Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який належав померлому [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 16.12.2011, реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що після смерті батьків, залишилось спадкове майно, позивачу, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутні оригінал правовстановлюючого документа. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі Дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Після смерті батька позивача, [PERSON] , який помер [INFO] в селі Тягинка, Бериславського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 16.12.2011. реєстраційний номер [NUMBER] (в свідоцтві вказана вул. «Почтова», на праві власності спадкодавцю належала земельна ділянка з кадастровим номером 6520687100:01 :01 7:0002, загальною площею 0,0510 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою [ADDRESS] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії АИ №475442). Факт родинних відносин між позивачем та померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження від 24 листопада 1987 року (дошлюбне прізвище змінено на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 14 липня 1990). 25 жовтня 2016 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у зв язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Факт прийняття позивачем спадщини підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 25.10.2016 за реєстровим №1001, відповідно до якого позивач успадкувала земельну ділянку, яка належала батькові на праві приватної власності. У зв язку із збройною агресією росії відносно України, бойовими діями на території села Тягинка Бериславського району, Херсонської області, на даний час будинок є частково зруйнованим, у зв язку з чим позивач має право на отримання відповідних компенсаційних виплат, однак позбавлена цього права, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачено, а відновлення вказаного документу на даний час є неможливим через активні бойові дії. Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом - відсутні. Право власності спадкодавця на нерухоме майно ніким не оспорюється. Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за ним такого права в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірне нерухоме майно, суд дійшов висновку про належність на праві власності останнього. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачкою в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не визнаючи права позивача на вказане майно діяв відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved