Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтований тим, що 14.04.2007 вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] вона народила двох синів: [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Шлюб між ними не розірвано, в даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як вони не можуть знайти взаєморозуміння в їхніх відносинах. Відповідач взагалі не займається вихованням дітей, не цікавиться їх розвитком та ухиляється від матеріальної допомоги, добровільно надавати кошти на утримання дітей він відмовляється. Вона працює\~заступником директора\~з навчальної\~роботи в\~Селищенській гімназії\~Гніванської міської\~ради,\~однак її заробітної плати не вистачає для забезпечення дітей самим необхідним. Відповідач працює, на жаль, їй невідомо його місце роботи, він працездатний, отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні їхніх дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів в неї немає можливості. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 8000 гривень щомісячно, на утримання двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належним чином повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з ЄДДР № 1269288 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. 25.04.2025 та 16.05.2025 до суду повернулися рекомендовані повідомлення разом з довідками (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, враховуючи майновий стан сторін вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Згідно з положеннями статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Судом установлено, що 14.04.2007 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). Сторони є батьками неповнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3, 4). Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Гніванською міською радою від 01.04.2025 № 09-24/484 (а.с.7), актом обстеження матеріально-побутових умов від 31.03.2025 (а.с.8). Отже, судом установлено, що діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Водночас, відповідач відомостей про свої доходи суду не надав. Відповідач [PERSON] працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а тому суд вважає, що він повинен брати\~участь в\~утриманні неповнолітніх\~дітей та має можливість сплачувати аліменти в сумі 8000 грн щомісячно на утримання синів [PERSON] та [PERSON] . При цьому суд зазначає, що стягнення з відповідача аліментів в такому розмірі не суперечить вимогам закону та буде достатнім для належного забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду. Суд звертає увагу сторін, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дітей. Беручи до уваги, що позовну заяву пред`явлено до суду 04.04.2025, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у цій справі звільнена. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved