Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

11.02.2025 року Балтським районним судом Одеської області постановлено ухвалу в справі № 493/1608/22 за позовом [PERSON] до ПП «Агрофон» за участі третьої особи Державного реєстратора Балтської міської ради Одеської області Карасюка В.І. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратор, якою позовну заяву залишено без розгляду. 17.02.2025 року до суду надійшла заява ПП «Агрофон», в інтересах якого діє представник адвокат Сердюков Ю.Л., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази понесених судових витрат. Представник ПП «Агрофон» просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надану правову допомогу, отриману від адвоката Сердюкова Б.Л., у розмірі 50000,00 грн. та судове засідання провести без його участі. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ковтонюк О.В. у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, в якій посилався на те, що розмір заявлених витрат завищений, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. На думку представника позивача, справедливим (співмірним) розміром витрат відповідача на професійну правничу допомогу є 1000,00 грн. Суд, ознайомившись із вимогами представника відповідача, запереченнями представника позивача, оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правової допомоги, який укладено між ПП «Агрофон» та адвокатом Сердюковим Б.Л., предметом якого є здійснення адвокатом захисту інтересів та представництво клієнта у всіх судах України. Згідно з п. 4.2. вищевказаного договору за результатами надання правової допомоги складається Акт. В Акті вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатом за будь якими з реквізитів Клієнта, вказаних у Розділі 10 цього договору, або надається під розпис. Відповідно до п.п. 4.4. договору розмір гонорару адвоката у судовій справі, або будь-яких інших дорученнях клієнта, є фіксованим і не залежить від кількості витраченого часу, кількості судових засідань, обсягу та кількості підготовлених, здійснення інших необхідних дій для представництва інтересів клієнта у судовій справі. 01.02.2023 року між адвокатом Сердюковим Б.Л. та ПП «Агрофон» укладено додаткову угоду про надання правової допомоги № 27/03-19, відповідно до якої сторони домовилися про те, що за виконання роботи за договором про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката, який клієнт зобов`язаний сплатити адвокату в судовій справі № 493/1608/22, є фіксованим і становить 50000,00 грн. Згідно Акту надання послуг до договору про надання правової допомоги № 27/03-19 від 13.02.2025 року, підписаного сторонами, розмір гонорару адвоката складає 50000,00 грн. за надання правової допомоги у суді першої інстанції. Підписанням Акту, клієнт підтвердив відсутність будь-яких зауважень чи претензій стосовно наданої правової допомоги. Разом з тим представник відповідача не надав детального опису наданих робіт (послуг). Акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №27/03-19 не містить опису робіт та послуг, які були надані адвокатом Сердюковим Б.Л. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Як визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону \~інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. До видів\~адвокатської діяльності\~належить,\~зокрема надання\~правової інформації,\~консультацій і\~роз`яснень\~з\~правових питань,\~правовий\~супровід\~діяльності юридичних\~і\~фізичних осіб,\~органів державної\~влади,\~органів\~місцевого самоврядування,\~держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до\~ст.\~30\~ЗУ\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність»\~гонорар є\~формою винагороди\~адвоката за\~здійснення захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги\~клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Пунктом 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема у положеннях ч. 5 та ч. 6\~ст. 137 ЦПК України відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Згідно ч. 5\~ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача, заперечуючи проти стягнення судових витрат, посилався на неспівмірність таких витрат зі складністю справи, обсягом виконаних робіт (послуг) та як таких, що не відповідають критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач, суд, врахувавши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи, що позови даної категорії не є складними за своєю суттю для підготовки, а також те, що заявлені представником відповідача витрати у сумі 50000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. Таким чином, вимоги представника відповідача про стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial