Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 17210,47 грн; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 12.08.2019 приблизно о 23 годині у [PERSON] разом з [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на умисні заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] через попередній конфлікт, який відбувся між ними. З цією метою [PERSON] та [PERSON] сіли до автомобіля ВАЗ-2108, яким керував [PERSON] , та направилися до місця проживання [PERSON] в с. Гвоздава Бердичівського району. Пересуваючись на вищевказаному автомобілі, на узбіччі догори поряд з буд. [ADDRESS] , останні помітили [PERSON] та [PERSON] , Відповідачі зупинили автомобіль та підійшли до Позивала та [PERSON] . В цей час між [PERSON] та позивачем, на грунті раніше сформованих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку. Під час бійки [PERSON] умисно наніс численні удари кулаками в область обличчя позивача, від чого останній впав на землю. Після цього, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, [PERSON] спільно з [PERSON] підійшли до позивача, де [PERSON] почав умисно наносити позивачу численні удари металевою трубою по голові, тулуба та руках, а [PERSON] почав наносити позивачу численні удари ногами в область голови та тулуба. В результаті умисних дій [PERSON] та [PERSON] позивачу були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та закритих уламкових переломів правої та лівої ліктьових кісток в нижніх третинах, закритих переломів VІ-VII ребер справа по середньо-пахвинній лінії з кутовим зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. За даним фактом слідчим відділом Бердичівського відділу поліції ГУНП України в Житомирській області 13.08.2019 розпочато кримінальне провадження №12019060050000904, за результатами розслідування якого 03.08.2020 направив до Бердичівського міськрайонного суду обвинувальний акт по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 23.09.2024 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, кримінальне провадження закрито. Цією ж ухвалою цивільний позов про відшкодування збитків, заподіяних злочином, залишено без розгляду. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач вимушений був проходити тривале лікування, що призвело до понесення ним значних фінансових витрат (придбання металоконструкції для остеосинтезу передпліччя, а також інших медикаментів). Частина понесених витрат підтверджується фіскальними чеками, що додаються до позовної заяви. Загальна сума підтверджених витрат становить 17210,47 грн. Крім матеріальної шкоди позивачу заподіяно також моральну шкоду, яка виражається в тому, що під час скоєння нападу позивач переніс нервовий стрес, змушений був терпіти фізичний біль та потребував постійного стороннього догляду протягом тривалого часу, оскільки обидві руки були загіпсовані. Сам цей факт викликав у позивача у той час і в подальшому моральні, психічні, душевні переживання і страждання, які на тривалий час повністю опанували його увагу і підкорили усю його діяльність. Відшкодування понесених за цей період моральних, фізичних, психічних і душевних переживань і страждань, непомірно великих втрат немайнового характеру внаслідок психологічного впливу неправомірної поведінки позивач вбачає у матеріальному еквіваленті розміру заподіяної йому шкоди, яку він оцінює в розмірі 300 000 (триста тисяч ) гривень. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 08.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. Ухвалою суду від 16.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на на 22.05.2025. У судовому засіданні 22.05.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові. Розгляд справи відкладено на 11.06.2025 для підготовки до судових дебатів. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідачів заяв по суті справи до суду не надійшло, останні не скористалися своїм процесуальним правом та не направили до суду відзиви на позовну заяву, у судове засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Зі змісту ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 23.09.2024 в справі № 274/5171/20 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] обвинувачуються у тому, що 12 серпня 2019 року приблизно о 23 годині у них виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] через попередній конфлікт, який відбувався між останніми. З цією метою [PERSON] та [PERSON] сіли до автомобіля «ВАЗ-2108», яким керував [PERSON] , та направилися до місця проживання [PERSON] в с. Гвоздава Бердичівського району. Пересуваючись на вищевказаному автомобілі, на узбіччі дороги поряд з буд. [ADDRESS] , останні помітили [PERSON] та [PERSON] , між якими відбувався конфлікт. Побачивши дану подію, [PERSON] зупинив автомобіль та вони з [PERSON] вийшли на вулицю. У цей час та місці між [PERSON] та [PERSON] , на ґрунті раніше сформованих неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла у бійку. Під час вказаної бійки [PERSON] умисно наніс численні удари кулаками в область обличчя [PERSON] , від чого останній впав на землю. Після чого, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] спільно з [PERSON] підійшли до [PERSON] , де [PERSON] почав умисно наносити численні удари металевою трубою по голові, тулубу та руках [PERSON] , а [PERSON] почав наносити останньому численні удари ногами в область голови та тулуба. В результаті своїх злочинних дій [PERSON] спільно з [PERSON] заподіяли потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та закритих уламкових переломів правої та лівої ліктьових кісток в нижніх третинах, закритих переломів VI-VII ребер справа по середньо-підпахвинній лінії з кутовим зміщенням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Дії [PERSON] та [PERSON] органами обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у сі. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і 30.07.20 [PERSON] та 31.07.20 [PERSON] повідомлено про підозру за вказаною статтею. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 23.09.2024 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, кримінальне провадження закрито. Цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишено без розгляду. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт спричинення позивачу тілесних ушкоджень підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого: від 23.08.2019, згідно якої позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13.08.2019 по 23.08.2019; від 04.09.2019 відповідно до якої позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 28.08.2019 по 04.09.2019, 29.08.2019 проведена операція відкрита репозиція МОС неправильно консолідуючого перелому ліктьової кістки правого передпліччя, дренування; протоколом МРТ від 14.08.2019. Перебування позивача на стаціонарному лікуванні було пов`язане зполітравмою, ЗЧМТ, струсом головного, ЗТГК, переломом VI-VII ребер зправа, забійною раною тім`яної ділянки голови, переломудіафізу лівої ліктьової кістки з допустимим зміщенням, неправильно консолідуючого перелому діафізу правої ліктьової кістки зі зміщенням фрагментів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності з ч. 1\~ст. 128 КПК України\~особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Згідно із\~статтею 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому, вказані витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права особи, а саме, без здійснення таких витрат є неможливим відновлення порушеного права особою. Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе,\~що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1190 ЦК України\~передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Позивач зазначив, що на його переконання, відповідачі повинні нести солідарну відповідальність перед ним. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що внаслідок спричинення позивачу тілесних ушкоджень останній перебував на стаціонарному лікуванні, придбавав рекомендовані йому лікарями ліки, металоконструкцію для остеосинтезу передпліччя, що підтверджується фіскальними чеками, тому вказану вимогу суд задовольняє в сумі 17210,47 грн. Приписами\~статті 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі\~статтею 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Крім того, відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. У пункті 5 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. В обґрунтування\~позовної вимоги\~про стягнення\~моральної шкоди,\~розмір якої\~позивачем визначено\~в сумі\~300000,00\~грн,\~позивач зазначив,\~що неправомірними\~суспільно-небезпечними\~спільними діями\~ [PERSON] та\~ [PERSON] позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними, психічними та душевними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, як потерпілого: переніс нервовий стрес, змушений був терпіти фізичний біль та потребував постійного стороннього догляду протягом тривалого часу, оскільки обидві руки були загіпсовані. Суд вважає, що вказані обставини спричиняли позивачу моральні переживання і страждання. Судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyondreasonabledoubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує характер та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та стягує з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 80000,00 грн. моральної шкоди. ІV. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1, 3\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору, окремо з кожного, у розмірі 486,05 грн.

Outcome: partial