Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У квітні 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] , в якій просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26721.78 грн., судові витрати та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.08.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №81257. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 16667.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника та шляхом погашення заборгованості Позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286.0 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 252 днів. Своїм підписом Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні, а також ознайомлений з істотними умовами договору. 28.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «КРЕДІПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 81257, згідно якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «КРЕДІПЛЮС» відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс». Позивач вказує, що на дату подання позовної заяви заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Таким чином, враховуючи вищевикладене загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №81257 від 14.08.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26721.78 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 14528.79 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11392.99 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 800.00 грн. - Інфляційні збитки - 0.00 грн. - Нараховані 3% річних -0.00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.03.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Від відповідача клопотання про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Сторони в судове засідання не викликалися. Фактичні обставини встановлені судом Суд,\~вивчивши та\~дослідивши письмові\~докази,\~які наявні\~у матеріалах\~справи,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Судом встановлено, що 14 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №81257, який складається з індивідуальної та публічної частин. Індивідуальна частина договору містить персональні умови кредитування, а саме: -п.2.1. типом кредитування є кредитна лінія; ліміт кредитної лінії не може перевищувати 72223.00 грн.; -п. 2.2. кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законом цілі, окремим траншами (частинами); - п.2.2.2. перший транш в сумі 16667,00 грн. (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 00 копійок) надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 15000.30 грн. на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] , що відкрито в банку код 356334 АТ «Ощадбанк» (Чернівецька область) у національній валюті; у розмірі 1666.70 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нараховано згідно п. 2.5. індивідуальної частини; - п. 2.2.3. другий транш, в сумі, що не може перевищувати 55556.00 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок), надається не пізніше наступного дня після погодження кредитодавцем заяви про отримання другого траншу; - п.2.3. проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286,00% річних; - п. 2.4. знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 гривень; стандартний (базовий) тариф за управління та обслуговування першого траншу складає 100,00 грн.: -п. 2.5. комісія за надання першого траншу складає 1666,70 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 10,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту; -п.2.6. загальний строк кредитування за цим договором складає 1182 днів; -п. 2.6.1. строк на який надається перший транш складає 252 днів; строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється графіком платежів; - п. 2.8. орієнтована реальна річна процентна ставка не перевищує 14846,78 ( за першим траншем 2198,16% річних; за другим траншем не перевищить 14864% річних). Договір про споживчий кредит №81257 від 14.08.2021 (індивідуальна частина) укладений у письмовій формі та підписаний [PERSON] власноруч (а.с. 27-28). [PERSON] також було підписано заяву на видачу кредиту №100300766 від 12.08.2021 року, згідно якого відповідач просив видати йому перший транш кредиту в розмірі 16667.00 грн. згідно п. 5 цієї заяви та кредитного договору (а.с.44). Як вбачається з публічної частини договору про споживчий кредит, затвердженого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», в редакції, яка діє з 14.07.2021 року, позичальник приймає умови публічної частини, як невід`ємної його частини, шляхом підписання індивідуальної частини (а.с. 56-60). З копії паспорта споживчого кредиту слідує, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» в особі кредитодавця/кредитного агента [PERSON] та\~ [PERSON] укладений договір згідно якого ліміт кредитної лінії складає 72223.00 грн. (перший транш 16667.00 грн., другий транш не перевищить 55556.00 грн.) з загальним строком кредитування 1182 днів, з яких строк першого траншу 252 днів, строк другого - від 84 днів до 30 місяців, з відсотковою ставкою по першому траншу 286,00%, тип відсоткової ставки фіксована, комісією за надання першого траншу 1666,70 грн., загальними витратами за першим траншем 22304.80 грн. (а.с. 42-43). Сторонами було узгоджено та в письмовій формі підписано графік платежів за першим траншем кредитного договору №81257 від 14.08.2021 року (а.с.40). Як вбачається з платіжного доручення №CRD_325774 від 14 серпня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» виконали свої зобов`язання перед відповідачем, та перерахували [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 грн. (а.с.63). Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» не виконав в повному обсязі, що підтверджується карткою обліку виконання договору №81257 (а.с. 5-6). 28 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю» «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28012025, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі Боржників (а.с.9-13). Згідно копії платіжної інструкції №0491640000 від 28.01.2025 року вбачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» на виконання умов договору факторингу №28012025 від 28.01.2025 року перераховано кошти ТОВ «ФК «Кредіплюс» у сумі 2047654 грн. 81 коп. (а.с.18). Копією Акта приймання-передачі Реєстру Боржників від 28 січня 2025 року до Договору факторингу №28012025 підтверджується передача Реєстру Боржників позивачу (а.с.19-20). Додатком №1 до договору Факторингу №28012025 від 28 січня 2025 року сформовано реєстр боржників до договору факторингу, серед яких за №3537 значиться і відповідач [PERSON] (а.с.24-26, 29). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №81257, сформований за період з 28.01.2025-24.03.2025 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 26721,78 грн., а саме: - заборгованість по тілу кредиту -14528,79 грн.; - заборгованість за відсотками 11392,99 грн.; - заборгованість за комісією 800 грн.; - пеня 0,00 грн.; - 3 % річних 0,00 грн.; - інфляційні збитки 0,00 грн.(а.с.8). Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання нею умов договору, що також не оспорюються та визнається відповідачем. Розрахунок заборгованості підтверджує існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем у частині нарахування відсотків не визнається. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.\~ Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України \~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №81257 від 14.08.2021 року укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] коштів у сумі 16667.00 грн., а саме 15000 грн. на картку позичальника та 1666.70 грн. в якості погашення заборгованості позичальника за комісією. Як встановлено судом, кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконав в повному обсязі, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки, тому зобов`язаний його виконувати в повному обсязі. Як слідує за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За ст.1078 ЦК України слідує, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. З ст.514 ЦК України слідує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.1082 ЦК України слідує, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Таким чином суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, право вимоги яких перейшло від первісного кредитора до позивача на підставі вищевказаного договору відступлення права вимоги. Доказів того, що [PERSON] сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити. Розподіл судових витрат Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 9000 гривень. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження\~понесених позивачем\~витрат на\~правову допомогу\~до матеріалів\~справи долучено\~копію заявки\~на надання\~юридичної допомоги\~№794\~від 01.02.2025\~року,\~витяг з\~акту №5\~про надання\~юридичної допомоги\~допомоги від\~01.02.2025\~року,\~детальним описом\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних Адвокатським\~бюро «Лігал\~Ассістанс»,\~необхідних для\~надання правничої\~(правової)\~допомоги за\~позовом ТОВ\~«Факторинг Партнерс»\~щодо стягнення\~кредитної заборгованості\~з [PERSON] \~на суму\~9000\~гривень. Таким чином, представником позивача підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі\~ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати та витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved