Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № C-001-020538-18-980 від 10.04.2018 року в розмірі 17564,26 грн., яка виникла станом на 19.12.2023 року, витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову посилається, що 10.04.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С-001-020538-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №22/12-2023. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними договорами та угодами № С-001-020538-18-980 від 10.04.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Банк на виконання умов договору надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 7150,00 гривень, строком до 10.04.2024 року. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаним договором, станом на 19.12.2023 року виникла заборгованість в загальному розмірі 17564,26 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 6333,30 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками -11230,96 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, відзив не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 10.04.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С-001-020538-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №22/12-2023. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними договорами та угодами № С-001-020538-18-980 від 10.04.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Банк на виконання умов договору надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 7150,00 гривень, строком до 10.04.2024 року. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаним договором, станом на 19.12.2023 року виникла заборгованість в загальному розмірі 17564,26 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 6333,30 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками -11230,96 грн. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Доказів того, що відповідач виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг, надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. За таких обставин суд вважає, що вимоги представника позивача до відповідача цілком обґрунтовані, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат, суд дійшов до такого висновку. Згідно частини 1статті 133ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У позовній заяві ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн, які підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, додатковою угодою № 1/1 від 01.07.2024 до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, актом № 1 від 01.07.2024 прийому-передачі реєстру боржників за договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024; актом № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024; наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу № 02-К від 28.06.2024; платіжною інструкцією від 05.09.2024 № 918. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі №620/1958/19, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial