Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просить визнати іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки № KIY0GK00830020, укладеного 27.12.2006 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", посвідченого 27.12.2006 р. приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської обл. Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 17484, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: [ADDRESS] , запис про іпотеку: 56043149 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 29.07.2024 14:37:55, державний реєстратор: приватний нотаріус Павленко Інна Василівна Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., припиненою, у зв`язку з припиненням основного зобов`язання. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.12.2006 р. між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір № KIY0GK00830020, згідно якого позивач отримала кредит у розмірі 20 000 доларів США у вигляді не відновлюваної кредитної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. 27.12.2006 р. між сторонами з метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором також був укладений Договір іпотеки № KIY0GK00830020, предметом якої є квартира за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2016 р. з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за Кредитним договором у розмірі 14 167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом 01.02.2016 року 361 981,16 грн. 27.12.2016 р. судом був виданий виконавчий лист № 363/557/16-ц, на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП № 54318734 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 361 981,16 грн. 15.09.2021 р. головним державним виконавцем Вишгородського ВДВС У Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54318734 на підставі пункту 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Також 15.09.2021 р. головним державним виконавцем Вишгородського ВДВС У Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено Постанову про зняття арешту з майна, накладеного в межах ВП № 54318734, у зв`язку зі сплатою коштів за виконавчим документом у повному обсязі. Позивачем належним чином у повному обсязі виконано зобов`язання за Кредитним договором. Разом з тим відповідач не визнає того факту, що зобов`язання позивача за Кредитним договором припинилося. Позивач вказує, що майже щодня співробітники (колектори) відповідача телефонують йому та вимагають сплатити відсотки, які протиправно були нараховані відповідачем після його звернення з позовом до суду, та які обліковуються як борг в комп`ютерних системах відповідача. В Державному реєстрі речових прав міститься запис про іпотеку: 56043149 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 29.07.2024 14:37:55, державний реєстратор: приватний нотаріус Павленко Інна Василівна Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., документ, поданий для державної реєстрації: іпотечний договір серія та номер: 17484, виданий 27.12.2006, видавник: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А., іпотекодержатель: АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 14360570, іпотекодавець: [PERSON] , об`єкт речових прав: квартира за дресою: [ADDRESS] . У зв`язку із зазначеним Позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді\~від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 12.02.2025 до суду від відповідача АТ КБ «ПриватБанк» надійшли письмові пояснення у справі, в яких представником банку зазначено, що на даний час в банку відсутня інформація про повне погашення боргу по кредитному договору, так як на момент ухвалення рішення в 2016р сума заборгованості складала 14 167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом 01.02.2016 року 361 981,16грн. а рішення позивач почала виконувати лише в 2021 році. Так, як в рішенні суду є чітка вказівка на суму боргу, а саме 14 167,56 дол. США, то банк вважає виконання рішення суду відбулось лише частково, оскільки державним виконавцем не здійснено перерахунок по курсу на момент виконання рішення суду. А від так, у зв`язку з неналежним виконанням рішення суду, а саме часткове погашення боргу також настають правові наслідки передбачені ст. 625 ЦПК. В 2022 році АТ КБ «ПриватБанк» намагався оскаржити постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження, але суд відмовив у задоволенні скарги. Ухвалою судді\~від 21.04.2025 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позовну заяву задовольнити з викладених в ній підстав. Представник відповідача в судовому засіданні з приводу задоволення позовних вимог заперечував з підстав, які викладені у його письмових поясненнях. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши в судових засіданнях доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2006 р. між [PERSON] та «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір № KIY0GK00830020, згідно якого банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 27.12.2006 по 27.12.2021 включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 20 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. 27.12.2006 р. між сторонами з метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором також був укладений Договір іпотеки № KIY0GK00830020, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської обл. Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 17484, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської обл. Голуб Л.А., в реєстрі № 17480. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2016 р. по справі № 363/557/16-ц позовну заяву ПАТ "КБ ПРИВАТ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № KIY0GK00830020 від 27.12.2006 року задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 14 167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом 01.02.2016 року 361 981,16 грн. 27.12.2016 р. Вишгородським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 363/557/16-ц. 15.09.2021 р. головним державним виконавцем Вишгородського ВДВС У Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54318734 на підставі пункту 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 15.09.2021 р. головним державним виконавцем Вишгородського ВДВС У Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено Постанову про зняття арешту з майна, накладеного в межах ВП № 54318734, у зв`язку зі сплатою коштів за виконавчим документом у повному обсязі. Однак, як вбачається з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки № 393910584 від 06.09.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в Державному реєстрі речових прав міститься запис про іпотеку: 56043149 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 29.07.2024 14:37:55, державний реєстратор: приватний нотаріус Павленко Інна Василівна Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., документ, поданий для державної реєстрації: іпотечний договір серія та номер: 17484, виданий 27.12.2006, видавник: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А., іпотекодержатель: АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 14360570, іпотекодавець: [PERSON] . А також міститься запис про обтяження: 56043219 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 29.07.2024 14:48:16, державний реєстратор: приватний нотаріус Павленко Інна Василівна Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., документ, поданий для державної реєстрації: іпотечний договір серія та номер: 17484, виданий 27.12.2006, видавник: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А., обтяжувач: АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 14360570, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , об`єкт речових прав: квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий представником відповідача, станом на 23.01.2025р. заборгованість по кредитному договору складає 5 983.770 USD, що складає еквівалент 251 512.81 UAH. З огляду на вказані обставини та враховуючи, що на підставі укладеного з відповідачем Договору іпотеки, до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна були внесені відповідні записи, а квартира, що є предметом іпотеки перебуває в обтяженні на підставі Договору іпотеки № KIY0GK00830020 за зобов`язанням, яке виконано, позивач з метою захисту своїх прав звернулася до суду з вищевказаним позовом. Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України. Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її, з інших підстав, передбачених цим Законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2022 року у справі №477/33/20 (провадження № 61-2817св21) Суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що рішенням суду з особи на користь банку стягнута в повному обсязі заборгованість за тілом кредиту, вказане судове рішення виконано повністю, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження, відомості про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні, наявні підстави вважати зобов`язання за кредитним договором виконаним. За таких обставин, суд апеляційної інстанції зробив вірний висновок, що з моменту виконання у повному обсязі зобов`язань, визначених рішенням суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, припинилися зобов`язання позивача як за договором кредиту, так і за договором іпотеки. Зазначене узгоджується із висновком, що міститься у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №711/4556/16 (провадження № 14-88цс19). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року у справі № 686/4303/18 (провадження № 61-2882св19) зазначено, що «у пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц)». Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15, від 26 січня 2022 року в справі № 127/26402/20, від 29 січня 2024 року в справі № 688/2994/22, від 22 лютого 2024 року в справі № 303/4847/22. Вивченням матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2016 р. по справі № 363/557/16-ц на користь ПАТ "КБ ПРИВАТ БАНК"стягнуто з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № KIY0GK00830020 від 27.12.2006 року у розмірі 14 167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом 01.02.2016 року 361 981,16 грн. Вказане судове рішення виконане повністю, що підтверджується постановами головного державного виконавця Вишгородського ВДВС У Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.09.2021 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 54318734 та про зняття арешту з майна, накладеного в межах ВП № 54318734. Відомості про скасування вказаної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні, тому суд приходить до висновку про наявність підстави вважати зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № KIY0GK00830020 від 27.12.2006 року виконаним у повному обсязі. За вказаних обставин, з моменту виконання у повному обсязі зобов`язань, визначених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2016 р. по справі № 363/557/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, припинилися зобов`язання останньої як боржника за кредитним договором № KIY0GK00830020 від 27.12.2006 року, так і позивача ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" за договором іпотеки № KIY0GK00830020 від 27.12.2016 року. Крім того, судом вже розглядалася справа за позовом відповідача до позивача про стягнення передбачених статтею 625 ЦК України нарахувань, та відповідачу було відмовлено у задоволенні позову (рішення суду набрало законної сили). Так відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08.02.2022 р. по справі № 363/5122/21 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] (набрало законної сили 15.03.2022 р.): «встановив: представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на прострочення відповідачкою виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 травня 2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №KIY0GK00830020 від 27 грудня 2006 року в розмірі 14 167,56 дол. США, що складає за курсом НБУ станом на 01 лютого 2016 року 361 981 грн. 16 коп., а тому просить стягнути з відповідачки 3% річних від простроченої суми в розмірі 2042,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 вересня 2021 року складає 54 385 грн. 65 коп. вирішив: в задоволенні позову відмовити.» Доводи представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» про те, що після ухвалення судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором у кредитора виникає право на задоволення своїх вимог та поновлення порушеного права шляхом пред`явлення вимоги про застосування приписів частини 2 статті 625 ЦК України, яке триває до остаточного виконання боржником зобов`язання, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, виключно на вимогу кредитора, доказів пред`явлення до боржника якої, до винесення державним виконавцем постанови від 15.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження №54318734, а відтак і до припинення зобов`язання боржника [PERSON] за кредитним договором № KIY0GK00830020 від 27.12.2006 року, суду не надано. Водночас, суд звертає увагу, що сплата [PERSON] індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, у разі пред`явлення відповідної вимоги відповідачем АТ КБ «Приватбанк», договором іпотеки № KIY0GK00830020 від 27.12.2016 року, з урахуванням положень цього договору, не забезпечується іпотекою. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що під час судового розгляду сторонами не надано доказів скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №54318734, суд приходить до висновку, що така постанова є чинною, а виконавче провадження №54318734 закінчено у зв`язку з виконанням в повному обсязі [PERSON] рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2016 р. по справі № 363/557/16-ц. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] до\~Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання іпотеки припиненою, підлягають задоволенню. Вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вилучення його з реєстру позивачем заявлено не було. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у загальній сумі 1 211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved