Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2024, о 09.50 год., у м. Львові на пр. Червоної Калини, 60, відбулася ДТП (зіткнення транспортних засобів) за участі автобуса марки «БАЗ А079» (маршрут № 41), реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «BMW M2», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП водій автобуса [PERSON] [INFO] помер, а пасажири транспортних засобів отримали тілесні ушкодження. За даним фактом ДТП органом досудового розслідування розпочато розслідування матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141410000623 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 30.08.2024 слідчим ВРЗ СТ СВ Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області Думич А.І. закінчено розслідування матеріалів зазначеного досудового розслідування та винесено постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно до змісту описової частини постанови в ході проведення досудового розслідування встановлено, що причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору стала не відповідність дій водія автобуса марки «БАЗ А079» (маршруту № 41), реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , в частині невідповідності технічним вимогам п. 13.1 ПДР, а тому в даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. З моменту отримання тілесних ушкоджень, він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Після ДТП був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, терпіти лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. В період лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежень для родичів. Впродовж періоду лікування був непрацездатним та й дотепер не може повноцінно працювати, залишається обмеження трудової продуктивності через головні болі. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 16.04.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву про те, що позивач не надав ніяких доказів заподіяння жодного з тих втрат немайнового характеру, про які він зазначає в позовній заяві. Просить відмовити у задоволенні позову. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Згідно з ч.1, 2\~ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями\~12,\~81ЦПК України\~визначено,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту\~ст.76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність\~достатності. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, згідно\~ст. 56 КПК України\~потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди в порядку, передбаченому законом. Судом встановлено, що 18.07.2024, о 09.50 год., у м. Львові на пр. Червоної Калини, 60, відбулася ДТП (зіткнення транспортних засобів) за участі автобуса марки «БАЗ А079» (маршрут № 41), реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «BMW M2», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП водій автобуса [PERSON] [INFO] помер, а пасажири транспортних засобів отримали тілесні ушкодження. За даним фактом ДТП органом досудового розслідування розпочато розслідування матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141410000623 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Слідчим ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Думич А.І. 30.08.2024 року винесено постанову про закриття кримінального, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024141410000623 від 18.07.2024, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Відповідно до змісту описової частини постанови в ході проведення досудового розслідування встановлено, що причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору стала не відповідність дій водія автобуса марки «БАЗ А079» (маршруту № 41), реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , в частині невідповідності технічним вимогам п. 13.1 ПДР, а тому в даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Відповідно до висновку експерта № 141/2024 від 02.08.2024 судово-медичної експертизи потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а саме рану в тім`яній ділянці голови зліва, садно лівої виличної ділянки, синці у ліктьових ділянках, садна правої гомілки та лівого коліна, підшкірна гематома тім`яної частки справа до 12 см., закрита черепно - мозгова травма, струс головного мозку, забійні рани лівої повіки та тім`яної ділянки зліва, забої м`яких частини обличчя , забій розтяг м`язів шиї, забої м`яких тканин грудної клітки, забої м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Як вбачається з виписки №65042 з КНП «1 територіальне медичне об`єднання міста Львова», [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ВП «Лікарня Святого Луки» у нейрохірургічному відділені з 18.07.2024 по 23.07.2024 року, з діагнозом: струс головного мозку ЗЧМТ: струс головного мозку. Забійні рани лівої повіки та тім`яної ділянки зліва, забої м`яких тканин обличчя, забій розтяг м`язів шиї, забій м`яких тканин грудної клітки, забої м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. На виконання ухвали Франківського районного суду м.Львова від 28.03.2025 року про витребування доказів, на адресу суду 25.04.2025 року надійшла відповідь з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про те, що [PERSON] , [INFO] звільнений з роботи у ТзОВ «Фіакр Львів» 18.07.2024 року. Згідно з ч.2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб «БАЗ А079» належить ТзОВ «Фіакр Львів». Згідно з п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи зі змісту вищезазначеного, при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов`язковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги факт глибини фізичних та душевних переживань [PERSON] , а саме пережитий внаслідок дорожньо транспортної пригоди емоційний стрес, заподіяння тілесних ушкоджень, порушення його трудових та життєвих планів. Також суд враховує вимоги розумності та справедливості. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути співмірним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, що повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, а також, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України, в рахування часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 363,36 грн.

Outcome: approved