Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] \~(далі\~ заявник), звернулась у суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме приналежності заявнику державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 05538 від 25 березня 2002 року, який виданий на підставі рішення Поворської сільської ради від 26.10.2001 року № 21/6. Заінтересованою особою вказала Поворську сільську раду Ковельського району Волинської області. Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 2,06 гектара, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Поворської сільської ради, право власності на яку вона набула на підставі рішення Поворської сільської Ради народних депутатів від 26.10.2001 року № 21/6. У державному акті на право приватної власності на землю від 25.03.2002 року прізвище заявника зазначено « [PERSON] », а потрібно - « [PERSON] », - це робить неможливим для заявника розпоряджатися своїм майном. Для розпорядження власним майном заявнику потрібно встановити належність заявнику державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 05538 від 25 березня 2002 року, який виданий на підставі рішення Поворської сільської ради від 26.10.2001 року № 21/6, а іншого способу це зробити ніж у судовий не передбачено. Ухвалою суду від 08.05.2025 відкрито окреме провадження, судове засідання у справі призначено на 02.06.2025. У судове засідання 02.06.2025 учасники судового провадження не прибули. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Заінтересована особа повідомлялась належним чином. Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання. У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення заяви може відбутися без відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] та пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 20.09.2017 дійсним прізвищем ім`ям та по батькові заявника є [PERSON] . У паспорті громадянина України є відмітка про місуе реєстрації заявника [ADDRESS] . Державним актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ВЛ\~№ 05538\~від 25\~березня 2002\~рокупідтверджується, що земельна ділянка,\~площею 2,06\~гектара,\~для ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~яка знаходиться\~на території\~Поворської сільської\~ради,зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення Поворської сільської Ради народних депутатів від 26.10.2001 року № 21/6. В Акті зазначена адреса проживання особі, якій видано державний акт с. Заячівка, Ковельского району. Також в акті наявна відмітка про виправлення у прізвищі з [PERSON] на [PERSON] , проставлена печатка Поворської сільської ради та підпис особи, яка здійснила таке виправлення. Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж ті, що вказані у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник просить встановити факт приналежності правовстановлюючого документа, а саме приналежності заявнику державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 05538 від 25 березня 2002 року, який виданий на підставі рішення Поворської сільської ради від 26.10.2001 року № 21/6. Для встановлення цього факту законодавством не передбачено іншого позасудового порядку, а від його встановлення залежить виникнення у заявниці права на розпорядження майном. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 12 постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»» При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. На підставі\~викладеного суд\~вважає,\~що для\~реалізації права заявника на розпорядження майном, йому необхідно встановити факт приналежності правовстановлюючого документа, встановлення чого у позасудовому порядку не передбачено. Аналіз наданих заявником документів приводить до однозначного висновку, що у прізвищі особи, на ім`я якої виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 05538 від 25 березня 2002 року, який виданий на підставі рішення Поворської сільської ради від 26.10.2001 року № 21/6, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 432, допущена описка замість вірного написання прізвища [PERSON] , вказано невірне - [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, заявник має право реалізувати своє право власності на нерухоме майно, що гарантується Конституцією України. Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище,

Outcome: approved