Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

У жовтні 2024 керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Куликівської селищної ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.04.2024 №7441/2024/4434984, транспортного засобу Mersedes-Benz ML 350, 2012 року, д.н.з. [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] та застосувати наслідки недійсності. Позов обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження N? 12023270000000236, зареєстроване 01.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч .4 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч.1 ст. 366 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , у період часу з 08.08.2023 по 15.08.2023, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для єдиного учасника ТОВ «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД» [PERSON] , який володів 100 % частки у статутному капіталі товариства, у вигляді протиправного зменшення витрат для товариства на використання будівельних машин і механізмів під час виконання робіт на об?єкті будівництва «Капітальний ремонт проїзної частини по [ADDRESS] » та, як наслідок, отримання більшого прибутку вказаним єдиним учасником, всупереч інтересам ТОВ «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД», що полягають у здійсненні господарської діяльності спрямованої на отримання прибутку для задоволення соціально-економічних інтересів учасників Товариства та членів трудового колективу, у межах встановленого правового господарського порядку, із додержанням вимог законодавства України, яка не порушує права та законні інтереси громадян і їх об?єднань, інших суб?єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, використав свої повноваження, що спричинило інтересам Куликівської селищної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради збитки у розмірі 3 841 674 грн 88 коп. За вказаним фактом 05.08.2024 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1.ч. 4 ст. 194 КК України. У кримінальному провадженні Куликівська селищна рада є потерпілою стороною. [PERSON] , будучи обізнаним про той факт, що органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії на підтвердження його причетності до вчинення вказаного злочину, відчужив належний йому транспортний засіб на користь [PERSON] за заниженою вартістю, та продовжує користуватися ними. Вказані дії вчинені для фіктивного переходу права власності на транспортний засіб з метою приховання цього майна від наступного звернення стягнення у рахунок відшкодування завданої шкоди. Так, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.04.2024 N? 7441/2024/4434984 [PERSON] продав [PERSON] , транспортний засіб Mersedes-Benz ML 350, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] за 45 тис. грн. Даний договір купівлі-продажу транспортного засобу є фіктивним. Оспорюваний договір купівлі-продажу укладений з метою уникнення [PERSON] відповідальності в частині відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову). Так, за рахунок реалізації належного [PERSON] майна можливо було б частково відшкодувати шкоду завдану бюджету Куликівської територіальної громади внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Слід зазначити, що очевидним є те, що учасники цивільних відносин (сторони оспорюваного договору) «вживали право на зло», оскільки цивільно- правовий інструментарій (оспорюваний договір купівлі-продажу) використовувався учасниками з метою недопущення накладення арешту на майно підозрюваного [PERSON] для забезпечення відшкодування шкоди завданої ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та уникнення подальшого звернення стягнення на указане майно. Оспорюваний Договір купівлі-продажу є фраудаторним, тобто вчиненими на шкоду кредитору. Так, до обставин, які дозволяють кваліфікувати оспорюваний договір, як фраудаторними, відноситься: - продавець [PERSON] , продав автомобіль близькій особі [PERSON] , вказаний факт встановлений під час розгляду апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігів від 21.08.2024, що зазначено в мотивувальній частині ухвали Чернігівського апеляційного суду від 30.08.2024 про накладення арешту на транспортний засіб Mersedes-Benz. ML 350, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] ; - продаж транспортного засобу відбувся після проведення слідчих та процесуальних дій відносно [PERSON] направлених на збирання доказів на підтвердження його причетності до вчинення вказаного злочину у кримінальному провадженні N?12023270000000236 від 01.09.2023; - продаж транспортного засобу здійснено за 45000,00 грн, за ціною значно нижчою ринкової, згідно наявної інформації з офіційного сайту AUTO.RIA (сайт слугує майданчиком для розміщення оголошень від приватних осіб і компаній про купівлю-продаж нових автомобілів, та автомобілів із пробігом) ціна автомобіля Mersedes-Benz ML 350, 2012 р.в., становить від 726 075 грн та вище; - [PERSON] продовжує використовувати вказаний транспортний засіб, підтверджується протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії-спостереження за річчю від 26.07.2024; - у [PERSON] після відчуження спірного майна відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов?язаннями щодо відшкодування завданих збитків Куликівській селищній раді, що підтверджується, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а також договорами купівлі-продажу транспортних засобів N? 7441/2024/4434984 та N? 7441/2024/4435652 від 11.04.2024, згідно яких [PERSON] продав два належні йому на праві приватної власності транспортні засоби по вартості нижче ринкової. Сукупність наведених обставин доводить той факт, що при укладенні договорів купівлі-продажу воля відповідачів не відповідала зовнішньому прояву та не мала на меті реального настання правових наслідків, обумовлених вказаним правочином. Таким чином, спірний правочин очевидно завдає шкоди інтересам позивача, вчинений без наміру створення правових наслідків, обумовлених ними, зі спрямованістю дій сторін договору на фіктивний перехід права власності на транспортний засіб, а тому зазначений Договір купівлі-продажу підлягає визнанню недійсними відповідно до ст. 234 ЦК України. Представник відповідача Геворгяна Р.С. подав відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що 24.10.2023 було проведено обшук в приміщеннях ТОВ «БФ «Терасапраймбуд», керівником якої був Відповідач 1; - 21.11.2023 Відповідач 1 надав інформацію та копії документів на запит слідчого; - 27.11.2023 Відповідач 1 був присутнім під час відібрання відповідних експертних зразків дорожнього покриття, що відбувалося в межах відповідного кримінального провадження; - 04.12.2023 Відповідача 1 було допитано в рамках відповідного кримінального провадження у якості свідка;- 11.04.2024 було укладено оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля; 05.08.2024 Відповідачу було повідомлено про підозру. Тобто, про що говорить хронологія подій, за пів-року до оспорюваного Договору Відповідач 1 знав про наявність відповідного кримінального провадження, сприяв органу досудового розслідування (надавав інформацію/документи, давав свідчення на допиті як свідок, був присутнім під час відібрання експертних зразків) і реально міг за цей час укласти будь-який «штучний» фіктивний договір, однак, цього не зробив. В момент укладення оспорюваного Договору Відповідач 1 не був ані підозрюваним, ані обвинуваченим. Тобто, жодного об`єктивного та достатнього мотиву для вчинення саме фіктивного правочину у нього не було. Підозра Відповідачу 1 було оголошена лише через 4 місяці після продажу ним своєї автівки. Що ще раз доводить, що об`єктивних причин, на момент укладення Договору, для його укладення з метою уникнути цивільної відповідальності без статусу підозрюваного чи обвинуваченого у нього взагалі не існувало. Крім того, зазначив, що як права, так і відповідні обов`язки в межах кримінального провадження з`являються лише у громадянина у статусі підозрюваного або обвинуваченого (стаття 42 Кримінального процесуального кодексу України). Тобто, на Відповідача 1 взагалі не покладалося жодних обов`язків, що вкотре доводить необґрунтованість пред`явленого позову Прокурора. Укладений правочин може вважатися фраудаторним лише за умови наявності вже зобов`язань перед кредитором, тобто, має бути або судове рішення/вирок суду, наявний судовий процес по невиконання зобов`язань/відшкодуванню шкоди. На момент укладення оспорюваного договору за Відповідачем 1 не рахувалося жодних майнових зобов`язань перед Куликівською селищною радою Чернігівської області. Шкода правам та інтересам Куликівської селищної ради Чернігівської області і зараз нічим не доведена. На думку відповідача, наявними обставинами у момент укладення оспорюваного прокурором Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.04.2024 року № 7441/2024/4434984 Mersedes-Bens ML 350, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] :- Відповідач 1 на момент укладення цього договору не перебував ані підозрюваним, ані обвинуваченим;- Відповідач 1 не мав жодних майнових зобов`язань перед Позивачем; - Фіктивність наміру Відповідача 1 прокурором жодним чином не доведена, а навпаки спростовується хронологією подій, відповідно до якої Відповідача 1 в межах восьмимісячного строку міг вчиняти будь які дії зі своїм майном. З моменту укладення оспорюваного договору до оголошення Відповідачу 1 минуло чотири місяці, що за правилами об`єктивної логіки спростовує гіпотезу Прокурора про фіктивність/удаваність цього правочину. Тим більше укладений Договір відбувся;- Прокурором не доведена жодним належним чином обставина наявності облікованої дебіторської заборгованості у Куликівської селищної ради з боку Відповідача 1;- Даний позов має бути розглянуто в межах саме кримінального провадження, де може бути встановлено обставини наявності в діях Відповідача 1 вини або невинуватості, наявність або відсутність шкоди, особа потерпіла і порядок відшкодування такої шкоди у разі її доведеності. Тим більше, що відповідної ухвалою Чернігівського апеляційного суду на вказаний транспортний засіб було накладено арешт в рамках кримінального провадження.- Обвинувальний акт вручено Відповідачу 1 27 листопада 2024 року та направлено на розгляд до суду. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2025 року по справі 737/695/24 об`єднано кримінальні провадження за одним фактом обставин подій кримінального правопорушення. Справа перебуває на розгляді і вироку по ній не постановлялося. Отже, Прокурор наділений всіма законними правами та повноваженнями заявити такий позов у належний та допустимий спосіб. Керівник Козелецької окружної прокуратури подав відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження відповідача, зазначені у відзиві, є необґрунтованими, безпідставними, не спростовують доводів, зазначених у позовній заяві та долучених до позовної заяви доказів. Представник відповідача Геворгяна Р.С. подав заперечення на відповідь на відзив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Керівник Козелецької окружної прокуратури подав письмові пояснення та просив позов задовольнити. Прокурор у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, представник Геворгяна Р.С. проти позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження N? 12023270000000236, зареєстроване 01.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч .4 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч.1 ст. 366 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , у період часу з 08.08.2023 по 15.08.2023, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для єдиного учасника ТОВ «БФ ТЕРАСАПРАИМБУД» [PERSON] , який володів 100 % частки у статутному капіталі товариства, у вигляді протиправного зменшення витрат для товариства на використання будівельних машин і механізмів під час виконання робіт на об?єкті будівництва «Капітальний ремонт проїзної частини по [ADDRESS] » та, як наслідок, отримання більшого прибутку вказаним єдиним учасником, всупереч інтересам ТОВ «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД», що полягають у здійсненні господарської діяльності спрямованої на отримання прибутку для задоволення соціально-економічних інтересів учасників Товариства та членів трудового колективу, у межах встановленого правового господарського порядку, із додержанням вимог законодавства України, яка не порушує права та законні інтереси громадян і їх об?єднань, інших суб?єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, використав свої повноваження, що спричинило інтересам Куликівської селищної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради збитки у розмірі 3 841 674 грн 88 коп. 05.08.2024 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1.ч. 4 ст. 194 КК України. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.04.2024 N? 7441/2024/4434984 [PERSON] продав [PERSON] , транспортний засіб Mersedes-Benz ML 350, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] за 45 тис. грн. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30.08.2024 накладено арешт на транспортний засіб Mersedes-Benz ML 350, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] , шляхом заборони його відчуження, у тому числі звернення стягнення, укладення угод купівлі-продажу, обміну, дарування, передачі в заставу, розпорядження та передачі транспорту засобу іншим особам будь-яким способом. Згідно із частинами другою та третьою\~статті 13 ЦК України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно вимог\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. За вимогами\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою\~статті 717 ЦК України\~передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до змісту\~статті 234 ЦК України\~фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14, з якою погодився і Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 379/1256/15-ц, від 08 лютого 2018 року у справі № 756/9955/16-ц. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 647/3085/17, для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. Позов прокурора мотивовано тим, що правочин є фіктивним, укладеним без наміру досягти правових наслідків, які ним передбачено, з метою ухилення від можливого майбутнього виконання рішення суду у кримінальному провадженні щодо спричинення шкоди територіальній громаді. Прокурор вказує, що особа, достовірно знаючи про здійснення досудового розслідування, вчинила правочин відчуження майна за заниженою ціною, а після укладення договору продовжувала користуватися транспортним засобом, що, на думку позивача, свідчить про фіктивність правочину. Водночас, як встановлено судом, договір купівлі-продажу було укладено у письмовій формі до моменту повідомлення особі про підозру. У матеріалах справи відсутні докази того, що на той момент існували арешти або інші обтяження щодо транспортного засобу. Відповідно до частини 1 статті 234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, вчинений без наміру створити правові наслідки, які ним передбачено. При цьому обов`язок доказування таких обставин лежить на позивачі (частина 1 статті 81 ЦПК України). У даному випадку доказів, які б достовірно свідчили про відсутність наміру сторін укласти реальний договір, прокурором не надано. Суд бере до уваги, що знижена договірна вартість об`єкта не може сама по собі свідчити про фіктивність правочину, оскільки стаття 627 ЦК України передбачає свободу договору, в тому числі у визначенні ціни. Щодо факту подальшого користування автомобілем, то прокурором не доведено, що це відбувалося в умовах збереження за відповідачем фактичного контролю з метою імітації передачі майна. Вказаний факт може мати альтернативні пояснення (наприклад, домовленості сторін, зберігання, оренда тощо), які не спростовані переконливими доказами. Сам по собі акт негласної слідчої дії не є безумовним доказом фіктивності правочину, а в межах цивільного судочинства його допустимість як доказу потребує окремої оцінки згідно з принципами доказування в цивільному процесі. Крім того, суд зазначає, що прокурором не надано доказів того, що покупець транспортного засобу є пов`язаною чи заінтересованою особою, або що між сторонами існувала попередня змова на вчинення фіктивної угоди. У поясненнях представника відповідача не вбачається визнання договору недійсним чи ознак його формальності. Суд також звертає увагу на те, що прокурором не обґрунтовано належним чином подання позову саме в порядку окремого цивільного провадження. Частина 5 статті 23 Кримінального процесуального кодексу України прямо передбачає можливість подання цивільного позову в межах кримінального провадження, де встановлення шкоди та обставин правопорушення перебуває в прямому зв`язку з досліджуваними доказами. Невикористання цього процесуального механізму без поважних причин ускладнює оцінку доказів у межах окремої цивільної справи та не сприяє забезпеченню балансу інтересів сторін. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що надані прокурором докази не підтверджують відсутності у сторін наміру створити правові наслідки, передбачені договором, а отже підстави для визнання договору фіктивним відсутні.

Outcome: dismissed