Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період часу з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2024 року, яка дорівнює заборгованості за надані послуги у розмірі 10 091,27 гривень, за адресою: [ADDRESS] , оскільки свої зобов`язання щодо оплати послуг відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим за ним утворилася вищезазначена сума заборгованості. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 16 грудня 2025 року відкрито провадження по справі. 28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави». Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення рекомендованих листів з повідомленням про вручення, відзив на позовну заяву не надсилав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Довідкою виданою КП «ЖЕО №2» №2595 від 25.11.2024 року підтверджується, що квартира [ADDRESS] , має статус приватної власності, особовий рахунок оформлений на [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою з 30.07.1996 року. За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості за період часу з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2024 року в розмірі 10 091,27 гривень. Обов`язки споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови КМУ №45 від 24.01.2006 року). Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Між позивачем та відповідачем не укладено договору. Верховний Суд України у справі № 6-56220св10, рішення від 07.09.2011 року та у справі №6-2951цс15 рішення від 20.04.2016 року, зазначив, що «відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг». Враховуючи наявність заборгованості відповідача за період часу з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2024 року, у розмірі 10 091,27 гривень, а також відсутність відзиву на позовну заяву з проханням застосувати строк позовної давності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 гривень. На підставі ст.ст. 322,549 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved