Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

29 квітня 2025 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до [PERSON] про стягнення боргу за договором безвідсоткової позики у розимірі 5831,33 гривень. Позов обґрунтований тим, що 23.09.2021 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», яке в подальшому було перетворено в АТ «НАЕК «Енергоатом», та [PERSON] , [INFO] було укладено договір безвідсоткової позики на невідкладні потреби №96/45-121-08-21-10804. Відповідно до п.1.1. Договору позикодавець надав позичальнику безвідсоткової позики на невідкладні потреби у розмірі 30000,00 гривень. Згідно з п.3.1. Договору позичальник повертає позику позикодавцю, шляхом щомісячних утримань із заробітної плати позичальника по 834,00 гривень шляхом здійснення позикодавцем утримань із заробітної плати позичальника протягом 36 місяців. Згідно з платіжним дорученням від 02.11.2021 №18720 позивачем перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 30000,00 гривень. Пунктом 3.6 договору встановлено, що при звільненні позичальника позикодавець із суми виплати при звільненні утримує суму позики, яка залишилась несплаченою. Відповідачем частково виконані умови договору та сплачено у період з 05.1.2022 року по 30.11.2022 року суму позики у розмірі 10008,00 гривень. 19.12.2024 наказом № 798-кз з відповідачем припинений трудовий договір. 31.12.2024 із заробітної плати відповідача утримано 14160,67 гривень. Отже, загальний розмір повернутої суми позики склав 24168,67 гривень. Станом на 28.04.2025 залишок суми позики, яку відповідач не повернув позивачу, склав 5831,33 гривень, що підтверджується довідкою з бухгалтерського обліку філії «ВП ЗАЕС» № 116. Пунктом 3.7 Договором встановлено, що у випадку не погашення суми позики, позикодавець має право в судовому порядку вимагати повернення суми заборгованості та сплати штрафу у розмірі 10% від неповернутої суми з віднесенням на нього судових витрат і витрат по виконанню судового рішення. Оскільки відповідач після припинення трудового договору не погасив залишок позики, позивачем нарахований штраф в сумі 583,13 гривень. Крім того, відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 1302,88 гривень (1246,32 гривень + 56,56 гривень): 1246,32 гривень (19992,00 гривень х 3% : 365 х 761 день) за період з 01.12.2022 по 30.12.2024; 56,56 гривень (5831,33 гривень х 3% : 365 х 118 днів) за період з 01.01.2025 по 28.04.2025; Також, нараховано інфляційні витрати в розмірі 3807,66 гривень (3690,47 гривень + 117,19 гривень): 3690,47 гривень за період з 01.12.2022 по 30.12.2024; 117,19 гривень за період з 01.01.2025 по 28.04.2025. 29.12.2023 року постановою КМ України №1420 утворено АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» шляхом перетворення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» неповернуту суму позики у розмірі 5831 гривень, штраф - 583,13 гривень, 3% річних - 1302,888 гривень та інфляційні втрати - 3807,66 гривень, судовий збір -2422,40 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку\~ст. 128 ч. 11 ЦПК України, у наданий судом строк своїм правом подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 8 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Частиною 1\~статті 223 ЦПК України\~визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, позивач не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 23.09.2021 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», яке в подальшому було перетворено в АТ «НАЕК «Енергоатом», та [PERSON] , [INFO] було укладено договір безвідсоткової позики на невідкладні потреби №96/45-121-08-21-10804. Відповідно до п.1.1. Договору позикодавець надав позичальнику безвідсоткової позики на невідкладні потреби у розмірі 30000,00 гривень. Згідно з п.3.1. Договору позичальник повертає позику позикодавцю, шляхом щомісячних утримань із заробітної плати позичальника по 834,00 гривень шляхом здійснення позикодавцем утримань із заробітної плати позичальника протягом 36 місяців. Згідно з платіжним дорученням від 02.11.2021 №18720 позивачем перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 30000,00 гривень. Пунктом 3.6 договору встановлено, що при звільненні позичальника позикодавець із суми виплати при звільненні утримує суму позики, яка залишилась несплаченою. Відповідачем частково виконані умови договору та сплачено у період з 05.1.2022 року по 30.11.2022 року суму позики у розмірі 10008,00 гривень. 19.12.2024 наказом № 798-кз з відповідачем припинений трудовий договір. 31.12.2024 із заробітної плати відповідача утримано 14160,67 гривень. Отже, загальний розмір повернутої суми позики склав 24168,67 гривень. Станом на 28.04.2025 залишок суми позики, яку відповідач не повернув позивачу, склав 5831,33 гривень, що підтверджується довідкою з бухгалтерського обліку філії «ВП ЗАЕС» № 116. Пунктом 3.7 Договором встановлено, що у випадку не погашення суми позики, позикодавець має право в судовому порядку вимагати повернення суми заборгованості та сплати штрафу у розмірі 10% від неповернутої суми з віднесенням на нього судових витрат і витрат по виконанню судового рішення. Оскільки відповідач після припинення трудового договору не погасив залишок позики, позивачем нарахований штраф в сумі 583,13 гривень. Крім того, відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 1302,88 гривень (1246,32 гривень + 56,56 гривень): 1246,32 гривень (19992,00 гривень х 3% : 365 х 761 день) за період з 01.12.2022 по 30.12.2024; 56,56 гривень (5831,33 гривень х 3% : 365 х 118 днів) за період з 01.01.2025 по 28.04.2025; Також, нараховано інфляційні витрати в розмірі 3807,66 гривень (3690,47 гривень + 117,19 гривень): 3690,47 гривень за період з 01.12.2022 по 30.12.2024; 117,19 гривень за період з 01.01.2025 по 28.04.2025. 29.12.2023 року постановою КМ України №1420 утворено АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» шляхом перетворення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Згідно із ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України. Згідно із ст. ст.610,611 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ізст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положення ч. 1 ст. 625 ЦК Українипередбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення неповернутої суми позики підлягає задоволенню. Згідно ізУказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення. Відповідно доЗакону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»,розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. З урахуванням наведених положень вимоги щодо стягнення штрафу, 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1225,66 гривень.

Outcome: partial