Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що між сторонами 15.06.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Вінницькій області був зареєстрований шлюб, запис № 969. За час шлюбу у подружжя народились 2 спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/1049/23 від 01.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно судового наказу Вінницького міського суду від 27.01.2023 у справі № 127/1154/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина - [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 12 січня 2023 року. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] була подана позовна заява до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/5376/23 від 20.04.2023 року позов задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 24.02.2023 і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23-річного віку, тобто до [INFO] . Постановою Вінницького апеляційного суду у справі № 127/5376/23 від 29 червня 2023 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/5376/23 від 20.04.2023 року залишено без змін. У зв`язку з вищевикладеним позивач [PERSON] сплачував та продовжує сплачувати аліменти. Позивачу стало відомо, що син припинив навчання, згідно відповіді Донецького національного університету імені В. Стуса №989/01-04/18 від 08.11.2024 року [PERSON] , наказом від 27.08.2024 року був відрахований з Донецького Національного університету ім. В. Стуса за власним бажанням. Однак позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання, отримання аліментів в такому разі суперечить основним засадам отримання аліментів. Просив суд, припинити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 27.08.2024 року. Стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 19\~000,00 грн. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 17.02.2025\~року було\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі\~без повідомлення\~(виклику)\~осіб.\~Вказану ухвалу\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками було\~надіслано відповідачу\~ [PERSON] , однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами 15.06.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Вінницькій області був зареєстрований шлюб, запис № 969. За час шлюбу у подружжя народились 2 спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/1049/23 від 01.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно судового наказу Вінницького міського суду від 27.01.2023 у справі № 127/1154/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина - [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 12 січня 2023 року. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років (а.с.17). У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] була подана позовна заява до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/5376/23 від 20.04.2023 року позов задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 24.02.2023 і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23-річного віку, тобто до [INFO] . Постановою Вінницького апеляційного суду у справі № 127/5376/23 від 29 червня 2023 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/5376/23 від 20.04.2023 року залишено без змін (а.с.18-30). Згідно відповіді Донецького національного університету імені В. Стуса №989/01-04/18 від 08.11.2024 року [PERSON] , наказом від 27.08.2024 року був відрахований з Донецького Національного університету ім. В. Стуса за власним бажанням (а.с.35). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу) Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку(доходу)платника аліментів. Статтею 188 СК України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зважаючи на вказане та на підстави на яких було задоволено позовні вимоги та ухвалено рішення суду про стягнення аліментів на повнолітню дитину, наразі зникли, та [PERSON] втратив право на таке утримання з 27.08.2024 р. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Тетева Родюк І.О. надано: ордер на надання правничої допомоги від 11.01.2025 року (а.с.41); договір про надання правової допомоги від 08.01.2025 року; платіжна інструкція № 1799846178 від 08.01.2025 року на суму 19\~000,00 грн. (а.с.45). Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Тетева Родюк І.О. у розмірі 19 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved