Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 03.04.2025 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулося до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 15.03.2024, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір АВН0СТ155101710464696514, щодо надання останній кредиту в розмірі 80\~000,00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 14.03.2025) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00грн. (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав відповідачу кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 кредитного договору ліміт цього договору: 80 000 гривень на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 14.03.2025 року, терміном на 12 місяців. Згідно з п. 6 Кредитного договору, сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Станом на 03.04.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 128\~050,45 грн., яка складається з : загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 80\~000,00 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 37\~003,49 грн., загальний залишок заборгованості за комісією 0,00 грн. та загальний залишок заборгованості за пенею 11\~046,96 грн. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Враховуючи наведене та посилаючись на норми права та судову практику просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101710464696514 від 15.03.2024 у розмірі 128\~050,45 грн, та понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.04.2025 прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 09.05.2025. (а.с.29) Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. \~\~\~\~\~\~ З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України\~і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. 09.05.2025 сторони в судове засідання не з`явилися, справу розглядом відкладено на 10.06.2025, у зв`язку із неявкою відповідача. Представник позивача АТ«Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач\~\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов остання не подав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.07.2023 відповідачем [PERSON] підписано заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису, відповідно до якої останній засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем , яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку Abank24 з метою засвідчення його дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. Даною заявою, [PERSON] , просить вважати наведений зразок цифрового підпису або аналог обов`язковимпри здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документахна паперових носіях. Та підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного підпису. (а.с. 5 зв.) [PERSON] згідно анкети-заяви приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. (а.с.5) Підписавши анкету - заяву відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» становить між сторонами договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення Також відповідач підписав електронним цифровим підписом Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо загальної вартості кредиту, строку кредитування, ліміту кредиту, процентної ставки, порядку повернення кредиту та штрафних санкцій. (а.с. 6) 15.03.2024 року [PERSON] підписав електронним цифровим підписом заяву про надання послуги «Швидка готівка», яка містить інформацію щодо загальної вартості кредиту, строку кредитування, ліміту кредиту, процентної ставки, порядку повернення кредиту та штрафних санкцій. (а.с.7-8) Як вбачається з меморіального ордера від 15.03.2024 року, [PERSON] отримав від ПАТ «Акцент-Банк» кошти в сумі 80\~000,00 грн. згідно кредитного договору АВН0СТ155101710464696514 від 15.03.2024 року. (а.с.10) Факт користування кредитними коштами відповідачем підтверджено випискою по рахунку за період з 15.03.2024 року по 02.04. 2025 року. (а.с.10 зв.-11) Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 03.04.2025, становить 128\~050,45 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 80\~000,00 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 37\~003,49 грн., загальний залишок заборгованості за комісією 0,00 грн. та загальний залишок заборгованості за пенею 11\~046,96 грн. (а.с.9 зв.) Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. яким змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк». (а.с.44 зв.). Норми права та мотиви суду Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку - АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. На підставі викладеного, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 15.03.2024 року відповідач [PERSON] ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» (а.с.6). Паспортом споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» визначено тип кредиту - беззалоговий; сума/ліміт кредиту - до 80 000 грн; строк кредитування - 12 місяців; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послу; спосіб надання кредиту шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; процентна ставка, відсотків річних 75; тип процентної ставки - фіксована. Оскільки сторонами було погоджено мінімальну та максимальну суму кредиту, процентну ставку, розміри щомісячного платежу і порядок його нарахування, про що зафіксовано у Паспорті споживчого кредиту, то суд вважає, що підписання відповідачем [PERSON] . Анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту в сукупності з розміщеними на офіційному сайті банку Умовами і Тарифами кредитування вказує на згоду і волевиявлення відповідача укласти договір про надання банківських послуг (кредиту). Отже, відповідно до вимог статей 3, 627 ЦК України підписавши Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та Паспорт споживчого кредиту, відповідач добровільно погодився на визначені умови кредитного договору і взяв на себе відповідні зобов`язання. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 284/157/20-ц, який відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, підлягає застосуванню при вирішення спірних правовідносин у справі, що розглядається. З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір надання банківських послуг, матеріали справи містять виписки по рахунках, які є первинними банківськими документами, які свідчить, що позивачем надавались, а відповідачем використовували кредитні кошти. Відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту від 15.03.2024 року, що свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Розмір визначеної заборгованості не становить предмет даного апеляційного перегляду, так як в цій частині рішення суду не оскаржується. Предметом даного розгляду є питання правомірності стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованих на тіло кредиту відсотків за користування кредитними коштами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.04.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором АВН0СТ155101710464696514 від 15.03.2024 року, становить 128\~050,45 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 80\~000,00 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 37\~003,49 грн., загальний залишок заборгованості за комісією 0,00 грн. та загальний залишок заборгованості за пенею 11\~046,96 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є зрозумілим і відповідачем не оспорюється. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості за процентами у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору. Відповідач [PERSON] свого зобов`язання по поверненню кредиту і відсотків не виконав, чим порушив вимоги ст.ст. 526, 629, 634, 1048, 1054 ЦК України. Дослідивши надані суду письмові докази, враховуючи проаналізовані норми права, а також те, що відповідач не скористався своїм правом і не подав відзив на позовну заяву і докази на спростування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором АВН0СТ155101710464696514 від 15.03.2024 року становить 128\~050,45 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 80\~000,00 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 37\~003,49 грн., загальний залишок заборгованості за комісією 0,00 грн. та загальний залишок заборгованості за пенею 11\~046,96 грн. -підлягають задоволенню. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн., сплата якого позивачем документально підтверджується платіжним дорученням № 6005315477047 від 03.04.2025 р.

Outcome: approved