Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

06 травня 2025 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтований таким. 28 липня між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» (далі - ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», кредитодавець 1/ позикодавець 1) та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 1871960, а 30 жовтня 2024 року між позикодавцем 1 і позивачем було укладено договір факторингу №30102024, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до відповідачки в сумі 17 1919,30 грн, з яких: 7 000,0 грн - сума основного боргу, 7 419,30 грн - сума заборгованості за процентами та 3 500 - неустойка. 14 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», кредитодавець 2/ позикодавець 2) та [PERSON] було укладено договір позики №79145284, а 14.06.2021 між позикодавцем 2 і позивачем було укладено договір факторингу №14/06/21, на підставі якого, відповідно до додаткової угоди № 7 від 13.06.2022 та реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 позивач набув право вимоги до відповідачки в сумі 12 111,20 грн, з яких: 4 000,00 грн - основний борг, 227,20 грн - відсотки та 7 884,00 грн - пеня. 03 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна», кредитодавець 3/ позикодавець 3) та [PERSON] укладено кредитний договір № 8150329, а 28.03.2025 між позикодавцем 3 і позивачем було укладено договір факторингу №28032025, на підставі якого відповідно до реєстру боржників № 1 від 28.03.2025 позивач набув право вимоги до відповідачки в сумі 11 525 грн, з яких: 2 500 - основний борг, 4 500 грн - відсотки та 4 525 грн - пеня, штрафи. Обґрунтовуючи позов зазначеними обставинами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідачки суми заборгованості за вказаними кредитними договорами (договором позики). Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 3 028,00 грн за сплату ним судового збору при пред`явленні позову до суду. Ухвалою судді від 07 травня 2025 року було відкрито провадження в справі й постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено судовий розгляд на 20 травня 2025 року. Відповідачка отримала ухвалу про відкриття провадження та додані позовні матеріали 13 травня 2025 року проте в судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 02 червня 2025 року, про що повідомлено учасників справи. У зв`язку з повторною неявкою, належним чином повідомлених про судове засідання, учасників справи, оскільки відповідач не подав відзиву на позов, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи - ухвалою від 02.06.2025 суд постановив провести заочний розгляд справи. Відзив на позов від відповідача не надходив. Повно та всебічно розглянувши надані позивачем документи та матеріали на обґрунтування заявлених ним вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Правовідносини сторін регламентуються наведеними нижче нормами діючого законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між кредитодавцем та позичальником в електронній формі укласти не видається за можливе. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Обов`язок позичальника повернути позику (кредит), у відповідності до умов договору, виникає тільки після і внаслідок виконання позикодавцем свого обов`язку видати (переказати) позичальнику відповідні грошові кошти - позику. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.1055 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), як визначено статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За правилом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто за наведеним загальним правилом до нового кредитора переходять усі права, які належали первісному кредиторові у зобов`язанні, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу - на стороні кредитора - у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні. Пунктом 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 передбачено, що первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Пунктом 4.10. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 передбачено, що первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Пунктом 5.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 передбачено, що Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Доказами надання кредиту (видачі/перерахування кредитних коштів) можуть бути будь-які документи, з яких можна встановити факт господарської операції, а саме: первинні бухгалтерські документи (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше) чи будь-які інші прямих доказів існування цієї обставини загалом. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30.12.1998 № 566, лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на положення ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд установив такі фактичні обставини справи й на підставі наведених норм правового регулювання дійшов таких висновків. Щодо стягнення заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору № 1871960 від 28 липня 2024 року. В обґрунтування позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилався на те, що 28 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №1871960 (далі кредитний договір №). На підтвердження цієї обставини до позовної заяви додано письмову копію зазначеного Договору позики (а.с. 9-14). Згідно з п.1 кредитного договору №1871960, за цим договором кредитодавець зобов`язався на умовах і на строк визначені цим договором передати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній в п. 1.2. - 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп.) у кредит (далі - кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, відповідно до графіку платежів та виконати зобов`язання в повному обсязі й на умовах та в строки/терміни, визначені договором. Відповідно до п. 1.3. строк кредитування - 345 днів, за умови виконання позичальником графіку платежів, який починається з 28.07.2024. Пунктом 1.4. кредитного договору №1871960 встановлено, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником відповідно до графіку платежів, який є додатком до договору (а.с. 15). Відповідно до пункту 1.5. кредитного договору №1871960 загальні витрати позичальника складають 25 559,10 грн. Денна процентна ставка складає 1,06%. Підпунктом 1.5.1 цього пункту договору встановлено, що комісія за надання кредиту становить 0,00 грн. Згідно з підпунктом 1.5.2. договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (15 календарних днів), нараховуються за ставкою 3,65% на фактичну заборгованість за кредитом. Підпунктом 1.5.3. установлено, що проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (з 12.08.2025). Пунктом 2.1. кредитного договору №1871960 установлено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Відповідно до пункту 6.1. кредитного договору №1871960 він укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства. Порядок підписання договору врегульований п. 6.2. договору, відповідно до якого позичальник підписує договір за допомогою одноразового ідентифікатора, який генерується та надсилається кредитодавцем 1 із застосуванням електронного повідомлення (СМС) на мобільний телефонний номер позичальника. Згідно з пунктом 6.7. кредитного договору №1871960 позичальника ідентифіковано та верифіковано за допомогою системи BankID. Пунктом 4.1. кредитного договору №1871960 встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком дати платежів, якщо порушення відповідної дати триває більш ніж 6 днів. Пунктом 4.2. кредитного договору №1871960 установлено 0 розмір відсоткової ставки річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору №1871960 сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань передбачених п. 4.1 і 4.2. договору не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума платежів, передбачених п. 4.1. і 4.2. договору не може перевищувати подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Умови договору щодо суми кредиту, відсотків, строку кредиту відповідають умовам поданої позичальницею заявки на отримання кредиту № 1871960 від 28.07.2024 (а.с. 16). В заявці зазначено персональні дані позичальниці, відомості про ідентифікаційний номер, паспорт, дату народження, № телефону [NUMBER] , номер платіжної картки позичальниці [NUMBER] . Паспорт кредиту та кредитний договір №1871960 підписані 28.07.2024 з 10:40:35 по 10:41:43 (а.с. 66, 17). Платіжним дорученням 37400499 від 28.07.2024 (а.с 65) підтверджується факт перерахування ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» отримувачу [PERSON] суми 7 000,00 грн на картку [NUMBER] на виконання договору 1871960. Суд доходить висновку, що зазначеними доказами підтверджується факт укладення між ТОВ «ФК Незалежні фінанси» та [PERSON] кредитного договору №1871960 та отримання останньою на підставі зазначеного договору узгодженої суми кредиту 7 000,00 грн, а відтак і виникнення між цими сторонами договірних і зобов`язальних правовідносин. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» (клієнт) укладено договір факторингу №30102024 (а.с. 35-37), відповідно до п. 1.1. якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступив фактору право грошової вимоги до третіх осіб - боржників. Пунктом 1.2. договору факторингу №30102024 установлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. 30 жовтня 2024 року між зазначеними сторонами підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року (а.с. 38), за яким ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передало ТОВ «ФК ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1871960 загальної суми заборгованості 17 919,30 грн, з якої: 7 000,00 грн - основний борг, 7 419,30 проценти та 3 500,00 грн - неустойка (штраф, пеня), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року (а.с. 39). На підставі наведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 000,00 грн. Розмір процентів за період кредитування становить 7 419,30 грн. Суд доходить висновку, що нарахований розмір процентів є обґрунтованим, відповідає умовам договору та графіку платежів, а відтак наявні підстави для задоволення позову в цій частині. Щодо стягнення з відповідачки неустойки (штрафу, пені) в сумі 3 500,00 грн суд зауважує, що відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві й перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак вимоги в частині стягнення неустойки не ґрунтуються на вимогам закону, а тому задоволенню не підлягають. На підставі наведеного суд висновує, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №1871960 від 28.07.2024 є обґрунтованими в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в загальній сумі 14 419,30 грн, яка складається з 7 000,00 грн - основний борг та 7 419,30 грн - проценти. В стягненні з відповідачки на користь позивача неустойки в сумі 3 500,00 грн суд уважає позовні вимоги необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Щодо стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору позики № 79145284 від 14 липня 2024 року. В обґрунтування позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилався на те, що 14 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79145284 (далі - договір позики № 79145284) (а.с. 42-44). Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п. 5.1. п. 5 договору позики № 79145284). Відповідачка погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Вказаний договір укладено у електронній формі. Договір позики та додаток до нього - таблицю обчислення загальної вартості кредиту підписано одноразовим електронним ідентифікатором. Відповідно до п. 23 договору позики № 79145284 позичальниця була ідентифікована та верифікована за допомогою Системи BankID НБУ одноразовим ідентифікатором 85555, який відповідно до положень п. 21 і 22 Договору був надісланий на номер телефону відповідача [NUMBER] або ж на електронну пошту [INFO] Пунктом 2 договору позики № 79145284 визначено такі параметри та умови позики: сума позики - 4 000,00 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка - 0,98% (фіксована, яка діє протягом строку договору визначеного п. 2.2. п.2 Договору). Дата надання позики - 14.07.2024; дата повернення позики (останній день) - 12.08.2024; денна процентна ставка/день - 0,98%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % - 2,70%; пеня % /день - 2,7%; орієнтована річна процентна ставка - 2 463,47%; орієнтовна загальна вартість позики - 5 176,00 грн. В пункті 16 договору позики № 79145284 наведено інформацію про умови, що дозволяють зміну процентної ставки. У разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «My Credit») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «Oh my freedom (перша позика 0,01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «My Credit»), процентна ставка, визначена п.2 Договору (якщо до процентної ставки застосовувалась знижка), припиняє свою дію. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору. Відповідно до пункту 18 договору позики № 79145284 якщо сума позики, зазначена в п. 2 договору не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума позики, зазначена в п.2 Договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Перед підписанням договору позики № 79145284 [PERSON] ознайомилась із паспортом споживчого кредиту (а.с. 58, 59) і підписала його одноразовим ідентифікатором 07220 (телефон [NUMBER] ). Відповідачка ознайомилась із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача - додатком № 1 до договору позики № 79145284 (а.с. 55) та підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором 85555, телефон [NUMBER] . 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) було укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 60-62), відповідно до п. 1.1. якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступив фактору право грошової вимоги до третіх осіб - боржників. Пунктом 1.2. договору факторингу № 14/06/21 установлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. До зазначеного договору факторингу вносились зміни додатковими угодами від 28 липня 2021 року (а.с. 63), 13 червня 2022 року (а.с. 45). З додаткової угоди до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, яка була підписана 26 листопада 2024 року № 44 (а.с. 46) слідує, що її предметом було відступлення прав вимоги, зокрема, згідно реєстру боржників № 38, про що сторонами було складено акт прийому-передачі Реєстру боржників № 38 від 26 листопада 2024 року за договором факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року (а.с. 47). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 (а.с. 48) ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за договором позики № 79145284 загальної суми заборгованості 12 111,20 грн, з якої: 4 000,00 грн - основний борг, 227,20 грн - відсотки, 0,00 грн - відсотки за понадстрокове користування позикою, 7 884,00 грн - пеня. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором позики № 79145284 суд зауважує, що позивачем не надано доказів видачі позики первісним позикодавцем ні в першій заяві по суті, ні в будь-яких інших заявах. Позивач не подавав відповідних доказів суду та/або не повідомляв суд про наявність труднощів у отриманні чи наданні такого доказу й не клопотав про витребування відповідних доказів. Відтак суд висновує, що матеріали справи не містять доказів виникнення між сторонами договору позики № 79145284 зобов`язальних відносин, серед яких зустрічного обов`язку позичальника сплатити заборгованість. Зважаючи на наведені вище положення законодавства, зокрема ст. 514, 1055, 1077 і 1081 ЦК України, суд констатує, що матеріалами справи не доводиться факт існування заборгованості відповідачки перед первісним позикодавцем на момент укладення договору факторингу та на час розгляду справи судом. На підставі наведеного, з врахуванням відсутності доказів реальності права вимоги у первісного позикодавця суд доходить висновку про необґрунтованість позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором позики №79145284 від 14 липня 2024 року в сумі 12 111,20 грн, з яких: 4 000,00 грн - основний борг, 227,20 грн - відсотки та 7 884,00 грн - пеня. Відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Щодо стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору № 8150329 про надання споживчого кредиту від 03 серпня 2024 року. В обґрунтування позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилався на те, що 03 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» і [PERSON] було укладено договір № 8150329 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір №8150329) (а.с. 23-31). Відповідно до п. 1.1. Договору він укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» через веб-сайт або мобільний за стосунок «CreditPlus» доступ до яких відповідачка могла отримати після ідентифікації. Згідно з положеннями п. 1.2. кредитодавець 3 надає позичальниці кредит у гривні, натомість остання зобов`язана одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пунктів 1.3 і 1.4. договору сума кредиту складає 2 500,00 грн, строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в в таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Пунктами 1.5, 1.5.1 та 1.5.2. кредитного договору №8150329 установлено фіксовану процентну ставку. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору (360 днів). Знижена процентна ставка 0,01% в день застосовується за таких умов. Якщо споживач до 02.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за цією датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до пунктів 1.7., 1.7.1 і 1.7.2. кредитного договору №8150329 денна процентна ставка складає за стандартною ставкою за весь трок користування кредитом 1,5% в день, а за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 1,38% в день. Пунктом 2.1. кредитного договору №8150329 встановлено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 6.4., 6.4.1 та 6.4.2. кредитного договору №8150329 регламентовано, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 225,00 грн на 6 день такого невиконання та/або неналежного виконання й у розмірі 50,00 грн, починаючи з 5 дня за кожен день такого невиконання та/або неналежного виконання. Відповідачка ознайомилась і підписала одноразовим ідентифікатором [NUMBER] паспорт споживчого кредиту (а.с. 51-53) й таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 54). 28 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) було укладено договір факторингу № 28032025 (а.с. 50, 67 і 68). З вказаного договору та акту прийому передачі реєстру боржників від 28 березня 2025 року 9а.с. 69) та витягу з реєстру боржників № 1 від 28 березня 2025 року (а.с. 70) слідує, що ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за договором позики №8150329 загальної суми заборгованості 11 525,00 грн, з якої: 2 500,00 грн - основний борг, 4 500 грн - відсотки, 4 525,00 грн - пеня й штрафи. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №8150329 суд зауважує, що позивачем не надано доказів видачі позики первісним позикодавцем ні в першій заяві по суті, ні в будь-яких інших заявах. Позивач не подавав відповідних доказів суду та/або не повідомляв суд про наявність труднощів у отриманні чи наданні такого доказу й не клопотав про витребування відповідних доказів. Відтак суд висновує, що матеріали справи не містять доказів виникнення між сторонами кредитного договору №8150329 зобов`язальних відносин, серед яких зустрічного обов`язку позичальника сплатити заборгованість. Зважаючи на наведені вище положення законодавства, зокрема ст. 514, 1055, 1077 і 1081 ЦК України, суд констатує, що матеріалами справи не доводиться факт існування заборгованості відповідачки перед первісним позикодавцем на момент укладення договору факторингу та на час розгляду справи судом. На підставі наведеного, з врахуванням відсутності доказів реальності права вимоги у первісного позикодавця суд доходить висновку про необґрунтованість позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №8150329 суми заборгованості 11 525,00 грн, з якої: 2 500,00 грн - основний борг, 4 500 грн - відсотки, 4 525,00 грн - пеня й штрафи. Відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Відповідно до положень ст. 133,141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову (14419,30грн х 100% / 41555,50 грн=34,7%) - стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог - в сумі 1 050,72 грн.

Outcome: partial