», адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання з надання таких видів правової допомоги: 2.1.1. підготовка апеляційної скарги в цивільній справі № 347/721/22, та здійснення всіх, пов`язаних з цим дій, зокрема, але не виключно: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз судової практики у подібних справах, подання відповідних запитів тощо; 2.1.2. складення та подання необхідних під час розгляду даної справи заяв по суті та з процесуальних питань, збір доказів, висновків з питань, що потребують спеціальних знань, необхідність отримання яких виникатиме під час розгляду даної справи, консультування; 2.1.3. участь у судових засіданнях з розгляду даної справи у суді від їх загальної кількості до винесення судом першої інстанції рішення по даній справі. Відповідно до п 2.6 даного договору, для надання юридичної допомоги клієнту, адвокатське бюро призначає адвоката Говеру Н.П., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ІФ№001583 від 03.07.2019 року. Ордером від 05 червня 2023 року підтверджено повноваження Говери Н.П. на представництво інтересів [PERSON] в Івано-Франківському апеляційному суді. Розділом 4 Договору про надання правової допомоги передбачено порядок здійснення розрахунків. Відповідно до п. 4.1.1 вказаного договору за послуги, передбачені п.2.1.1. цього договору, клієнт сплачує гонорар, зокрема у таких розмірах: 7 000 грн за аналіз судової практики у подібних справах, складення апеляційної скарги. Згідно п.4.1.2. за послуги, передбачені п 2.1.2 сплачує гонорар у розмірі: 2 000 грн /судодень; 4 000 грн - складення відповіді на відзив на апеляційну скаргу; 1 000 грн - клопотання про виклик свідків, витребування доказів; 350 грн - клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відкладення судового засідання; 1 500 грн - консультація з вивченням документів; 1 000 грн - консультація без вивчення документів. Розмір гонорару за інші види послуг визначаються додатковими угодами до даного договору (4.1.3. Договору). Відповідно до додаткової угоди №1 від 01.07.2023 року сторони окремо погодили, що сума гонорару за складення: заяви про залучення третьої особи становить 500 грн; заяви про відшкодування судових витрат становить 1 000 грн; клопотання про долучення доказів становить 500 грн. Згідно акту приймання-передачі правової допомоги від 30.04.2023 року у період з 04.04.2023 року по 30.04.2023 року адвокатським бюро надано послуги: консультація з вивченням документів вартістю 1 500 грн; складення апеляційної скарги вартістю 7 000 грн; складення клопотань про витребування доказів/виклик свідків вартістю 3 000 грн., на суму 11 500 грн. Згідно акту приймання-передачі правової допомоги, у період з 01.05.2023 року по 30.06.2023 року адвокатським бюро надано послуги: складання клопотання про витребування доказів вартістю 1 000 грн; складення клопотання про залучення третьої особи вартістю 500 грн; участь у судових засіданнях 06.06.2023 року, 20.06.2023 року вартістю 4000 грн/судодень, на суму 5 500 грн. Згідно акту приймання-передачі правової допомоги, у період з 01.07.2023 року по 18.07.2023 року адвокатським бюро надано послуги: складання клопотання про долучення доказів вартістю 500 грн; складення клопотання про відшкодування судових витрат вартістю 1 000 грн; участь у судовому засіданні 04.07.2023 року вартістю 2 000 грн, на суму 3 500 грн. Згідно акту приймання-передачі правової допомоги, у період з 18.07.2023 року по 20.07.2023 року адвокатським бюро надано послуги: участь у судовому засіданні 18.07.2023 року вартістю 2 000 грн. Також згідно акта від 21.07.2023 року у період з 04.04.2023 року по 21.07.2023 року адвокатське борю під час надання правової допомоги згідно із п.2.1.1 договору №01/04 від 04.04.2023 року понесло витрати на відправлення кореспонденції на загальну суму 102,6 грн. До заяви додано платіжні інструкції про оплату зазначених послуг, а саме: від 25.04.2023 року № MB6436909, від 21.07.2023 року № @2PL451257, від 02.05.2023 року № MB20682023, від 21.07.2023 року № MB24628420, від 21.07.2023 року № MB24628420, від 21.07.2023 року № MB24628420. У травні 2025 року від представника [PERSON] - адвоката Загарії О. Д. надійшла заява про зменшення судових витрат. Заява обґрунтована тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року скасовано тільки в частині відмови в задоволенні позову до [PERSON] та [PERSON] про визнання договорів дарування від 20 липня 2020 року недійсними. Відтак, обґрунтування клопотання [PERSON] від 02 травня 2025 року про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенням її позовних вимог до [PERSON] є безпідставним, що є підставою для зменшення розміру витрат з підстав відмови в задоволенні позову в цій частині. Також зазначає, що представник позивача у своєму клопотанні від 21 липня 2023 року вказує такий вид надання правничої допомоги як «аналіз судової практики у подібних справах». Однак, вказаний аналіз судової практики не може відноситись до виду правничої допомоги, які передбачені статтею 137 ЦПК України, оскільки відноситься до підвищення кваліфікації адвоката чи його навчання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved