Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

І. Правовідносини сторін. У травні 2025 року заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі: Прилуцької міської ради, Національної служби здоров`я України (далі - Позивач), звернувся до суду з позовомдо [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа: комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради про стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позовну заяву мотивує тим, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 12023270330001476 від 04.11.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, за вчинення кримінального праовопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Судом встановлено, що 04 листопада 2023 року близько 18:00 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «LadaGranta», д.н.з. [NUMBER] , на вул. Київська в м. Прилуки, проявив неуважність, не переконався у безпеці маневру, не зреагував на появу велосипедиста, що рухався попутно, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та травматичний розрив лонного зчленування зі зміщенням, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день (висновок судово-медичної експертизи № 65 від 11.04.2024). Таким чином, відповідачем порушено норми пп. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.3 Правил дорожнього руху України, що перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та її наслідками. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» з 04.11.2023 по 23.11.2023, що підтверджується відповідною медичною довідкою та розрахунком вартості лікування. Загальна сума витрат на лікування склала 30 730,34 грн, з яких: за рахунок коштів Національної служби здоров`я України 22 136,41 грн; за рахунок місцевого бюджету 8 593,93 грн. Цивільний позов у межах кримінального провадження не подавався. Витрати на лікування потерпілого відповідачем не відшкодовані ні в ході досудового розслідування, ні після набрання ухвалою суду законної сили 30.01.2025. У зв`язку з цим позивач звертається до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] понесених витрат у порядку цивільного судочинства. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому суд відповідно\~ст. 19 ЦПК України\~вирішуючи питання про розгляд справи у спрощеному провадженні враховує ціну позову і складність справи. Також суд приймає до уваги клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно з відкриттям провадження у справі Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Згідно ч.1\~ст. 244 ЦПК України\~після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Відтак, 04.06.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. У судове засідання представник позивача прокурор Прилуцької окружної прокуратури Шкеть О.Д. з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представникпозивача Прилуцької міської ради Чернігівської областіу судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Представникпозивача Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання з`явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Його представник адвокат Матвієнко В.М.,зазначив, що грошові кошти передавалися потерпілому на лікування, відтак Відповідач відшкодував потерпілому усі витрати на лікування. У судове засідання з`явився свідок [PERSON] та перекладач жестової мови [PERSON] , який повідомив, що його лікування, проводилося за рахунок лікарні. Відповідач [PERSON] дійсно допомагав коштами для закупівлі окремих ліків та продуктів харчування, однак саме лікування витрати було бзкоштовним. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено,що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 12023270330001476 від 04.11.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвала суду набрала законної сили 30.01.2025. Цивільний позов у справі не заявлено(а.с 37). За результатами судового розгляду кримінального провадження провадженні № 12023270330001476 від 04.11.2023 встановлено, що 04 листопада 2023 року близько 18:00 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «LadaGranta», д.н.з. [NUMBER] , на вул. Київська в м. Прилуки, проявив неуважність, не переконався у безпеці маневру, не зреагував на появу велосипедиста, що рухався попутно, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновок судово-медичної експертизи № 65 від 11.04.2024 У вказаній дорожній обстановці водій [PERSON] порушив вимоги п. 1.3 Правил дорожнього руху України, а саме учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, п. 1.5 Правил дорожнього руху України, а саме дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян,завдавати матеріальних збитків, п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди. За інформацією КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, у зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради з 04.11.2023 по 23.11.2023, а саме 19 ліжко-днів, що підтверджується довідкою КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради від 28.02.2025 № 01-13/197, довідкою про затрати на лікування [PERSON] від 28.02.2025 № 01-13/197 (а.с. 13, 14). Фінансування КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради у 2023 році здійснювалося Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1758-Е123-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні (а.с.15-22). Таким чином, послуги закладу охорони здоров`я, у якому проходив стаціонарне лікування потерпілий [PERSON] , пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. За інформацією Національної служби здоров`я охорони України, у період проходження стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] у КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради між Національною службою здоров`я України та КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради було укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № №1758-Е123-Р000 (а.с.15-22). Отже, у період проходження стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради також фінансувалася за рахунок коштів за програмою медичних гарантій Національної служби здоров`я України. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КНП ««Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради є юридичною особою, засновником і власником якої є Прилуцька міська рада (а.с. 40). Статутом КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, затвердженим рішенням Прилуцької міської ради від 19.04.2029 №3 визначено, що власником та засновником Підприємства виступає Прилуцька міська рада Чернігівської області. Отже, КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської радиналежить до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Отже, частина коштів, зокрема, на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з місцевого бюджету. Таким чином, на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] ,у КНП «Прилуцькій центральній міській лікарні» Прилуцької міської радиу періоди з 04.11.2023 по 23.11.2023, що становить 19 ліжко-днів на лікування потерпілого витрачено кошти у загальній сумі 30 730,34 грн, з яких: за рахунок коштів Національної служби здоров`я України 22 136,41 грн; за рахунок місцевого бюджету 8 593,93 грн. V. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду. Відповідно до ч. 2 ст. 1191\~ЦПК\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1, 3ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Фінансування КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради у 2023 році здійснювалося Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської радита НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1758-Е123-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні (а.с.15-22). Перелік медичних послуг, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2023 році, визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2023 році, що затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 № 1464. Таким чином, послуги закладу охорони здоров`я, у якому проходив стаціонарне лікування потерпілий [PERSON] , пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок Державного бюджету України. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я»\~закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідно до ч. 1 ст. З\~Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»\~держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. За інформацією Національної служби здоров`я охорони України, у період проходження стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] у КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради між Національною службою здоров`я України та КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської радибуло укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1758-Е123-Р000 (а.с.15-22). Отже, у період проходження стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської радитакож фінансувалася за рахунок коштів за програмою медичних гарантій Національної служби здоров`я України. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КНП ««Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської радиє юридичною особою, засновником і власником якої є Прилуцька міська рада Чернігівської області (а.с. 40). Статутом КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради,затвердженим рішенням Прилуцької міської ради Чернігівської області від 19.04.2029 №3 визначено, що власником та засновником Підприємства виступає Прилуцька міська радаЧернігівської області. Отже, КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради належить до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Отже, частина коштів, зокрема, на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з місцевого бюджету. Таким чином, на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у «Прилуцькій центральній міській лікарні» Прилуцької міської ради у періоди з 04.11.2023 по 23.11.2023, що становить 19 ліжко-днів державою в особі Національної служби здоров`я України витрачено кошти у загальній сумі 30 730,34 грн, з яких: за рахунок коштів Національної служби здоров`я України 22 136,41 грн; за рахунок місцевого бюджету 8 593,93 грн. Витрати на лікування потерпілого, обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, тому суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача30 730,34 грнв рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, з них 22 136,41 грн до Державного бюджету України в особі Національної служби здоров`я України та 8 593,93 грн до місцевого бюджету. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру»\~визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих па захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4\~ст. 56 ЦПК України\~прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Конституційний Суд України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі №1-1/99 визначив, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у\~ст. 131-1 Конституції України\~та\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до\~ст. 131-1 Конституції України\~та\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Заступником керівникаПрилуцької окружної прокуратури порядку ст.23 Закону Про прокуратуру» було повідомлено Прилуцькуміську раду Чернігівської області та Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та про необхідність вжиття заходів реагування, а в подальшому і про подачу позовної заяви в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради та Національної служби здоров`я України. Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21). VІ. Розподіл судових витрат. Прокурором при зверненні до суду судовий збір не сплачено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved