Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про зобов`язання вчинити певні дії. Посилаючись на те, що був укладений договір №589у від 01 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія Будсервіс, з однієї сторони та співвласники багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , в особі начальника управління житлово-комунального господарства ,благоустрою та екології Тернопільської міської ради Соколовського О.І., що діє на підставі рішення комісії з визначення управителя багатоквартирного будинку оформлене протоколом комісії №5 від 25.10.2021 р. уклали договір про те, що управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] , співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління, згідно вимогами законодавства та умовами цього договору. Тернопільською філією Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія Будсервіс не надає в повному обсязі послуг з управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] , що підтверджується анкетами опитування власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. [PERSON] декілька раз звертався до Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Будсервіс щодо перерахунку нарахувань по оплаті послуг з управління будинком, оскільки вважає, що управителем не в повному обсязі надаються послуги зазначені в договорі з управління будинком. [PERSON] переконаний, що внаслідок ненадання якісних послуг з управління багатоквартирним будинком Тернопільська філія Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія Будсервіс зобов`язаний був провести перерахунок розміру плати і скасувати борг у порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 №970 згідно з вимогами якості послуг, затвердженим розпорядженням КМДА №307 від 09.03.2011 року, проте споживачам будинку обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт не перерахувалися. Внаслідок чого, [PERSON] вважає, що його права, як споживача житлово-комунальних послуг порушені, на підставі чого він звернувся до суду для захисту своїх порушених прав. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія Будсервіс здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] щодо послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2021 по 01.03.2025 по [ADDRESS] . Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» подав відзив на позов, в якому зазначив, що на виконання умов Договору, Управителем послуги з утримання багатоквартирного будинку надаються вчасно та якісно. Однак, боржник в свою чергу не здійснює в повній мірі оплату за надані житлові послуги і як наслідок цього, у Позивача наявна заборгованість в розмірі 8 791,06 грн. Також належним доказом ненадання послуг з управління багатоквартирним будинком є акт претензія, а не анкета опитування. Тому підстав для проведення перерахунку немає, оскільки відсутні належним чином підтверджені докази надання неналежної якості послуг відповідачем за вказаний позивачем період, також позивач не звертався до управителя для складення Акту-претензії. Вимога позивача про здійснення перерахунку є незаконною, оскільки відсутні будь які належні підстави для її здійснення, так як нарахування робилося за фактично надані послуги та згідно укладеного вище вказаного Договору, більше того, згідно розрахунку та Акту звіряння взаємних розрахунків від 01.09.2024 - 28.02.2025 року, у період з з 01.11.2021 року - 28.02.2025 року, ціна послуг з управління будинком становила: у період з листопада - червень 2023 року 4,58 грн/м. кв, у період з липня 2023 - лютий 2024 року 4,66 грн/м кв, у період з березня 2024 року - лютий 2025 року 5,44 грн./м.кв - оскільки за адресою по [ADDRESS] - відсутнє прибирання сходової і прибудинкової території. При цьому твердження позивача, що послуги відповідачем у справі, не надавалися в повному обсязі, є хибним, оскільки нами, неодноразово надавалися позивачу обґрунтовані відповідь щодо роду виконаних робіт, зокрема, 23.12.2024 року була надана письмова відповідь №373, Довідка про виконані роботи з управління багатоквартирним будинком за період з 07.2023 по 10.2024 року, у якій чітко зазначено статті витрат та фактичну вартість послуг. Кожен раз проводяться роботи, такі як: технічне обслуговування мереж електричного постачання та електрообладнання, обслуговування димових та вентиляційних каналів, освітлення місць загального користування та ряд інших робіт, проводилися якісно та належним чином і жодних скарг з боку мешканців будинку по [ADDRESS] , не було. Тому просить відмовити у задоволенні позову. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, з підстав та обґрунтувань викладених у відзиві на позов. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду закрито підготовче засідання. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] (далі - співвласники) в особі начальника управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради Соколовського О. І., з іншої сторони, що діє на підставі рішення комісії з визначення управителя багатоквартирного будинку, оформлене протоколом комісії №5 від 25.10.2021, та Положення, укладено договір №589у про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків) від 01.11.2021, та додатки до нього №1, 2, 3, 4, 5. Відповідно до пунктів 1, 3 спірного договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з пунктами 39 спірного договору, додатки є невід`ємною частиною договору, і в додатку 1 зазначенні список співвласників і площа квартир та приміщення, що перебувають у їх власності, в додатку 2 зазначено загальні відомості про будинок, в додатку 3 зазначається акт приймання передачі технічної документації, в додатку 4 зазначається вимоги до якості послуги з управлінням будинком, додаток 5 кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Встановлено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначалася на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Керуюча компанія\~«Будсервіс» (переможця конкурсу), а саме - 5,80 грн/1 кв. м. Перелік та вартість робіт (послуг) з управління багатоквартирним будинком, витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, містяться у додатку, до якого долучено кошторис витрат на управління вказаним будинком. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунком. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватись шляхом внесення авансових платежів. Співвласники житлового будинку не визначили особу, уповноважену на підпис правочину. Від імені співвласників договір підписано начальником Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради. Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» розмістило на інформаційних стендах багатоквартирних будинків, зокрема, і будинку за адресою [ADDRESS] , інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладання договору, ціну. 01.07.2023 укладено додаткову угоду №1/589у до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків) № 589у від 01.07.2023, що є додатком 5 договору, якою у зв`язку із зміною тарифу на електроенергію, внесено зміни до пункту 10 договору: ціна послуги з управління становить 5,88 гривень (у урахуванням податку) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 5,26 гривень, без урахування податку за 1 кв. метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення у будинку відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься в додатку 5 до Договору; винагороду управителю в розмірі 0,62 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення у будинку. Позивач [PERSON] не подав суду докази, які підтверджували, що він являється власником квартири [ADDRESS] . Однак відповідач повідомив, що згідно додатку до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.11.2021 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і має заборгованість в розмірі 8791,06 грн. Згідно з розрахунку та акту звіряння взаємних розрахунків від 01.09.2024 - 28.02.2025 року, у період з 01.11.2021 року - 28.02.2025 року, ціна послуг з управління будинком становила: у період з листопада - червень 2023 року 4,58 грн/м. кв, у період з липня 2023 - лютий 2024 року - 4,66 грн/м кв, у період з березня 2024 року - лютий 2025 року 5,44 грн./м.кв. Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» не було надано послуги багатоквартирному будинку по [ADDRESS] , з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, підвалу, техповерхів, покрівлі, технічне обслуговування ліфтів та обслуговування систем диспетчеризації, поточний ремонт мереж електропост та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових систем, дератизація, дезінсекція, обслуговування систем диспетчеризації, управління багатоквартирним будинком (нежитлові приміщення, що стверджується довідкою про виконання роботи з управління багатоквартирного будинку за період з 07.2023 по 10.2024. Позивач як на підставі заявлених вимог просить позов задовольнити з підстав наведених в позову, однак суд не погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду\~від 16 червня 2021 року у справі N 554/4741/19, постанову Верховного Суду у\~складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі N 520/1185/16-ц,\~постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20). Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 925/1265/16, провадження N 12-158гс18). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц (провадження N 14-338цс18); від 11 вересня 2019 року у справі N 487/10132/14-ц (провадження N 14-364цс19); від 06 квітня 2021 року у справі N 925/642/19 (провадження N 12-84гс20) та інших)). Отже, зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 925/1265/16\~(провадження N 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Невстановлення (неіснування) права на позов в матеріально-правовому розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Якщо ж суд дійде переконання про порушення прав, свобод чи інтересів позивача, він лише тоді має надати оцінку обраному позивачем способу захисту та з`ясувати, чи є цей спосіб правомірним та ефективним, оскільки обрання способу захисту, що не відповідає цим критеріям, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Отже, невстановлення (неіснування) порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Відповідно суд може відмовити в позові за безпідставністю чи недоведеністю пред`явлених вимог або ж суд може встановити, що право позивача порушене, невизнане чи оспорюване, тобто встановити підставність позову, втім відмовити з підстав вибору неправомірного та/чи неефективного способу захисту. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі N 753/8671/21 (провадження N 61-550св22). Відповідно до\~статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. За положеннями частини другої\~статті 382 Цивільного кодексу України\~усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає\~Закон України від 14 травня 2015 року № 417-VIII "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"\~(далі - Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (частина перша\~статті 2 вказаного Закону). За визначенням, наведеним у\~статті 1 Закону № 417-VIII, управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Згідно з частинами першою - третьою\~статті 11 Закону України "Про особливості здійсненням права власності у багатоквартирному будинку"\~управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору\~про надання послуг з\~управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору\~про надання послуг з\~управління багатоквартирним будинком\~повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У частині четвертій\~статті 11 Закону України "Про особливості здійсненням права власності у багатоквартирному будинку"\~викладено істотні умови договору\~про надання послуг з\~управління багатоквартирним будинком, а саме:1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Відповідно до частини другої\~статті 628 ЦК України\~сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Крім того, Порядком проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердженого\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 13 червня 2016 року N 150, визначено процедуру підготовки та проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин співвласники (власники квартир) багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] не створили об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, тобто співвласники цього будинку не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком. 01.11.2021 між ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] в особі начальника управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради Соколовського О. І., укладено договір №589у про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків). Надавач послуг\~ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» довів до відома співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , що він\~є управителем цього будинку. 09 листопада 2017 року було прийнято\~Закон України N 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги", який набрав чинності 10 грудня 2017 року. Згідно з пунктом 1 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 10 червня 2018 року), крім пункту 7 частини першої, пункту 10 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 7, частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, частини першої статті 26, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги що місяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, такі доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13). Відповідно до ст. 5 Закону №2189-VIIIдо житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону №2189-VIII передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до частин 1 ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 1 статті 7 Закону №2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини третьої\~статті 10 Закону N 2189-VIII\~ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором\~про надання послуг\~з\~управління багатоквартирним будинком\~з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором\~про надання послуг\~з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору\~про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. 01.07.2023 укладено додаткову угоду №1/589у до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків) № 589у від 01.11.2023. Відповідно до пункту 10 договору: ціна послуги з управління становить 5,88 гривень (у урахуванням податку) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 5,26 гривень, без урахування податку за 1 кв. метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення у будинку відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься в додатку 5 до Договору; винагороду управителю в розмірі 0,62 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення у будинку. Невід`ємною частиною вказаного договору є кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» не було надано послуги багатоквартирному будинку по [ADDRESS] , з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, підвалу, техповерхів, покрівлі, технічне обслуговування ліфтів та обслуговування систем диспетчеризації, поточний ремонт мереж електропост та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових систем, дератизація, дезінсекція, обслуговування систем диспетчеризації, управління багатоквартирним будинком (нежитлові приміщення), та ціна послуг з управління будинком становила: у період з листопада - червень 2023 року 4,58 грн/м. кв, у період з липня 2023 - лютий 2024 року - 4,66 грн/м кв, у період з березня 2024 року - лютий 2025 року 5,44 грн./м.кв. У відповідності до пункту 20 Договору 589у від 01.11.2021, у разі ненадання, надання неналежної якості послуг з управління кожен співвласник має право викликати управителя для перевірки її якості. За результатами перевірки якості послуг з управління складається Акт - претензія, який підписується співвласником та управителем. Управитель (його представник) зобов`язаний прибути на виклик співвласника не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення співвласника. Акт - претензія складається управителем (його представником) та співвласником і повинен містити інформацію про ненадання чи надання неналежної якості послуг з управління із зазначенням причин, дату (строку) її ненадання чи надання неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує її ненадання чи надання неналежної якості. У разі неприбуття управителя (його представника) в установлений договором строк або необґрунтованої відмови підписати акт - претензію такий акт підписується співвласником, а також не менше як двома іншими співвласниками, які проживають у сусідніх приміщеннях і надсилається управителю рекомендованим листом. Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті - претензії, зокрема шляхом здійснення перерахунку вартості послуги або видає співвласникові обґрунтовану письмову відмову в задоволені його претензії. У разі ненадання управителем відповіді в установлений строк претензії співвласників вважаються визнаними управителем. Згідно з пунктами 21 та 22 Договору 589у від 01.11.2021, перерахунок розміру плати за послугу з управління за період її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості здійснюється управителем. У разі коли ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з управління стосувалося інших співвласників, крім того, який звернувся до управителя для складення і підписання акта - претензії, управитель здійснює такий перерахунок для всіх співвласників, яких стосувалося таке ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з управління. Управитель зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості послуги з управління за весь період п ненадання, надання неналежної якості, а також сплатити кожному співвласнику неустойки: штраф або пеню у розмірі 0.01 відсотка суми здійсненого перерахунку вартості послуги. Також вказані умови визначенні пунктами 45-49 Постанови Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком». Відповідно до пунктів 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 482 від 05.06.2019 «Про затвердження Порядку здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості», перерахунок здійснюється: за ініціативою управителя; у разі прийняття управителем рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії споживача, або у разі, коли претензія\~споживача вважається\~відповідно до\~законодавства визнаною\~управителем. Перерахунок за ініціативою управителя здійснюється протягом місяця, що настає за місяцем, у якому мало місце надання послуги невідповідної якості. У разі надходження від споживача акта-претензії визначеної форми, складеного за результатами перевірки якості послуги згідно з\~Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145, та прийняття управителем рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або у разі, коли претензія споживача вважається визнаною управителем, перерахунок здійснюється протягом місяця, що настає за місяцем, у якому отримано управителем акт-претензію, або дати, коли претензія споживача вважається визнаною управителем. Перерахунок здійснюється виходячи з фактично понесених у звітному періоді витрат на надання послуги щодо кожного будинку окремо з урахуванням обсягу фактично наданих складових послуги в межах ціни та періодичності виконання (надання) таких складових послуги з урахуванням плану здійснення заходів, складеного управителем відповідно до\~пункту 12\~Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712. Перерахунок відображається\~управителем у\~наступному за\~періодом перерахунку\~періоді нарахування. Сума перерахунку зараховується споживачу в оплату майбутніх платежів, крім випадку припинення із споживачем дії договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За приписами п. 37 Порядку №1145 під час проведення перевірки відповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком вимогам, передбаченим договором про надання зазначених послуг, управитель багатоквартирного будинку враховує: 1) рівень забезпечення виконання передбачених у договорі про управління багатоквартирним будинком робіт з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, утримання ліфтів тощо, визначених договором управління багатоквартирним будинком; 2) стан дотримання періодичності виконання (надання) робіт (послуг), визначених договором управління багатоквартирним будинком; 3) стан дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо якості послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи, що позивачем не подано належного акта-претензії щодо ненадання або надання неналежної якості послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс», суд вважає, що відсутні підстави для перерахунку заборгованості, і позивачем не доведено порушення будь-яких його прав та охоронюваних законом інтересів під час надання житлово-комунальних послуг з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс». При цьому суд зазначає, що відповідно до умов укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою та вимог\~прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про житлово-комунальні послуги"\~та\~"Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", якщо протягом строку дії договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем письмового повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення. \~ \~ \~ \~Також суд зазначає, що обов`язок управителя будинку, визначений абзацем шостим частини третьої статті 10 Закону 2189-VIII у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території, кореспондується з правом споживача, передбаченим пунктом 2 частини першої\~статті 7 цього Закону, без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості. Посилання позивача на анкети заяви мешканців будинку та показання свідка [PERSON] щодо ненадання послуг відповідачем, суд вважає безпідставним, оскільки вказані анкети заяви не є належними доказами, які б підтверджували дотримання визначеної постановами Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018 та № 482 від 05.06.2019 та договором\~№589у\~від 01.11.2021,\~процедури перевірки якості наданих послуг ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс». Щодо інших доводів позивача у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог. Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд звертає увагу на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. За таких обставин, слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про зобов`язання вчинити певні дії. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі\~статтею 141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed