Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 вересня 2020 року між АТ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 057RPUA202520001, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на загальну суму 85\~000,00 гривень на споживчі цілі. \~Кредит виданий позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п. 5 особливої частини договору. Відповідно до п. 4 особливої частини кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 18,99%, у разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.7 Загальної частини договору - 29,99%. Пунктом 3.1 Особливої частини Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, в тому числі сплати процентів до 08 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.10 загальної частини Кредитного договору, проценти нараховуються Банком протягом строку на який надається Кредит. Згідно з п. 4.11 загальної частини Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом Процентного періоду зазначеного в п. п. 4.1 особливої частини першого кредитного договору.\~08 вересня 2020 між АТ «Правекс-Банк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про сімейні відносини та вказано, що остання перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а тому позивач вбачає можливим визначити у даному спорі солідарним відповідачем іншого з подружжя: чоловіка [PERSON] [PERSON] . Позичальник не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 11 лютого 2025 року утворилась заборгованість за Кредитним договором № 057RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року у розмірі 32\~274,65 грн, що складається із: заборгованості за кредитом\~- 29\~410,95 грн, заборгованості за відсотками\~ 2863,70 грн. Враховуючи наведені обставини, просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 057RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року в розмірі 32\~274,65 грн і понесені судові витрати. 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідачі відзив на позов суду не направили. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року між АТ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 057RPUA202520001, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 85\~000,00 гривень, строком на 5 років до 07 вересня 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,99 % річних (а.с. 75-81, 82, 83, 84-85, 86). Із виписки по особовому рахунку, відкритому у банку на ім`я [PERSON] та розрахунку боргу за кредитним договором № 057RPUA202520001, вбачається використання відповідачем [PERSON] наданих їй кредитних коштів (а.с. 11,12-74). Проте, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала та згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 057RPUA202520001 станом на 11 лютого 2025 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Правекс Банк» становить 32\~274,65 грн, що складається із: заборгованості за кредитом\~- 29\~410,95 грн, заборгованості за відсотками\~ 2863,70 грн (а.с. 11). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачами він не спростований. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору АТ «Правекс Банк» направило відповідачам досудову вимогу від 17 лютого 2025 року щодо дострокового погашення боргу за кредитним договором № 057RPUA202520001 у розмірі 32\~274,65 гривень (а.с. 89-90, 91, 92, 93). Проте, як убачається із позовної заяви, такі вимоги відповідачами проігноровані. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконала умови кредитного договору, ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги до відповідача [PERSON] , стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 32 274 гривні 65 копійок. Щодо вимоги позивача про солідарне стягнення з двох співввідповідачів боргу за кредитним договором, суд звертає увагу на таке. Згідно ч. 3\~ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Із положень ч. 4 ст. 65 СК України\~слідує, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Як передбачено\~ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Правекс-Банк», як на підставу позовних вимог про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, посилався на те, що вказаний кредит був отриманий позичальником [PERSON] , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі із іншим співвідповідачем\~ [PERSON] , а відтак такий укладений в інтересах сім`ї, а тому подружжя має нести солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту. У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 752/7501/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення частини четвертої\~статті 65 СК України\~дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6\~ст. 81 ЦПК України). У кредитному договорі № 057RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року зазначено, що кредит надається на споживчі цілі, без конкретизації на які саме. Тобто, з наявних документів неможливо встановити мету отримання кредиту та потреб, на які кредитні кошти були використані. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами, що отримані в кредит кошти були використані\~\~ [PERSON] в інтересах сім`ї. Відповідач\~\~ [PERSON] згоди на отримання кредитних коштів\~\~ [PERSON] не надавав, поручителем не виступав. Документів, що підтверджують перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі суду надано не було. Інші наявні у матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відтак, з урахуванням вимог ч. 3 ст.\~61, ч. 4 ст.\~65 СК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача про те, що отримані відповідачем\~ [PERSON] грошові кошти за кредитним договором були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя. Із урахуванням наведеного вище, у задоволенні позову в частині солідарного стягнення боргу за кредитним договором із співвідповідача [PERSON] слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн.

Outcome: partial