Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У квітні 2025 року ТОВ\~ "ФАКТОРИНГ\~ПАРТНЕРС" через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки 75281,72 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та правничу допомогу в сімі 25000 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 748334, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 38125 грн, строк кредиту 1096 днів та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з умовами кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти у визначеному договором розмірі. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. 31.01.2025 було укладено договір № 31012025 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 748334. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 748334 в загальному розмірі заборгованості 75281,72 грн., яка складається з: 34079,66 грн - заборгованість за тілом кредиту, 41202,06 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві до суду просив розгляд справи здійснювати за відсутність представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилася та про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. Оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі ст. 280-289 ЦПК України, тому у суду є підстави для заочного розгляду справи. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось у зв`язку із відсутністю учасників справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупеності, оцівниши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір № 748334 про надання споживчого кредиту на суму 38125 грн. Згідно умов даного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 38 125 грн, який зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором. Вказаний кредитний договір підписаний позичальником власноручним підписом. Цим же договором, а саме, розділом 1 передбачено, що кредит надається строком на 1096 днів з кінцевим терміном повернення - 10.11.2024 року, тип процентної ставки фіксована, яка за перший день користування кредитом становить 25 % в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Згідно з п.2.1 розділу 2 договору кошти кредиту надаються шляхом їх безготівкового перерахування: у розмірі 30500 грн на реквізити рахунку споживача, вказані позичальником; 7625 грн на користь ТОВ «Слон Кредит» з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору. Так, п. 3.5 Договору передбачає, що сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту, для цього споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало та надало [PERSON] кредит в розмірі 30500 грн на вказаним позичальником рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 11467 від 10.11.2021 року. Відповідачка свої зобов`язання не виконала, усунулася від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом та процентами. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 748334 від 10.11.2021 року, складеного ТОВ «Слон Кредит» слідує, що станом на 25.02.2025 року заборгованість за кредитним договором [PERSON] становить 75 281,72 грн. 31.01.2025 було укладено договір № 31012025 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 748334. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 748334 в загальному розмірі заборгованості 75281,72 яка складається з: 34079,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 41202,06 грн. - заборгованість за відсотками. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За положеннями ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважаєтьсятаким,що вчиненийу письмовійформі,якщо вінпідписаний йогостороною (сторонами). За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 ст. 627 ЦПК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст.639 ЦК України.) За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1054 цього Кодексу). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти згідно умов договору. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала належним чином, не повернула кредит у визначений строк, не сплатила проценти за користування ним, чим порушила вимоги, встановлені кредитним договором. Позивачем належними та допустимими доказами доведено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 748334 від 10.11.2021. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Надані позивачем докази підтверджують наявність у відповідача за вказаним кредитним договором заявленої заборгованості в загальному розмірі 75281,72 грн, яка нарахована відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася, викладених в позовній заяві обставин не спростувала, власного розрахунку заборгованості не надала. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 748334 від 10.11.2021 в розмірі 75281,72 грн. Враховуючи задоволення позову відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, витяг з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відповідно до яких витрати на правничу допомогу у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] склали 25000 грн. Відповідачка заперечень проти розміру витрат на правничу допомогу до суду не надала, а тому у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.

Outcome: approved