Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 23 вересня 2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 870. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з відповідачкою мають різні погляди на подружнє життя, між ним постійно виникали сварки; після народження доньки, шлюбні відносини з відповідачкою погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Подальше збереження шлюбу є неможливим та шкодить інтересам одне одного та інтересам дітей. Окремо проживають з 07 квітня 2025 року. Тому позивач просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2025 р. відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за собою (а.с.31). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.30). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 вересня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №870, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 вересня 2006 року (а.с. 16). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2015 року (а. с. 7). Сторони мають різні погляди на подружнє життя, після народження доньки шлюбні відносини сторін погіршились, окремо проживають з 07 квітня 2025 року, їх шлюб набув формального характеру, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка бажає іменуватись шлюбним прізвищем, про що зазначила у поданій суду заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved