Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», звернулося до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 1096850 від 11.07.2023 в сумі 36127,77 грн., у якому просили проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 11.07.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір № 1096850. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредитні кошти для споживчих потреб в розмірі 22\~000,00 гривень у безготівковій формі шляхом перерахування їх на картковий рахунок споживача строком на 731 день з кінцевим терміном повернення 11.07.2025, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування коштами. 31.01.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» уклали договір № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступає на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 1096850. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу №31012025 від 31.01.2025 від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 35722,91 грн. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1096850. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором № 1096850 в розмірі 36127,77 гривень, судові витрати по справі та витрати на професійну правничу допомогу. 06.05.2025 ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 05.06.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надходило Відзиву, та клопотань до суду не надходило. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням ставлення до позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вищевказані особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини 11.07.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір було укладено договір № 1096850. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредитні кошти для споживчих потреб в розмірі 22\~000,00 гривень у безготівковій формі шляхом перерахування їх на картковий рахунок споживача строком на 731 день з кінцевим терміном повернення 11.07.2025, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування коштами (а.с.31-34). Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору сума кредиту перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника, за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки). Крім того, з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, перераховується 2\~000, 00 на користь товариства Згідно з умовами договору та паспортом споживчого кредиту, строк дії кредитування 731 календарних дні. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) 11.07.2025. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти та здійснювати платежі згідно графіку за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії договору. Відповідно до п.1.5 сторони погодили тип процентної ставки фіксована; поточна ставка 100,00% річних від суми кредиту (а.с.31). Договір, заява анкета та паспорт споживчого кредиту позичальником підписаний власноручним підписом (а.с. 31-34,45-46). Позивач Кредитні кошти були перераховані ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 11.07.2023 на рахунок відповідача , емітовану АТ «ПУМБ», що підтверджено платіжною інструкцією № 21480 від 11.07.2023 (а.с.37). 31.01.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» уклали договір факторингу №31012025, відповідно до умов якого до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступає на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором № 1096850 (а.с.7-27). Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», станом на 31.01.2025 загальна заборгованість [PERSON] становила 35\~722,91 грн. та що підтверджує порушення виконання умов договору відповідачем (а.с. 60). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 35 722,91 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 17\~968,92 грн, заборгованість по відсоткам з другого дня користування кредитом: 16\~278,58, сума заборгованості за процентами за видачу кредиту: 1\~475,41 грн.(а.с. 27). Крім того, згідно з розрахунком заборгованості, здійсненого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», станом на 17.04.2025 загальна заборгованість [PERSON] становила 36 127,77 грн. (а.с.6). Відповідач свого розрахунку станом на 17.04.2025 суду не надав, відтак розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 17.04.2025 є належним та допустимим доказом. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Доказів повернення кредитних коштів відповідачем суду не надано, внаслідок чого суд робить висновок про існування спору між сторонами з приводу відповідальності позичальника за невиконання зобов`язань за договором позики. Вирішуючи спір, суд враховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений в письмовому вигляді. Підписання кредитного договору свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів та прийняв запропоновані умови. Жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості в частині тіла кредиту та процентів, комісії, відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» є новим кредитором за договором № 1096850 від 11.07.2023. Відповідач не дотримувався умов, передбачених вказаним договором, та допустив заборгованість, тому позовні вимоги стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт (постанова ВС від 13.03.2025 по справі №275/150/22). Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, розмір яких обґрунтований у позові, підтверджуються: заявкою на надання юридичної допомоги (а.с.42); договором про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 (а.с.39-40); витягом з акту про наданих послуг від 31.03.2025 (а.с.43) та описом послуг (а.с.41). У відповідності до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. З огляду на зазначені норми права, встановлені обставини справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру.

Outcome: approved