Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

27.02.2025 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає відповідач являється батьком їхнього спільного сина [PERSON] . На даний час він є повнолітнім, однак продовжує навчання в Звягельському політехнічному фаховому коледжі на денному відділенні на бюджетній формі навчання. У зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Самостійно працевлаштуватися син не може, оскільки навчається на денній формі. Тому змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено,\~що відповідач\~є батьком\~дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). На даний час [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання у Звягельському політехнічному фаховому коледжі на денному відділенні на бюджетній формі навчання (а.с. 10). [PERSON] потребує додаткових коштів на оплату харчування, одягу, придбання підручників та задоволення інших потреб, пов`язаних з навчанням. Мати ж дитини [PERSON] , на даний час перебуває у декретній відпустці та не може самостійно належним чином матеріально забезпечувати сина (а.с. 15). Батько [PERSON] - [PERSON] являється військовослужбовцем (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, позивачем не було надано доказів на те, що [PERSON] в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, тому позовні вимоги суд задовільняє частково.

Outcome: approved