Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд встановити факт самостійного виховання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки у розмірі 4000 грн щомісячно. В обґрунтування вимог позивач вказав, що з 14 жовтня 2010 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2015 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом ним та перебуває на його утриманні. Шлюб між ними розірвано судом в порядку окремого провадження за їх спільною заявою. З 2015 року і по теперішній час донька [PERSON] проживає разом з ним. Дочка знаходиться на його утриманні, він матеріально забезпечує її, здійснює оплату лікування, харчування, дозвілля та розвитку. Відповідач проживає окремо та не приймає у часті в утриманні дитини. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, враховуючи предмет позову вирішено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої доньки [PERSON] залишено без розгляду за заявою позивача. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Кіцану А.Л. позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була неодноразово повідомлена, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та через оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 14 жовтня 2010 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №278. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2015 року у справі 607/4304/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано в порядку окремого провадження за їх спільною заявою відповідно до вимог ст. 109 Сімейного кодексу України. Згідно з\~вимогами ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~109\~СК подружжя,\~яке має\~дітей,\~має право\~подати до\~суду заяву\~про розірвання\~шлюбу разом\~із письмовим\~договором про\~те,\~з ким\~із них\~будуть проживати\~діти,\~яку участь\~у забезпеченні\~умов їхнього\~життя братиме\~той з\~батьків,\~хто буде\~проживати окремо,\~а також\~про умови\~здійснення ним\~права на\~особисте виховання\~дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як слідує з укладеного між заявниками 12 березня 2015 року договору про визначення місця проживання дитини, забезпечення умов життя дитини батьками після розірвання шлюбу, а також умови здійснення батьками права на особисте виховання дитини у зв`язку з розірванням шлюбу, [PERSON] та [PERSON] , дійшли згоди про те, що їх дитина [PERSON] , [INFO] , буде проживати з батьком [PERSON] \~ до досягнення нею 14 років.\~Вказаний договір укладений у простій письмовій формі.\~\~\~\~\~\~ З довідки № 68 від 23 лютого 2024 року, виданою ПП «Благоустрій» встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Дочка [PERSON] проживає разом із [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про надання інформації від 23 квітня 2024 року, виданою Відділом реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із акта обстеження умов проживання від 27 листопада 2024 року, складеного Управлінням сім`ї, молодіжної політики, та захисту дітей Тернопільської міської ради, квартира [ADDRESS] розміщена на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, загальна площа квартири становить 55 кв.м. Умови проживання в будинку належні. Санітарно-гігієнічні умови відповідають вимогам. Дитина має окрему кімнату, має одяг та взуття відповідно до віку, в кімнаті світло, чисто, затишно. За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Стосунки, традиції у сім`ї доброзичливі та родинні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] та є сусідкою позивача. Відповідач останніх десять років не проживає за вказаною адресою, виховує та утримує дитину самостійно батько [PERSON] . Згідно із\~відповіді з\~Єдиного державного\~демографічного реєстру\~№1257637\~від 02\~квітня 2025\~року встановлено,\~що [PERSON] \~знята з\~реєстрації за\~адресою \~ [ADDRESS] з\~ 22 лютого 2024 року. Відповідач в судове засідання не з`явилася та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подала. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що донька [PERSON] проживає разом з батьком по [ADDRESS] . Мати проживає окремо, участі у вихованні та утримані дитини не приймає. При винесенні рішення суду про розірвання шлюбу 23 квітня 2015 року за спільною заявою подружжя, питання аліментів не вирішувалося, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 109 СК України між сторонами не був укладений нотаріально посвідчений договір про розмір аліментів. Відповідач є молодою особою, працездатного віку, обставин незадовільного стану здоров`я останньої судом не встановлено. Інших утриманців, крім дочки [PERSON] , не має. Відтак, відповідач має можливість працювати та матеріально утримувати свою дочку [PERSON] . Враховуючи вищезазначене\~та те,\~що відповідачка\~є особою\~молодого,\~працездатного віку,\~стан здоров`я\~задовільний,\~інших утриманців,\~крім дочки\~ [PERSON] не\~має,\~приймаючи до\~уваги інтереси\~дитини та\~забезпечення її\~гармонійного розвитку,\~суд вважає,\~що позов\~слід задовольнити\~та стягнути\~з відповідачка\~в користь\~позивача аліменти\~на дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~4000\~(чотири\~тисячі)\~гривень,\~але не\~менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 15 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів в достатній мірі забезпечить потреби та нормальні умови життя дитини, враховуючи її вік. При визначенні розміру аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не представила будь-яких доказів на спростування доводів позивача та неможливості сплати аліментів у розмірі визначеному судом. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved