Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний\~договір №11121835000\~про надання\~споживчого кредиту,\~за умовами\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит в\~сумі 21700\~доларів США,\~а позичальник\~зобов`язувався повернути\~наданий кредит\~у повному\~обсязі не\~пізніше 20\~червня 2028\~року згідно\~з графіком\~погашення кредиту\~та сплатити\~за користування\~кредитом проценти\~у розмірі\~13%\~річних. АКІБ «Укрсиббанк»\~свої зобов`язання\~виконав належним\~чином та\~надав позичальниці\~обумовлену кредитним\~договором суму\~коштів. У зв`язку\~з неналежним\~виконанням відповідачкою\~умов кредитного\~договору Банк\~звернувся до\~Голосіївського районного\~суду м.\~Києва з\~позовом про\~стягнення заборгованості. Рішенням Голосіївського\~районного суду\~м.\~Києва від\~07\~жовтня 2010\~року по\~справі 2-3691/10\~позов Банку\~задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь ПАТ\~«УкрСиббанк» заборгованість\~за кредитним\~договором №11121835000\~від 26.02.2007\~року в\~сумі 21713,03\~доларів США,\~що за\~курсом НБУ\~станом на\~день розрахунку\~заборгованості становить\~173756\~грн.\~28\~коп.,\~судовий збір\~в сумі\~1700\~грн.\~та витрати\~на інформаційно-технічне\~забезпечення судового\~процесу в\~сумі 120\~грн. Для виконання\~рішення суду\~видано виконавчі\~листи,\~які пред`явлено\~до примусового\~виконання. 12.12.2011\~року між\~ПАТ «УкрСиббанк»\~та ТОВ\~«Кей -\~Колект» укладено\~договір факторингу\~№ 1,\~відповідно до\~умов якого\~відбулося відступлення\~права вимоги,\~за яким\~ТОВ «Кей\~-\~Колект» одержало\~право грошової\~вимоги відносно\~осіб,\~які були\~боржниками ПАТ\~«УкрСиббанк»,\~у тому\~числі і\~за кредитним\~договором №\~11121835000\~від 26.02.2007\~року. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2012 року замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2010 року з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей -Колект». З моменту ухвалення Голосіївським районним судом м. Києва рішення від 07.10.2010 року по справі № 2-3691/10 відповідачкою зобов`язання зі сплати заборгованості не виконувалось. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з вищезазначеним, сума 3 % річних нарахована на суму простроченого зобов`язання зі сплати заборгованості визначеної рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2010 року по справі №2-3691/10 за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року складає 3192,70 дол. США. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»: суму 3 % річних в розмірі 3192,70 дол. США, та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. До початку судового засідання від представника позивача за довіреністю Пилипенко С. В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом направлення повісток про виклик у судове засідання поштою, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір № 11121835000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21700 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 червня 2028 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13% річних (а. с. 9-10). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2010 року по справі № 2-3691/10 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11121835000 від 26.02.2007 року в сумі 21713,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на день розрахунку заборгованості становить 173756 грн. 28 коп., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. (а. с. 9). 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Кей - Колект» одержало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», у тому числі і за кредитним договором № 11121835000 від 26.02.2007 року (а. с. 10). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2012 року замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2010 року з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей -Колект» (а. с. 9). Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на день подачі позову до суду відповідачка борг не повернула, рішення в добровільному порядку не виконала. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,\~599 ЦК України. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». У постанові Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі №918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками які передували подачі позову. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 вказано, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625\~ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, згідно розрахунків наданих позивачем, сума 3 % річних понесених ТОВ «Кей Колект», у наслідок прострочення відповідачкою виконання рішення Голосіївським районним судом м. Києва від 7 жовтня 2010 року про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11121835000 від 26.02.2007 року в сумі 21713,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на день розрахунку заборгованості становить 173756 грн. 28 коп., за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року складає 3192,70 дол. США. Відповідачка розрахунок позивача про нарахування вказаних витрат не оспорила. За таких обставин, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання за рішенням суду з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Кей-Колект» підлягає стягненню 3 % річних за прострочення суми боргу за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 3192,70 дол. США., що еквівалентно 132183,53 гривень за курсом НБУ на день винесення рішення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial