Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (зокрема: житловий будинок - літ. А; сарай,комора - літ.Б,В, стодола - літ.Г, майстерня - літера Д, гараж - літ. Е, погріб - літ. Ж, літня кухня літ. З, вбиральня літ. К, криниця,огорожа №1,№2-3). Відповідач подав заяву, в яких визнав позов в повному обсязі, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору, просив за його відсутності. Аргументи сторін спору. Позиція позивача. [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом у складі якої є право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які вона набула за життя, як голова колгоспного двору. І з метою оформлення спадщини після смерті баби, оскільки остання оформила заповіт на його ім`я, позивач звернувся до приватного нотаріуса Галайчук О.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, але нотаріус відмовила, оскільки право власності на вказане майно не зареєстроване. Однак, позивач має довідку з сільської ради, яка підтверджує те, що померла баба була головою колгоспного двору і він має заповіт. У зв`язку із чим, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позиція відповідача. Письмовою заявою визнав позов повністю. Оцінка суду. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ці заяви відповідають їх дійсній волі, а підстави вважати, що фактом визнання права власності будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача, відсутні, суд вважає, що позов, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування слід задовольнити. Таким чином,

Outcome: approved