Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ» звернувся до Володимирецького районного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поворотної безвідсоткової\~фінансової допомоги\~працівникові та сплачений судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 25 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ» і [PERSON] був укладений договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги працівникові. Згідно п.1 даного Договору, Позикодавець передає у власність Позичальникові поворотну фінансову допомогу у сумі 88 984,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму фінансової допомоги в строк встановлений цим договором. Поворотна фінансова допомога була надана Позичальникові по причині його звернення до Позикодавця з письмовою заявою від 25.06.2024, в якій він просив Позикодавця надати йому безвідсоткову поворотну фінансову допомогу для задоволених побутових потреб у сумі 88 984,00 грн., з терміном повернення 25 грудня 2024 року. На виконання вищевказаного Договору, Позивач надав Відповідачеві грошові кошти на підставі видаткових касових ордерів, що підтверджується його підписами у видатковому касовому ордері від 26.06.2024, від 27.06.2024, від 28.06.2024, від 01.07.2024. Даний договір є безвідсотковим. Станом на сьогоднішній день Відповідач свої зобов`язання повернути Позивачеві отримані у позику грошові кошти не виконав у повному обсязі, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем щодо виконання основного зобов`язання за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги працівникові від 25 червня 2024 року становить - 88 984,00 грн. Також просять стягнути з відповідача пеню за порушення строків повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги за Договором в розмірі - 3252,18 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 351 грн., а також Інфляційні втрати за прострочення повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги за Договором в розмірі 1 067,81 грн. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 18 лютого 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження, із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Належним чином повідомлений відповідач, повторно в судове засідання не з"явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 25 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та [PERSON] (був укладений договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги працівникові (надалі Договір). Згідно п.1 даного Договору, Позикодавець передає у власність Позичальникові поворотну фінансову допомогу у сумі 88 984,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривень 00 копійок), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму фінансової допомоги в строк встановлений цим договором. Поворотна фінансова допомога була надана Позичальникові по причині його звернения до Позикодавця з письмовою заявою від 25.06.2024, в якій він просив Позикодавця надати йому безвідсоткову поворотну фінансову допомогу для задоволених побутових потреб у сумі 88 984,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривень 00 копійок) з терміном повернення 25 грудия 2024 року. Згідно п. 2 Договору, кошти надаються Позикодавцем Позичальникові готівкою з каси підприємства по видатковому ордеру. На виконання вищевказаного Договору, Позивач надав Відповідачеві грошові кошти на підставі видаткових касових ордерів: - за видатковим касовим ордером від 26.06.2024 [PERSON] отримав від Позивача суму у розмірі 32 795,70 (тридцять дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок; - за видатковим касовим ордером від 27.06.2024 [PERSON] отримав від Позивача суму у розмірі 4 563,30 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 30 копійок; - за видатковим касовим ордером від 28.06.2024 Відповідач отримав від Позивача суму у розмірі 17 371,10 (сімнадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 10 копійок; - за видатковим касовим ордером від 01.07.2024 Відповідач отримав від Позивача суму у розмірі 34 253,90 (тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят три) гривні 90 копійок. Факт отримання Відповідачем позики (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) на загальну суму 88 984,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок підтверджується його підписами у видаткових касових ордерах. Пунктами 3,4 Договору визначено, що Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому Позикодавцем у строк до 25 грудня 2024 року шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця або внесення їх у касу Позикодавця. Позичальник має право достроково повернути Позикодавцю суму фінансової допомоги. Сторони домовились, що даний договір є безвідсотковим. Позичальник має право повернути, а Позикодавець зобов`язаний прийняти суму фінансової допомоги до закінчення вказаного в договорі терміну повернення грошових коштів (п. 5 Договору). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України , позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування, термін на який видавалася позика, позовні вимоги про стягнення з відповідача бевідсоткової фінансової допомоги в розмірі 88\~984 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до п.7 Договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги працівникові від 25 червня 2024 року, у разі, якщо ПОЗИЧАЛЬНИК порушив строки повернення грошових коштів фінансової допомоги, які визначаються п.2 даного договору, то згідно ст. 625 та 1050 ЦКУ він зобов`язаний сплатити суму заборгованості, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми. 3 відсотки річних від простроченої суми визначено за формулою: 3% річних = Сума боргу х Кількість днів прострочення х 3/100/365 (днів у році). 88 984,00 х 48 днів х 3 / 100 / 365 =351,00 (триста п`ятдесят одна гривня 00 копійок) гри. У відповідності до приписів ст. 625 ЦК України та п. 7 Договору, позивачем розраховано інфляційні втрати за формулою: [Індекс інфляції)- добуток щомісячних індексів за відповідний період. [Збитки від інфляції] = [Сума боргу]* [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] = 1 067,81 Отже, інфляційні втрати за прострочення повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги за Договором становлять 1 067,81 (одна тисяча шістдесят сім) гривень 81 копійка. Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з [PERSON] \~-\~3251,18 грн. пені за порушення строків повернення фінансової допомоги за Договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги працівникові від 25 червня 2024 року. Згідно п.8 Договору, у випадку порушення ПОЗИЧАЛЬНИКОМ строків повернення грошових коштів фінансової допомоги ПОЗИКОДАВЦЕВІ, згідно п. 2 даного Договору, ПОЗИЧАЛЬНИК на вимогу ПОЗИКОДАВЦЯ оплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення з дати виникнення заборгованості до дати повного погашення заборгованості. Вирішуючи спір в даній частині судом взято до уваги те, що відповідно до\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~з 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла\~Закон України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України\~доповнено новим п.18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З позовної заяви, де проведено розрахунок пені за порушення строків повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги за Договору поворотної\~безвідсоткової фінансової\~допомоги працівникові\~від 25\~червня 2024\~року,\~ вбачається, що з 26 грудня 2024 року по 12 лютого 2024 року та впродовж дії воєнного стану позивачем здійснювалось нарахування пені, яка становить - 3251,18 грн. Враховуючи вище викладене, на підставі\~Закону України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022\~з [PERSON] пеня в розмірі 3251,18 грн. стягненню не підлягає, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Окремо суд зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. З урахуванням принципу тлумачення «favor contractus» (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20). Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. На підставі вищенаведеного, суд повно і правильно встановивши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, вважає, що в задоволенні позову банку в частині стягнення тіла кредиту, відсотків, 3% річних, інфляційних витрат слід задовольнити, стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ», заборгованість за Договором поворотної\~безвідсоткової фінансової\~допомоги працівникові\~від 25\~червня 2024\~рокуу розмірі 90\~402 (дев`яносто тисяч чотириста два гривні) 81 копійки. В той же час в задоволенні позовний вимог в частині стягнення пені в розмірі 3 251,18 грн., слід відмовити за безпідставністю. Що стосується сплаченого судового збору позивачем, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 93\~654,99 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 90\~402,81 грн., що становить 96,53 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2922,93 грн., що складає 96,53 % від 3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial