Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд: зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третьої частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року, до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, що стягуються на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області у справі № 379/2028/14-ц від 16.09.2014; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частки всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили; у зв`язку із зменшенням розміру аліментів, припинити стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягувалися на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області у справі № 379/2028/14-ц від 16.09.2014; стягнути судові витрати з відповідачки. Обґрунтування позиції позивача В обґрунтування позовної заяви зазначає, що з 01.06.2013 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16.06.2014 у справі № 379/2010/14-ц, розірвано. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . 16 вересня 2014 року рішенням Таращанського районного суду Київської області у справі № 379/2028/14-ц, у зв`язку з хворобою дитини, з позивача було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третьої частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. Також, даними рішенням було стягнуто разово з позивача на користь відповідачки 300 грн додаткових витрат, що викликані хворобою дитини. 20 вересня 2024 року по місцю проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] , позивачу стало відомо, що Таращанським районним відділом державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ), відкрито виконавче провадження за № 54089107 про стягнення аліментів по виконавчому листу за № 379/2028/14-ц, який виданий 09.09.2014. Крім того, відділом державної виконавчої служби в рамках даного виконавчого провадження стягується заборгованість по вказаному виконавчому листу. Оскільки позивач з 01.09.2014 добровільно перераховував відповідачці кошти на утримання сина, він вважає нарахування заборгованості зі сплати аліментів з 01.09.2014 незаконним. Крім того, позивач звертає увагу суду, що він є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 07 вересня 2021 року позивач уклав шлюб із [PERSON] . На утриманні позивача перебувають малолітні сини, дружина, а також син від попереднього шлюбу його дружини [PERSON] , 2013 р.н. В зв`язку зі зміною сімейного стану позивача, а саме наявністю крім малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на його утриманні ще двох малолітніх дітей та зміною його матеріального стану, оскільки позивач перебуває на військовій службі, що не дозволяє йому в повній мірі сплачувати аліменти і заборгованість по їх сплаті, позивач змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються, з однієї третьої частки на одну четверту частку всіх видів його заробітку щомісячно. У поданому відзиві на позовну заяву (а.с.54-138) представник відповідачки зазначає, що вимогу позивача про зменшення розміру аліментів сторона відповідачки не визнає. Вказує, що при визначенні розміру аліментів, які були стягнуті з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] , був врахований стан здоров`я дитини. Станом на даний час стан здоров`я дитини не покращився, дитина має статус особи з інвалідністю, потребує постійного лікування, що доводиться пакетом медичних документів, які додаються. Після ухвалення Таращанським районним судом Київської області зазначеного рішення про стягнення аліментів у позивача [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Цією обставиною представник позивача обґрунтовує свою вимогу про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача, не враховуючи ту обставину, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів, у відповідачки також народилися діти: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] [INFO] . Інший довід, викладений у позовній заяві, що на утриманні позивача перебуває син його дружини від попереднього шлюбу [PERSON] 2013 року, не заслуговує на увагу, оскільки позивач не зобов`язаний згідно закону його утримувати, так як не являється його батьком. Саме по собі перебування позивача на військовій службі не доводить зміну його матеріального стану, у зв`язку з чим також не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Та обставина, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів за період з дня звернення відповідачки до суду з позовом і по даний час, не має значення при вирішенні даної справи. Зазначена заборгованість утворилася в результаті ухиляння позивача від сплати аліментів з 2014 року по даний час, у зв`язку з чим на протязі всього зазначеного періоду часу відповідачці доводилось нести самій весь тягар витрат, пов`язаних з утриманням та лікуванням дитини. Вважає, що у позовній заяві не наведені та не підтверджені відповідними доказами обставини, які згідно ст. 192 СК України могли бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. В зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Процесуальній дії у справі 07.11.2024, з метою визначення підсудності, суддею від «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради отримано витяг щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачки. Ухвалою суду від 07.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 25.02.2025 прийнято позовну заяву у новій редакції, яка надійшла 06.02.2025 від представника позивача. Ухвалою суду від 25.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, задоволено клопотання представника відповідачки про виклик свідка. Ухвалою суду від 24.03.2025 задоволено клопотання представника відповідачки про витребування доказів, у судовому засіданні оголошено перерву. Позивач [PERSON] \~ у судовому засіданні 24.03.2025 пояснив, що він не заперечує надавати допомогу на виховання сина [PERSON] , який народився у період шлюбу з відповідачкою у 2013 році. З відповідачкою розірвали шлюб у 2014 році. У 2014 році відповідачка присудила аліменти у розмірі однієї третини доходів. Він на той час був офіційно безробітний, навчався. Інших дітей у нього на той час не було. У 2015 році він недовго офіційно працював, потім знову рахувався безробітним. З моменту повномасштабного вторгнення служить розвідником. У 2021 році він офіційно одружився з [PERSON] . [INFO] народився син [PERSON] . До цього у нього була цивільна жінка [PERSON] , зараз її прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] . З останньою жили три роки не розписувалися: з 2014 по 2017 рік. У 2015 році у них з [PERSON] народилася дитина. Зараз [PERSON] одружилася, працює на двох роботах, а чоловік в неї військовий. Він (позивач) допомагав відповідачці і після розлучення, завжди допомагав. Що він знаходиться у розшуку у виконавчій службі, дізнався тільки зараз. Він перераховував кошти на картку відповідачці. Коли у 2021 році відповідачка лікувала сина [PERSON] у Вінниці, він перевів відповідачці на картку 10000 грн. До судового процесу він пропонував відповідачці надати документи на хворобу [PERSON] , оскільки волонтери могли допомогти. Його батьки приїжджали до відповідачки і надавали їй фінансову допомогу. Зараз у нього знімається з всіх видів доходів 70 відсотків, оскільки йде погашення заборгованості. На утримання ще двох дітей залишається лише 30 відсотків доходів. Особою з інвалідністю він не є. Він неофіційно працював і перераховував відповідачці кошти, не завжди писав у призначенні платежу, що це аліменти. До війни не мав банківських карток, не користувався ними. Як тільки з`явилася картка одразу став перераховувати кошти. Спочатку перерахував приблизно 2000 грн. Відповідачка сказала, що це мало, він став перераховувати по 4,5 тисячі гривень. З 2014 до 2022 року він перераховував через термінали на рахунок відповідачки, чеки відсутні. Він платив майже кожен місяць, але були пропуски. Заборгованість була, але не така велика, як нарахувала виконавча служба. На сина [PERSON] перераховував такі ж суми. Служить безпосередньо у зоні бойових дій. Дружина зараз перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, до цього працювала у школі головним бухгалтером. Жінка не є особою з інвалідністю. З ними також проживає [PERSON] син жінки від іншого шлюбу. Батько [PERSON] трохи допомагав аліментами до війни, тепер не відомо де він. Заробітна плата у нього (позивача) приблизно 22 тисячі гривень. Доплати бувають коли він безпосередньо виконує бойові задачі. Представник позивача\~ адвокат\~Якименко О.В. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що крім [PERSON] , позивач утримує ще двох неповнолітніх дітей, плюс дитину дружини. Таким чином у позивача змінився сімейний та погіршився матеріальний стан. Він добросовісно захищає державу, поранений. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі. Пояснила, що син [PERSON] народився недоношений, з діагнозом ДЦП та епілепсія, він не ходе, постійно проходять лікування. В неї ще двоє молодших дітей від іншого шлюбу. У самого меншого, якому буде чотири роки, аутизм, також лікуються. У неї була банківська картка з 2014 року, закінчився строк дії, вона міняла картку. З 2014 по 2017 рік двічі мати позивача перераховувала аліменти через Укрпошту по 500 грн. Все, що йшло через банк підраховано. Виконавча служба оголошувала позивача у розшук, знайшли його у 2024 році. Вона вживала заходи для розшуку позивача: писала заяви у виконавчій службі та у поліцію. Позивача не можна було знайти. З іншим чоловіком вона одружилася у 2016 році, який працює оператором газової котельні у Луці, у нього мінімальна зарплата. Вона офіційно не працює, вони малозабезпечена родина. [PERSON] дитині ще інвалідність не встановлена. [PERSON] отримує соціальні виплати 7044 на місяць. За лютий місяць 2025 року через виконавчу службу отримала 20 тисяч гривень, це стягнення заборгованості плюс поточні аліменти. У 2021 році позивач перераховував їй 10000 гривень на операцію. Вона не домовлялась з новим чоловіком про те, що він буде утримувати [PERSON] , але він, як чоловік, по факту дає гроші на лікування. [PERSON] інвалідність встановили у 2016 році. За останній місяць було перераховано 14 тисяч гривень. Представник відповідачки адвокат Іллінський О.В. у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що [PERSON] у суді у 2014 році позов про стягнення аліментів в розмірі однієї третини визнав та рішення не оскаржував. Суд врахував стан здоров`я і матеріальне становищ дитини. У дитини стан здоров`я не покращився. У відповідачки також народилися інші діти. Позивач не зобов`язаний утримувати [PERSON] . Заборгованість зі сплати аліментів утворилася внаслідок ухилення позивача від сплати аліментів. У позивача збільшився розмір доходу. Щодо дитини, яку звати [PERSON] , то лише у 2021 році у свідоцтво про народження дитини вписаний позивач, це було шляхом подачі заяви у РАЦС. Відсутні докази, що позивач приймав участь у утриманні [PERSON] . Стягнення заборгованості по аліментам не стосується спору. У позові відсутня така підстава, як зміна матеріального стану. Лише зміна сімейного стану не є підставою для безумовного зменшення розміру аліментів. У відповідачки також збільшилась кількість дітей, їх троє. Утримання дитини [PERSON] має встановлюватися рішенням суду про встановлення факту. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 24.04.2025 пояснила, що працює продавцем у магазині «Новус». Проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі приблизно з 2013 або 2014 року. У 2015 році у них народився син [PERSON] . У неї було прізвище [PERSON] . Вони жили у [PERSON] , вона там і народилася. [PERSON] родом з с. Побережка, Київської області, він переїхав до них у [PERSON] . Відстань між цими населеними пунктами приблизно така, що на авто можна доїхати за 20-30 хвилин. У 2018 році перестали проживати з ним у цивільному шлюбі. Офіційно [PERSON] аліменти не платив, але постійно допомагав весь період. Він скидав гроші на картку кожен місяць. Якщо дитина хворіла, то ще додатково скидав гроші. У 2024 році скидав по 4,5 5 тисяч гривень. Вона брала довідку про те, що [PERSON] перебуває на матеріальному та фінансовому забезпеченні [PERSON] , у старости у селі. Писала заяву, а на другий день видали довідку. Староста з її слів знає про матеріальне та фінансове забезпечення. [PERSON] часто приїжджав до дитини, вітав з днем народження, забирав дитину. [PERSON] казав про фінансові проблеми. [PERSON] писав заяву у РАЦСі та його записали батьком дитини у свідоцтво про народження. Вона одружилася у 2021 році з Царалунгою, який працює вантажником, живе у Києві, у них одна дитина у сім`ї. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Степківської сільської ради Таращанського району Київської області 01.06.2023 за актовим записом № 2, який розірвано рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16.09.2014 справа № 379/2010/14-ц (дата набрання законної сили 27.09.2014) (а.с.9). Від спільного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.11), який має діагноз дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез із затримкою генетичного і мовленнєвого розвитку (а.с.126). Відповідно до медичної документації, дитина в період з моменту народження і по даний час неодноразово проходила обстеження, лікування та реабілітацію (а.с.66-126). 16.09.2014 Таращанським районним судом Київської області у справі № 379/2028/14-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та додаткових витрат у зв`язку з хворобою дитини, постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третьої частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць; стягнення разово з [PERSON] та користь [PERSON] 300 грн додаткових витрат, що викликані хворобою дитини. Рішення суду набрало законної сили 27.09.2014 (а.с.10). 15.12.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Таращанського РУЮ відкрито виконавче провадження № 45820008 з виконання виконавчого листа № 2/379/398/14, вданого 16.09.2014 Таращанським районним судом Київської області (а.с.127). 08.06.2017 державним виконавцем Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження № 54089107 з виконання виконавчого листа № 379/2028/14-ц, виданого 09.09.2014 Таращанським районним судом Київської області (а.с.14). 07.09.2021 позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб у Саратському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 74, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.13). Від вказаного шлюбу позивач та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). До складу сім`ї позивача входять дружина [PERSON] , син дружини від попереднього шлюбу [PERSON] , 2013 р.н., син [PERSON] , 2021 р.н. (а.с.16). Крім того, позивач має на утриманні малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.156, 173). Позивач перебуває на військовій службі, 07.04.2025 отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини вибухову травму, акубаротравму з перфорацією барабанної перетинки зліва, тинітус, гостру реакцію на стрес, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] № 1958 від 11.04.2025. Заборгованість позивача по сплаті аліментів за виконавчим листом № 379/2028/14-ц станом на 01.10.2024 становила 522\~342,67 грн (а.с.21-23), а станом на 01.02.2025 становила 451650,41 грн (а.с.178). За період з 01.10.2024 по 31.01.2025 нараховано аліментів на суму 59242,44 грн, а сплачено на суму 147765,41 грн. (а.с. 178). 17.08.2016 відповідачка і [PERSON] зареєстрували шлюб у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 68 (а.с.63). Від даного шлюбу відповідачка має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.64-65). 18.03.2019 державним виконавцем Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області у рамках ВП № 54089108 винесено постанову про встановлення позивачу тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 379/2028/14-ц, виданого 09.09.2014 (а.с.132-133). Також, 18.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про встановлення позивачу тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.134-135). Крім того, 19.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про встановлення позивача тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.136-137). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою\~статті 189 СК України\~передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ураховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та матеріальний стан, оскільки крім малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , він має на утриманні ще двох малолітніх дітей, крім того він перебуває на військовій службі. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до частини другої\~статті 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами\~статті 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, показання свідка [PERSON] , виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, виходячи із сімейного стану платника аліментів, а саме, наявності у позивача на утриманні трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також жінки [PERSON] , принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області у справі № 379/2028/14-ц від 16.09.2014 на користь відповідачки, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з однієї третьої частини усіх видів заробітку (доходу) на одну четверту частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Дана позиція узгоджується з висновками викладеними в постановах ВС: справа № 691/926/20 від 21 липня 2021 року, справа № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року та справа № 715/2073/20 від 29 вересня 2021 року, справа № 613/1404/23 від 27 листопада 2024 року.\~\~ Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1\~статті 131 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~з\~відповідачки на\~користь позивача\~слід стягнути\~понесені ним\~витрати по\~сплаті судового\~збору в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved