Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, вказуючи на те, що [INFO] під час виконання бойових завдань загинув її син [PERSON] . Після загибелі сина заявниця звернулася до [INFO] з документами для призначення їй одноразової грошової допомоги, передбаченої \~Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану», проте отримала відмову у зв`язку з тим, що не підтверджено родинні відносини, а саме мається розбіжність у написанні прізвища заявниці та прізвища її сина у документах. Після цього, [PERSON] звернулася до Бобровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану, проте отримала висновок про відмову у внесенні таких змін. Вказаний факт унеможливлює у позасудовому порядку підтвердити родинні відносини між заявницею та її померлим сином, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з даною заявою та просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є її сином. Заявниця у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву в якій просила задовольнити подану нею заяву про встановлення факту родинних відносин з її сином [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між заявницею та її сином [PERSON] . Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився. Від них надійшли пояснення у справі та прохання про розгляд справи без участі їх представника. У своїх поясненнях Міністерство оборони України просить відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин в повному обсязі, посилаючись на те, що з даної заяви вбачається спір про право, що є підставою для залишення її без розгляду та зазначає, що заявницею не доведено належними доказами, той факт, що вона є матір`ю [PERSON] . Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У \~судовому \~засіданні \~встановлено,\~що згідно\~копії свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~виданого \~14.04.1978\~ року,\~ [PERSON] \~народився [INFO] ,\~його батьками\~зазначені [PERSON] \~та \~ [PERSON] \~(а.с.6). Як видно, у свідоцтві про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , серії [NUMBER] виданого 28.06.2023 року Бобровицьким ВДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с.5). З довідки № 833С/212 від 13.08.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, виданої [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в н.п. Рівнопіль Великоновосілківської селищної територіальної громади Донецької області (а.с.7). У військовому квитку [NUMBER] зазначено прізвище ім`я та по батькові, [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00010648315, [PERSON] 28.01.1978 року уклала шлюб з [PERSON] , прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 27.06.2012 року, 20.09.1983 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище заявниці змінено на « [PERSON] » (а.с.10). Як видно із наданої заявницею Погосподарської книги, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у будинку [ADDRESS] . З повідомлення [INFO] № 5/146.37 від 17.07.2024, вбачається, що у документах поданих [PERSON] містяться розбіжності, а саме прізвище матері у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.06.2012 та у витязі про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00010648315 від 19.06.2012 зазначено « [PERSON] », а у сина « [PERSON] ». Прізвище батька загиблого у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.06.2012 також « [PERSON] » (а.с.12). З висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану видно, що відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, неможливо внести зміни до актового запису про шлюб заявниці № 89 складеного 28.01.1978 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Головного територіального управління юстиції у Луганській області на [PERSON] та [PERSON] - у відомостях про наречену змінити прізвище після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » та у актовому записі про розірвання шлюбу заявниці №106 складеному 20.09.1983 року Бобровицьким ВДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на [PERSON] та [PERSON] - у відомостях про дружину змінити прізвище до державної реєстрації розірвання шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13-14). Вищезазначені документи, хоча і не містять конкретних відомостей щодо родинних відносин заявниці та [PERSON] , який помер [INFO] , але, враховуючи, що такі документи є особистими документами особи, їх наявність у заявниці може непрямо свідчити про наявність родинних відносин між зазначеними особами. Отже, розбіжність у написанні прізвища заявниці [PERSON] та прізвища її сина [PERSON] виникла внаслідок неуважності працівників ДРАЦС. При цьому, як вказано вище, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , зазначено про народження « [PERSON] », його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Таким чином, заперечення Міністерства оборони України проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, які мотивовані тим, що заявницею не було надано доказів на підтвердження такого факту, суд відхиляє, оскільки в ході судового розгляду були проаналізовані документи, яким надано належну оцінку, і вони дають суду можливість дійти висновку, що такі повністю підтверджують факт того, що [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] . Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~розглядає в\~порядку окремого\~провадження справи\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення. Згідно п. 1 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно зі\~ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Відповідно до п. 2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям\~загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї\~постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України\~Про соціальний і правовий захист: військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією\~постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї\~постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Згідно з ч. 6, 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом із питань призначення одноразової грошової допомоги. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2024 р. № 714). Що стосується заперечень заінтересованої особи - Міністерства оборони України, обґрунтованих тим, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, суд зазначає таке. Як встановлено в ході розгляду даної справи, підставою для звернення [PERSON] до суду стала та обставина, що [INFO] , повернуто [PERSON] поданий пакет документів на доопрацювання, оскільки з наданих документів неможливо встановити чи є заявниця матір`ю загиблого [PERSON] . При цьому [INFO] не заперечували права заявниці на отримання відповідної допомоги та не відмовляли у виплаті такої допомоги. Отже, в даному випадку не вбачається існування спору про право, а має місце розбіжність у документах заявниці, які б давали можливість [INFO] достовірно перевірити вказані вище факти, що перешкоджає заявниці звернутися за вирішенням питання щодо отримання грошової допомоги по суті. Крім того, Міністерство оборони України не є суб`єктом отримання грошової допомоги, внаслідок загибелі військовослужбовця, а тому між ним та заявницею не може бути ніякого спору про право на цю допомогу. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду встановила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні. Зазначені висновки викладені в постанові ВП ВС від 18.01.2024р. по справі № 560/17953/21. За таких обставин, клопотання Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду задоволенню не підлягає. Чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження фактів родинних відносин; їх встановлення не пов`язується з вирішенням спору, а є необхідним для подальшого подання заявницею документа, що засвідчував би наявність родинних відносин з військовослужбовцем з метою призначення і виплати заявниці одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця (сина). Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що заявницею надані достатні докази, які вочевидь доводять факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як матері та сина відповідно. Встановлення зазначеного у заяві факту необхідно [PERSON] для набуття права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги як матері загиблого військовослужбовця. Факт того, що [PERSON] який помер [INFO] є сином [PERSON] , підтвердився дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, і тому суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved