Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

28.02.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення опікуна над недієздатною особою, у якій заявник просить призначити опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , її батька [PERSON] , [INFO] . Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування із заявою щодо доцільності призначення його опікуном над його недієздатною донькою [PERSON] . Вивчивши обставини даного питання та розглянувши на засіданні опікунської ради питання можливості [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, довідки та документи надані заявником, орган опіки та піклування встановив наступне. [PERSON] є інвалідом І групи з 22.07.2009 року спеціальна психіатрична МСЕК №1 з дитинства безстроково, страждає психічним захворюванням, не здатна захищати свої права, не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує стороннього догляду, нагляду, допомоги та опіки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2014 року [PERSON] була визнана недієздатною особою та призначено опікуном її матір [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Недієздатна [PERSON] та кандидат в опікуни - її батько [PERSON] зареєстровані та проживають в кв. [ADDRESS] , яка належить в частинах: кандидату в опікуни [PERSON] (1/2 частина), недієздатній [PERSON] (1/4 частина) та [PERSON] (1/4 частина). Житлово-побутові умови задовільні. Кандидат в опікуни не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Медичних протипоказань щодо призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] немає. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. [PERSON] (син кандидата в опікуни) не заперечує та надає згоду щодо здійснення [PERSON] функцій опікуна над його сестрою [PERSON] та у своїй заяві від 15.01.2025 року повідомляє, що відмовляється виконувати функції опікуна, оскільки зараз проходить військову службу в ЗСУ. Інші особи, які б виявили бажання бути опікуном [PERSON] відсутні. Виходячи з інтересів недієздатної, враховуючи стосунки між майбутнім опікуном та підопічним, можливість і бажання [PERSON] виконувати обов`язки опікуна над недієздатною донькою, орган опіки та піклування просить задовольнити заяву та призначити [PERSON] опікуном над його донькою [PERSON] . Ухвалою суду від 07.03.2025 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26.05.2025 року доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити недієздатній адвоката для представлення її інтересів в суді. Протокольною ухвалою суду від 04.06.2025 року закрите підготовче провадження у справі та суд перейшов до судового розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що [PERSON] рішення суду була визнана недієздатною і її опікуном було призначено матері недієздатної, але матері недієздатної [PERSON] померла, а тому виникла необхідність призначити іншого опікуна. Батько недієздатної має бажання бути опікуном своєї недієздатної доньки, комісія перевірила всі дані опікуна і дійшла висновку, що він може виконувати функції опікуна, він несудимий, здоровий, характеризується позитивно. Син кандидата в опікуни, який також є братом недієздатної, відмовляється бути опікуном, оскільки проходить службу в ЗСУ. Інших кандидатів в опікуни немає. Представник вказує, що особисто здійснював обстеження умов проживання недієздатної з її батьком і засвідчує, що для проживання недієздатної створені всі належні умови, між батьком та донькою склались добрі відносини, [PERSON] може пересуватись, але вона не розмовляє. Представник недієздатної [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та зазначив, що кандидат в опікуни є батьком недієздатної, він здоровий і може виконувати функції опікуна. Стосунки між батьком та донькою нормальні, а брат недієздатної проходить службу в ЗСУ, тож він не може бути опікуном. Кандидат в опікуни [PERSON] в судовому засіданні підтри мав вимоги заяви та зазначив, що його дружина померла, а син проходить військову службу в ЗСУ, тож не може бути опікуном. [PERSON] зазначив, що не може покинути власну дитину і готовий бути її опікуном. Дівчинка з дитинства має розумову відсталість, що стало наслідком проведених медичних маніпуляцій. Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно подання органу опіки та піклування від 24.02.2025 року та витягу з протоколу засідання опікунської ради від 24.02.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над його донькою [PERSON] , яка рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року визнана недієздатною особою (а.с. 6-9). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року у справі №755/1368/13-ц [PERSON] було визнано недієздатною (а.с. 10). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2014 року у справі №755/30155/13-ц призначено опікуном над недієздатною [PERSON] її матер - [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування із заявою від 22.01.2025 року щодо розгляду його кандидатури для призначення опікуном його недієздатної доньки [PERSON] (а.с. 13). Убачається, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої, непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 17-20). Брат недієздатної та син кандидата в опікуни звернувся до органу опіки і піклування з заявою від 23.01.2025 року про те, що він не заперечує проти виконання [PERSON] функцій опікуна над недієздатною [PERSON] , а сам він відмовляється бути опікуном власної сестри, оскільки проходить військову службу в ЗСУ (а.с. 22-23). Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 27.08.2009 року, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду і нагляду (а.с. 29). Із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та недієздатна [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , яка належить в частинах у тому числі зазначеним особам (а.с. 21, 39-40). За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 07.02.2025 року, житлово-побутові умови за адресою [ADDRESS] , задовільні (а.с. 30). За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. В рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації (абзаци перший, третій, четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-які правочини. Такі дії від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Згідно норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також убачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, та саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений Главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як передбачено ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників. Судом не встановлено обмежень, визначених ст. 64 ЦК України щодо призначення [PERSON] опікуном. Відповідно до норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства по захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Враховуючи, що [PERSON] рішенням суду визнана недієздатною, попередній опікун помер, а кандидат в опікуни [PERSON] є батьком недієздатної, медичних протипоказань щодо призначення його опікуном не має, не знятої чи не погашеної судимості також не має та в розшуку не перебуває, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою, також з огляду на неможливість виконання функцій опікуна братом недієздатної, наведене в сукупності дає підстави вважати можливим виконання [PERSON] обов`язків опікуна над недієздатною [PERSON] , тому суд убачає визначені законом підстави призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved