Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах\~якого діє\~представник \~мати [PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа [PERSON] , в якій, з урахуванням заяви у новій редакції, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , а саме: заборонити наближатися на відстань менше 2 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи;\~заборонити наближатися\~на відстань\~менше 2\~метрів до\~місця навчання\~постраждалої особи;\~заборонити особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Свої вимоги мотивує тим, що з 22.11.1997 його батьки [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] . Починаючи з грудня 2023 року, його мати [PERSON] та він потерпає від психологічного та фізичного домашнього насильства з боку її чоловіка і його батька [PERSON] , яке неможливо терпіти. Це погрози різного характеру, зокрема, погрози застосування фізичного насильства, залякування, приниження, образи нецензурними словами. Така поведінка батька негативно впливає на їхнє здоров`я. [PERSON] висловлюється нецензурною лайкою відносно них, вчиняє бійки, погрожує фізичною розправою, особливо, коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З приводу безкінечних конфліктів його мати неодноразово зверталась до відділення поліції, однак це не дало жодного результату, [PERSON] не змінює своєї поведінки, продовжує вчиняти сварки та бійки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства. А це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. На даний час адміністративні матеріали щодо [PERSON] за фактом вчинення домашнього насильства відносно заявника передано до суду з метою притягнення кривдника до адміністративної відповідальності. Вважає, що він є постраждалим від домашнього насильства, у зв`язку з цим просить встановити тимчасові обмеження прав [PERSON] відносно нього. У судовому\~засіданні[PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~неповнолітнього [PERSON] , заяву підтримала та просила її задовольнити, з підстав, зазначених у заяві. Додатково пояснила, що [PERSON] , коли приходить до них додому в стані алкогольного сп`яніння, починає обзивати нецензурними словами [PERSON] , внаслідок чого дитина нервується та плаче. [PERSON] таке, що протягував руки. [PERSON] своєю поведінкою чинить нестерпні умови для проживання. В зв`язку з цим на нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. У судове\~засіданнязаінтересована особа [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить розписка. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно цифрової копії з державного сервісу «Дія» актового запису про народження за № 14 від 29.07.2013, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до\~копії витягу\~з реєстру\~територіальної громади\~від 16.08.2022 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 22.11.1997 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 22.11.1997 серії [NUMBER] . Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення від 28.03.2025, [PERSON] 22.03.2025 о 22 год. в [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру (висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 676730 від 28.03.2025, [PERSON] 22.03.2025 о 22 год. в [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру (висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 676721 від 28.03.2025, [PERSON] 22.03.2025 о 22 год. в [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру (висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №676722 від 28.03.2025, [PERSON] 22.03.2025 о 22 год. в [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру (висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.04.2024 [PERSON] визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено штраф. Згідно обставин справи [PERSON] 23.03.2024 о 22 годині, 24.03.2024 о 07 годині та 25.03.2024 о 07 годині, за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , а саме ображав її нецензурною лайкою, виганяв з будинку, чим завдав шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.01.2024 [PERSON] визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголошено усне зауваження. Згідно обставин справи [PERSON] 27.12.2023 о 15 годині в [ADDRESS] , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини [PERSON] , а саме висловлювався нецензурною лайкою, створював нестерпні умови для проживання, що могло б завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілій. Згідно з копією протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.03.2025 поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП від [PERSON] прийнято заяву про правопорушення про те, що 22.03.2025 її чоловік [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме ображав нецензурною лайкою, бив в область голови та душив. Вказана подія підтверджується рапортом Відділення №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 23.03.2025 №2674. Відповідно до копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства [PERSON] від 23.03.2025 поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП [PERSON] встановлено високий рівень небезпеки. Питання видачі обмежувального припису регулюється\~Цивільним процесуальним кодексом України\~та\~Законом України\~"Про\~запобіганню та\~протидію домашньому\~насильству" (далі по тексту Закон). Відповідно до\~ст. 350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 3 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України\~передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених\~Законом України\~"Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених\~Законом України\~"Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; Частиною 1 ст. 350-3 ЦПК України, передбачено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1\~ст. 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства; Кривдником, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону , є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Відповідно до пункту 2 частини 1\~ст. 24 Закону, \~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону, постраждала дитина\~має всі\~права постраждалої\~особи,\~реалізація яких\~забезпечується з\~урахуванням найкращих\~інтересів дитини,\~її віку,\~статі,\~стану здоров`я,\~інтелектуального та\~фізичного розвитку.\~ Захист прав та інтересів постраждалої дитини, у тому числі звернення до суду, представництво її прав та інтересів у суді, крім батьків та інших законних представників дитини, можуть здійснювати родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, якщо вони не є кривдниками дитини, а також орган опіки та піклування. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Згідно з ч. 2\~ ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис, відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону, видається на строк від одного до шести місяців. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення\~Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2\~ст. 3 Закону \~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти). Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню. Частиною 3 статті\~12, частиною 1 статті\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.\~76, ч. 1,\~2\~ст.\~77, ч. 2 ст.\~78, ч. 1 ст.\~95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст.\~81, ч. 1 ст.\~89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідженими судом доказами підтверджено вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] . Беручи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення [PERSON] психологічного та фізичного насильства щодо [PERSON] . Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілого від насильства у сім`ї. Крім того, сам факт неодноразового звернення [PERSON] до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї та їхніх дітей, зокрема [PERSON] , [PERSON] домашнього насильства, складення протоколів про адміністративне правопорушення за ст.\~173-2\~КУпАП відносно [PERSON] , які перебували на розгляді у суді, свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та [PERSON] та підтверджує факт, що останній вчиняв по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені\~Законом. Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, [PERSON] , як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому\~Законом, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви. Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо [PERSON] , такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав щодо [PERSON] , про які він просить в заяві. Згідно з ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. За правилами ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved