Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з останнього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 2651952 в розмірі 16 125,00 грн, з яких 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 125,00 грн сума заборгованості за відсотками, 10 000,00 грн заборгованість за пенею та стягнути понесені судові витрати. Обґрунтування позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 19.05.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2651952, за яким Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 125 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~125,00 грн сума заборгованості за відсотками; 10\~000 грн сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №2651952 в розмірі 16 125 грн. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 04.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження на 30.04.2025 /а.с.36-37/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.04.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 02.06.2025 /а.с.43/. Розгляд справи по суті відбувся 02.06.2025 без участі сторін. Представник позивача в позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності та, за наявності підстав, ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1263664 від 04.04.2025 місце реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . Судом скеровувались виклики [PERSON] у судове засідання на зазначену адресу та рекомендовані повідомлення повернулись до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «вручено особисто», що відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання. Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши на підставі вимог\~ст. 281 ЦПК України\~заочний розгляд справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. \~ \~ \~ \~Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.06.2025, є дата складення повного тексту судового рішення 06.06.2025. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно з Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №2651952 від 19.05.2024, укладеним між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , сторони домовилися, зокрема, про те, що: сума позики 5 000,00 грн, строк позики 15 днів, процентна ставка 1,50%. Дата надання позики 19.05.2024, дата повернення позики 03.06.2024, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день % 2,70%, пеня %/день 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка % 13852,27%, орієнтовна загальна вартість позики 6 125 грн (п.2 Договору); позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною 2.4. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користувания Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором (п. 3 Договору). 5. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: 5.1. Позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informасіуа з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. 5.2. Позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з Офіційними правилами програми дояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «ClickCredit»), в якій визначені умови застосування процентної ставки зі знижкою. 5.3. Позичальник до моменту підписания Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості (п.5.5 Договору); Позичальник підтверджує свою згоду на те, що основним каналом для комунікації між сторонами є особистий кабінет позичальника, який створюється позичальником на веб-сайті та/або в мобільному застосунку позикодавця. Позикодавець інформує позичальника під час користування позикою шляхом відправлення повідомлень щодо виконання договору, у тому числі передбачених чинним законодавством, в особистий кабінет позичальника. Сторони домовилися, що позикодавець може використовувати також інші канали для комунікації із позичальником, включаючи телефон, акаунти, електронну пошту (п.5.7 Договору); Позичальник надає згоду позикодавцю на передачу інформації про наявність простроченої заборгованості третім особам, взаємодії з якими передбачена цим договором, у тому числі близьким особам. Позикодавець має право звертатись до третіх осіб у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про споживче кредитування», з метою донесення до позичальника інформації про необхідність виконання позичальником зобов`язань за цим договором (п.12 Договору). Договір містить реквізити сторін, зокрема ім`я позичальника [PERSON] , його реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, адресу проживання, номер телефону, електронну адресу, рахунок та електронний підпис одноразовим ідентифікатором 37iz7z /а.с. 6-8 на зворті/. Додатком №1 до цього Договору передбачено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який також містить ті ж самі анкетні дані та електронний підпис одноразовим ідентифікатором /а.с.9/. 14.06.2021 між ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, додаткові угоди №2 від 28.07.2021 та №7 від 13.06.2022, №37 від 25.09.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, та Акт прийому-передачі реєстру Боржників, за умовами яких фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, права на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору) /а.с.10-12, 13, 14, 15, 16/. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Божників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру до боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору) . Відповідно до витягу з Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №2651952 на загальну суму заборгованості 16 125 грн, з яких 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1\~125,00 грн сума заборгованості за відсотками, 10\~000 грн сума заборгованості за пенею /а.с.17/. З розрахунку заборгованості за договором позики №2651952 від 19.05.2024 станом на 28.02.2025 непогашений залишок заборгованості складає 16\~125 грн /а.с.18/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII). Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Закон №675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Так, положеннями статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України). Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1\~ст. 513 цього Кодексу\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Терміни дії воєнного стану і загальної мобілізації продовжувалися кілька разів за рішенням Верховної Ради та за поданням президента України і на момент ухвалення цього рішення триває. Водночас\~Закон України від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України\~доповнено п.п. 18 і 19. Так, у відповідності до п. 18 зазначається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст. 625 ЦК України, а також, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 19.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №2651952 в електронній формі (далі Кредитний договір), згідно з яким Товариство надало клієнту позику у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та додаткових угод до цього договору факторингу, право вимоги за вказаними вище Договорами перейшло від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Із копії наявного у матеріалах справи Договору позики вбачається, що [PERSON] , як позичальник за договором позики, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця, надавши останньому персональні дані, а саме: ПІБ, РНОКПП, дані паспорта, місце проживання, номер телефону, електронну пошту, рахунок (номера банківської картки), необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету зазначений Кредитний договір не був би укладений. Також, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази щодо наявності фактів неправомірного заволодіння та використання Кредитодавцем персональними даними відповідача, вибуття з володіння останнього паспорта, РНОКПП, телефону. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). З огляду на викладене, суд доходить висновку, що Кредитний договір укладений в електронній формі саме з [PERSON] , шляхом підписання останньою його за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідав внутрішній волі сторін та був спрямований на набуття сторонами цивільних прав та обов`язків. Суд зауважує, що відповідач протягом 14 календарних днів з дати укладення договору міг відмовитись від Договору, розірвати чи припинити його, без пояснень причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів відповідно до приписів пункту 8 Договору, однак цього не зробила. Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є дійсним, і відповідно до статті 629 ЦК України підлягає обов`язковому виконанню його сторонами. Відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором порушила, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як правонаступником Кредитодавця. Підстав вважати, що розрахунок заборгованості суперечать умовам Кредитного договору та є неправильними, суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Одночасно щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 10 000 грн суд зазначає, що враховуючи вищезазначене, те що станом на момент розгляду справи в Україні воєнний стан не скасовано і не припинено, \~відповідності до п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України\~ зазначається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст. 625 ЦК України, а також, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення», а відтак суд приходить до висновку про відмову в цій часині позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 5 000 грн\~- сума тіла кредиту, та 1 125 грн\~нараховані проценти за користування кредитом, що разом становить 6\~125 грн, відтак позов підлягає до часткового задоволення. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша\~статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень\~статті 141 ЦПК України\~з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 150 грн (6 125 х 100 : 16 125 = 37,98%; 3 028 : 100 х 37,98% =1 150 грн). Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять. На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1046, 1047, 1048, 1049, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та

Outcome: partial