Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельних ділянок та скасування державної реєстрації права оренди, та з урахуванням уточнених позовних вимог просив витребувати у відповідача дві належні йому на праві власності земельні ділянки. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5624285300:09:001:0089 площею 1,29 га та земельної ділянки з кадастровим номером 5624285300:11:003:0568 площею 0,26 га, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 215266. Вказує, що 23.03.2015 року між ним та ТОВ "Захід Агро" було укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5624285300:09:001:0089, розташовану на території Мощаницької сільської ради Рівненського Острозького району Рівненської області, строком на 5 (п`ять) років. Крім того, 21.11.2016 року між ним та ТОВ "Захід Агро" було укладено інший договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5624285300:11:003:0568, розташовану на території Мощаницької сільської ради Рівненського Острозького району Рівненської області, строком на 7 (сім ) років. Право оренди земельних ділянок було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що строк дії вищевказаних договорів оренди земельних ділянок закінчився та до закінчення строку дії таких договорів ТОВ "Захід Агро" не повідомило його у встановлений договорами строк про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк, тобто листа-повідомлення з проектом додаткової угоди на адресу позивача не направлялось. Таким чином, ТОВ "Захід Агро" не скористалося своїм переважним правом на поновлення договорів оренди землі, тобто строк дії договорів не було продовжено. Влітку 2023 року позивачу стало відомо, що відносно належних йому на праві власності вищевказаних земельних ділянок зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ "Західна агровиробнича компанія", та підставою для державної реєстрації права оренди земельних ділянок вказано додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі) від 05.01.2018 року, згідно яких змінено орендаря ТОВ "Захід Агро" на нового орендаря ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк оренди на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткових угод до договорів оренди землі, але в будь-якому випадку дані додаткові угоди та право оренди є чинними до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Вказує, що вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі він не укладав, особисто їх не підписував та інших осіб на їх підписання не уповноважував, з ним як з власником земельних ділянок не узгоджувались умови вищевказаних додаткових угод. Зазначає, що факт реєстрації права оренди земельних ділянок на підставі спірних додаткових угод до договорів оренди землі за ТОВ "Західна агровиробнича компанія" не може бути підтвердженням його волевиявлення на укладення таких додаткових угод. 06.03.2024 року позивачем на адресу ТОВ "Захід Агро" та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" було направлено листи, в яких вказані юридичні особи повідомлялись про припинення строку дії договору оренди, підроблення додаткових угод та необхідність повернення земельних ділянок. Такі листи були отримані вказаними юридичними особами 09.03.2024 року та 07.03.2024 року відповідно. 03.10.2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення, в якому позивач наголошував, що навіть без врахування підроблення додаткових угод до договорів оренди землі, строк дії останніх закінчується 05.01.2025 року і позивач не бажає поновлювати договора оренди земельних ділянок на новий строк у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі". Вищевказаний лист-повідомлення було направлено відповідачу 03.10.2024 року та отримано ним 07.10.2024 року, і такий лист-повідомлення було залишено без відповіді. Разом з тим, на адресу позивача відповідачем було направлено лист-повідомлення від 02.12.2024 року № 2510 та № 2660 про намір продовження дії договорів оренди землі від 23.03.2015 року та від 21.11.2016 року. 30.12.2024 року позивач направив відповідачу відповідь, в якій повторно повідомив відповідача про відсутність у нього наміру і бажання та волевиявлення на продовження договорів оренди земельних ділянок. Вищевказану відповідь було отримано відповідачем 31.12.2024 року. Окрім того, 30.01.2025 року представником позивача було направлено запит на адресу відповідача щодо повернення двох вищевказаних земельних ділянок, проте відповіді на запит отримано не було, що підтверджується копією запиту та копіями поштових документів про відправлення та вручення. Вказує, що згідно висновку експертизи, проведеної в межах кримінального провадження №12023186170000149 підписи на додаткових угодах від 05.01.2018 року щодо земельних ділянок з кадастровим номером 5624285300:11:003:0568 та кадастровим номером 5624285300:09:001:0089 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Вважає, що вищевказані земельні ділянки перебувають у незаконному володінні ТОВ "Західна агровиробнича компанія". \~ \~ \~ \~Вказує на існуванні спору щодо користування належними йому земельними ділянками, оскільки на підставі неукладених додаткових угод до договорів оренди землі відповідач ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на даний час продовжує користуватися такими земельними ділянками без достатніх правових підстав, чим порушує його права на користування та розпорядження належним йому майном, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Посилаючись на\~те,\~що припинення\~дії договорів\~оренди земельних\~ділянок у\~зв`язку з\~закінченням строків\~на які\~вони були\~укладені є\~самостійною підставою\~витребування земельних\~ділянок у\~відповідача незалежно\~від підроблення\~або справжності\~додаткових угод\~від 05.01.2018\~року та\~з урахуванням\~поданої заяви,\~якою уточнено\~позовні вимоги,\~просить витребувати\~у відповідача\~ТОВ "Західна\~агровиробнича компанія"\~на свою\~користь земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~5624285300:09:001:0089\~площею 1,29\~га та\~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 5624285300:11:003:0568 площею 0,26 га, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 24.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 15.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ТОВ "Західна агровиробнича компанія" оригінал додаткової угоди від 05.01.2018 року до договору оренди землі від 23.03.2015 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624285300:09:001:0089, а також оригінал додаткової угоди від 05.01.2018 року до договору оренди землі від 21.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624285300:11:003:0568. 30.04.2025 року, на виконання вказаної ухвали суду, представником відповідача ТОВ "Західна агровиробнича компанія" надано відповідь\~про неможливість\~надання оригіналів\~витребуваних додаткових\~угод,\~у зв`язку\~з їх\~витребуванням у\~справі №\~567/1568/23\~згідно ухвали\~Острозького районного\~суду Рівненської\~області від\~22.08.2023\~року. Ухвалою суду\~від 01.05.2025\~року задоволено\~клопотання представника\~позивача та\~витребувано з\~Відділення поліції\~№3\~Рівненського РУП\~ГУНП в\~Рівненській області\~ належним чином завірену копію висновку судової почеркознавчої експертизи від 27.12.2023 року, проведеної у кримінальному провадженні №12023186170000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Ухвалою суду від 15.05.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідач ТОВ "Західна агровиробнича компанія" в поданому суду відзиві на позовну заяву позов не визнало, заперечило проти позову та просило у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що право оренди на належні позивачу земельні ділянки з кадастровими номерами 5624285300:09:001:0089,\~5624285300:11:003:0568 зареєстровано за ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на підставі договорів оренди землі від 23.03.2015 року та 21.11.2016 року із внесеними згідно додаткових угод від 05.01.2018 року змінами. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач також вказує на те, що протягом дії договорів оренди землі, із змінами, внесеними додатковими угодами, вони фактично виконувалися, позивач отримував від відповідача орендну плату, та сплата відповідачем орендної плати спростовує доводи позивача щодо не підписання ним вищевказаних додаткових угод до договорів оренди, що вказує на те, що ці правочини ним підтверджувалися. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 5624285300:09:001:0089 площею 1,29 га та земельна ділянка кадастровий номер 5624285300:11:003:0568 площею 0,26 га, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 215266. Вказав, що 23.03.2015 року між позивачем та ТОВ "Захід Агро" було укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5624285300:09:001:0089, розташовану на території Мощаницької сільської ради Рівненського Острозького району Рівненської області, строком на 5 (п`ять) років. Також вказав, що 21.11.2016 року між позивачем та ТОВ "Захід Агро" укладено ще один договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5624285300:11:003:0568, розташовану на території Мощаницької сільської ради Рівненського Острозького району Рівненської області, строком на 7 (сім ) років. Зазначив, що строк дії вищевказаних договорів оренди земельних ділянок закінчився та до закінчення строку дії таких договорів оренди ТОВ "Захід Агро" не повідомляло позивача у встановлений такими договорами строк про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк. Вказав, що влітку 2023 року позивачу стало відомо, що відносно належних йому вищевказаних земельних ділянок зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ "Західна агровиробнича компанія", та підставою для державної реєстрації права оренди земельних ділянок вказано додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі) від 05.01.2018 року, згідно яких змінено орендаря ТОВ "Захід Агро" на нового орендаря ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк оренди на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткових угод до договорів оренди землі. Зазначив, що вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі позивач не укладав, особисто їх не підписував та інших осіб на їх підписання не уповноважував, з ним як з власником земельних ділянок не узгоджувались умови вищевказаних додаткових угод. Заперечив факт отримання позивачем орендної плати від ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Посилаючись на те, що на даний час відповідач ТОВ "Західна агровиробнича компанія" продовжує користуватися належними позивачу земельними ділянками без достатніх правових підстав, чим порушує права позивача на користування та розпорядження належним йому майном, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що позивачу\~ [PERSON] \~на праві\~приватної власності\~належить земельна\~ділянка з\~кадастровим номером 5624285300:09:001:0089 площею 1,29 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області), та земельна\~ділянка кадастровий\~номер 5624285300:11:003:0568\~площею 0,26\~га,\~цільове призначення\~-\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~що знаходиться\~на території\~Острозької міської\~територіальної громади\~Рівненського району\~Рівненської області\~(до\~ліквідації Острозького\~району знаходилася\~на території\~Мощаницької сільської\~ради Острозького\~району Рівненської\~області),\~що підтверджується\~Державним актом\~про право\~власності на\~земельну ділянку\~серія ЯЕ\~№ 215266 від 03.10.2008 року. З інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~від 19.02.2025\~року вбачається,\~що на\~підставі договору\~оренди землі\~від 23.03.2015\~року приватним\~нотаріусом Тишкун\~Ж.Я.\~було зареєстровано\~право оренди\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 5624285300:09:001:0089\~площею 1,29\~га за ТОВ "Захід Агро", та в подальшому було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ "Захід Агро" до ТОВ "Західна агровиробнича компанія", новим орендарем якої вказано ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк дії оренди на 7 років, та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду № б/н від 05.01.2018 року до договору оренди землі. Також з\~іншої інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~від 19.02.2025\~року вбачається,\~що на\~підставі договору\~оренди землі\~від 21.11.2016\~року приватним\~нотаріусом Тишкун\~Ж.Я.\~було зареєстровано\~право оренди\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 5624285300:11:003:0568\~площею 0,26\~га за ТОВ "Захід Агро", та в подальшому було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ "Захід Агро" до ТОВ "Західна агровиробнича компанія", новим орендарем якої вказано ТОВ "Західна агровиробнича компанія", зі строком дії оренди - 7 років, та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду № б/н від 05.01.2018 року до договору оренди землі. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно положень Закону України "Про оренду землі" договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч.1\~ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1\~ст.638 ЦК України). В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч. 5-6\~ст.203 ЦК України\~передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідно до ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.207 ЦК України\~встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено в\~ст.13 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1\~ст.14 Закону України "Про оренду землі"\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі. Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до\~ст.204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч.ч.2-3\~ст.215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч.1\~ст.215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у ч.1\~ст.215 ЦК України, так і у ст.ст.229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Коли ж сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Сторонами не заперечується факт укладення між позивачем [PERSON] та ТОВ "Захід Агро" договорів оренди землі від 23.03.2015 року та 21.11.2016 року, відомості про укладення яких містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, в державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості про укладення між позивачем [PERSON] та ТОВ "Захід Агро" і ТОВ "Західна агровиробнича компанія" додаткових угод від 05.01.2018 року до договорів оренди землі, за умовами яких право оренди належних позивачу земельних ділянок зареєстровано за ТОВ "Західна агровиробнича компанія", змінено особу орендодавця, а також визначено строк дії таких договорів - 7 років. З доводів позивача судом встановлено, що про наявність вищевказаних додаткових угод йому стало відомо влітку 2023 року, та вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі він не укладав та не підписував, інших осіб на їх укладення та підписання не уповноважував, істотні та інші умови вищевказаних додаткових угод з ним, як з власником земельних ділянок, не узгоджувались. Разом з тим, з доводів відповідача судом встановлено, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на підставі зареєстрованого права оренди на вищевказані земельні ділянки використовувало та продовжує їх використання у господарській діяльності. Відповідач на виконання умов вищевказаних договорів оренди землі, з урахуванням додаткових угоди до них від 05.01.2018 року, здійснювало виплату орендної плати на користь позивача [PERSON] . Так, відповідачем на користь позивача було сплачено на його банківський рахунок орендну плату : за 2020 рік в розмірі 11\~332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 17.09.2020 року), за 2021 рік в розмірі 11\~332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 24.06.2021 року), за 2022 рік в розмірі 11\~332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 14.12.2022 року), за 2023 рік в розмірі 11\~332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 31.08.2023 року), та за 2024 рік в розмірі 13\~185, 76 грн. (згідно платіжних інструкцій від 31.10.2024 року та від 21.11.2024 року). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладених у справах №918/36/19, №910/3374/23 висновок експертизи зроблений в рамках іншого, зокрема, кримінального провадження, може бути використаний як доказ у цій справі за умови, що його копія буде належним чином засвідчена. Згідно копії висновку експерта №СЕ-19/118-23/11437-ПЧ від 27.12.2023 року, проведеної у кримінальному провадженні №12023186170000149, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, встановлено,\~що підпис\~в додатковій\~угоді №б/н\~(про\~заміну сторони\~та внесення\~змін до\~договору оренди)\~від 05.01.2018\~року до\~договору оренди\~землі щодо\~земельної ділянки\~з кадастровим номером 5624285300:11:003:0568, виконаний\~не [PERSON] ,\~а іншою\~особою;\~та підпис\~в додатковій\~угоді №\~б/н\~(про\~заміну сторони\~та внесення\~змін до\~договору оренди)\~від 05.01.2018\~року до\~договору оренди\~землі щодо\~земельної ділянки\~з кадастровим номером 5624285300:09:001:0089, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Позивач додаткових угод не укладав і не підписував на таких умовах, встановлений строк дії укладених між сторонами договорів оренди спірних земельних ділянок закінчився, а відповідач по даний час володіє та користується ними, ігноруючи повідомлення позивача. Оскільки строк\~користування орендованими\~земельними ділянками\~сільськогосподарського призначення\~приватної власності\~згідно договорів\~оренди землі\~станом на\~час звернення\~до суду\~з вищевказаним\~позовом закінчився,а відповідач безпідставно продовжує утримувати та використовувати спірні земельні ділянки, відмовляючись повертати їх, а також підписувати акт приймання-передачі земельних ділянок, чим порушує право власності позивача, а відтак суд вбачає фактичні та правові підстави для захисту прав позивача як власника вищевказаних земельних ділянок. Згідно із ч.1, 3 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідно до вимог законодавства та умов договорів оренди земельної ділянки ним були вжиті відповідні заходи щодо врегулювання спору шляхом неодноразових письмових звернень до відповідача. За матеріалами справи після спливу 7-річного терміну з моменту укладення сторонами договорів оренди, позивач звернувся до ТОВ "Захід Агро" та відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» із заявами від 04.03.2024 року та 01.10.2024 року з проханням повернути йому земельні ділянки, в яких вони повідомлялися про припинення строку дії договорів оренди, підроблення додаткових угод та необхідність скасування державної реєстрації додаткових угод, та про свій намір у майбутньому самостійно обробляти свої земельні ділянки. Вказані листи були отримані вищезазначеними юридичними особами 09.03.2024 року та 07.03.2024 року, 07.10.2024 року відповідно, що підтверджується копіями листів та копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Однак, відповіді на них позивач не отримав. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що зобов`язальні відносин між сторонами відсутні, термін дії договорів оренди закінчився. Тому для усунення триваючого порушення прав позивача, яке продовжувало існувати до моменту подання позову до суду та розгляду справи, необхідно захистити права позивача шляхом витребування належних йому земельних ділянок. Орендар ТОВ "Захід Агро" до закінчення строку дії договорів не повідомляв орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк та не направляв жодних листів з проектом додаткової угоди. Таким чином, ТОВ "Захід Агро" не скористалося своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто строк дії договору не було продовжено. Натомість відносно належних позивачу вищевказаних земельних ділянок було зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ "Західна агровиробнича компанія", та підставою для державної реєстрації права оренди земельних ділянок вказано додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі) від 05.01.2018 року, згідно яких змінено орендаря ТОВ "Захід Агро" на нового орендаря ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк оренди на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткових угод до договорів оренди землі, але в будь-якому випадку дані додаткові угоди та право оренди є чинними до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 02.12.2024 ТОВ "Західна агровиробнича компанія" направило на адресу [PERSON] листи-повідомлення № 2510 та № 2660, в яких повідомило про намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк та надало проекти додаткових угод. Позивач підтвердив факт отримання зазначених листів-повідомлень з доданими до них проектами додаткових угод до договорів оренди землі. 30.12.2024 року [PERSON] надіслав ТОВ "Західна агровиробнича компанія" відповідь на вказані листи-повідомлення, якими повідомив, що термін дії договорів оренди землі закінчується 05.01.2025 року, що відповідно до п.37 договорів оренди та ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" є підставою для їх припинення та він не бажає поновлювати дію договорів оренди з товариством та має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб та на свій розсуд. У цьому ж повідомленні також зазначено, що позивач просив відповідача утриматися від вчинення дій, які б перешкоджали йому використовувати земельну ділянку на власний розсуд та вимагає впродовж 3 днів від дати закінчення строку дії договору повернути йому земельні ділянки. Вказані листи було отримано відповідачем 31.12.2024, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення. Відповідно до п.21 договорів оренди після припинення дії договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Оскільки договори оренди земельних ділянок між позивачем та відповідачем припинилися у зв`язку із закінчення строку, на який їх було укладено (в тому числі із урахуванням змін внесених додатковими угодами), тому і право оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на земельні ділянки є таким, що припинилося. Судом встановлено та не заперечується позивачем обставина, згідно якої відповідач ТОВ "Західна агровиробнича компанія" мало намір скористатися переважним правом орендаря на пролонгацію договору оренди на новий строк відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції Закону № 340-IX. Разом з тим реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою процедури і строків. При вирішенні спору між сторонами договору оренди землі щодо реалізації орендарем переважного права на поновлення договору суд також має з`ясувати, чи досягнуто між сторонами згоди щодо нових істотних умов договору. Відповідно до положень абз. 3, 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Отже, з урахуванням унормованих розділом IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" правил дії Закону № 340-IX в часі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню порядок поновлення договорів оренди землі в редакції статті 33 цього Закону, чинній станом на момент укладення договорів оренди. Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц зазначено, що "усталеним є розуміння переважного права як такого суб`єктивного цивільного право, яке надає його носієві можливість пріоритетно перед іншими особами набути інше або здійснити існуюче суб`єктивне право". Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Проте як вбачається із матеріалів справи, ні ТОВ "Захід Агро", ні відповідачем зазначені вимоги Закону виконано не було. Судом встановлено, що первісний орендар ТОВ "Захід Агро" не скористався переважним правом на продовження договорів оренди землі. Відповідач, посилаючись на умови додаткових угод, виявив намір скористатись переважним правом на укладення договорів оренди та продовжити договори оренди землі із позивачем, проте позивач таких додаткових угод не укладав і не підписував на зазначених в них умовах, встановлений строк дії укладених між сторонами договору оренди спірними земельними ділянками закінчився, окрім того відповідач направив такі повідомлення з порушенням строків, визначених умовами договорів оренди землі. Окрім того, позивач заперечив проти поновлення таких договорів, про що повідомив відповідача у встановленому законом порядку, мотивуючи таку відмову наміром у майбутньому самостійно обробляти належні йому земельні ділянки. В судовому засіданні встановлено, що право позивача на земельні ділянки підтверджено належними і допустимими доказами і не оспорюється відповідачем, відповідач перешкоджає позивачу використовувати належні йому земельні ділянки, які є об`єктом позову, між сторонами на даний час відсутні договірні зобов`язання. З витягів з Державного реєстру речових прав №421380442, № 421275242 від 07.04.2025 року вбачається, що 02.04.2025 року внесено відомості про державну реєстрацію припинення оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5624285300:11:003:0568, 5624285300:09:001:0089, що було здійснено у відповідності до ст.31 Закону України «Про оренду землі» на підставі листа-повідомлення власника земельних ділянок [PERSON] від 01.10.2024 року про небажання продовжувати договора оренди землі, та на підставі відповіді на лист-повідомлення щодо пропозиції продовжити дію договорів оренди землі особою, яка має намір скористатися переважним правом на поновлення строку оренди. Отже, на даний час користування відповідачем земельними ділянками позивача є безпідставним, оскільки договори оренди вважаються припиненими у зв`язку із закінченням строку на який їх укладено. Разом з тим відповідач не вжив належних заходів щодо повернення земельних ділянок позивачу після закінчення строку дії договорів оренди, тому повернення земельних ділянок власнику підлягає шляхом їх витребування у орендаря. Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (стаття 31 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Факт того, що орендовані земельні ділянки після припинення дії договорів оренди не повернуті орендодавцю [PERSON] відповідачем не спростовано, акт приймання-передачі земельних ділянок між сторонами не підписувався. Доказів того, що відповідач більше не користується земельною ділянкою не надано. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до частин першої, третьої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 6 ст.81 ЦПК передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В ході судового розгляду суд встановив наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, це його право власності на земельну ділянку, підтверджене належними і допустимими доказами, встановлено, що дане право порушене відповідачем, тому суд приходить до висновку про захист порушеного права позивача. Зважаючи на те, що позивач додаткових угод до договорів оренди землі про їх пролонгацію не укладав і не підписував на таких умовах, договори оренди землі не поновлено, волевиявлення орендодавця на продовження таких договорів відсутнє, встановлений строк дії укладених між сторонами договорів оренди спірними земельними ділянками закінчився, однак відповідач по даний час володіє та користується ними, ігноруючи вимоги позивача, відтак суд приходить до висновку, що відповідно до статті 34 Закону України "Про оренду землі" та п.21, 37 договорів оренди в орендаря виник обов`язок повернути земельні ділянки. Оскільки спірні земельні ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача, без установлених законом підстав, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про витребування земельних ділянок у відповідача. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 1937,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved