Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» (по\~тексту \~ТОВ «ФК«КЕШ ТУ ГОУ», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (по тексту [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №115866 від 01.03.2020 в загальній сумі, що складає 9800,00 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн, а також витрат на професійну правову допомогу, який згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку складає 10500,00 грн. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначив,\~що вказаний договір був укладений у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 01.03.2020; строк кредиту: 14 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. За покликанням позивача, 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Загальний розмір заборгованості, за яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до відповідача, станом на 13.01.2025 становить 9800,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 2000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 7800,00 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу по справі подати відзив на позов. 09.05.2025 представником позивача направлено до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Представник позивача в судове засідання 13.06.2025 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити справу згідно вимог чинного законодавства, а також просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи його завищеним. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір № 115866 про надання фінансового кредиту. Згідно з п.п. 1.1 ТОВ «ЗАЙМЕР» надає клієнту фінансовий кредит в сумі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Суд враховує, що кредит надавався строком на 14 днів, тобто до 14.03.2020. Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п.1.2 договору). Згідно умов кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу; тип процентної ставки фіксована (п.1.3 договору); кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.1.4 договору); датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п.1.5 договору). Необхідно зазначити і те, що у кредитному договорі були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №115866 від 01.03.2020 сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, де зазначена сума до оплати 2560,00 грн. Згідно довідки про ідентифікацію, ТОВ «ЗАЙМЕР» підтверджує, що [PERSON] ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор - KL9435. Дата відправки ідентифікатору позичальнику - 01.03.2020. Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380986438907. Як убачається з інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 25.02.2025 № 1456/02 на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 01.03.2020 в 14:16:05 в сумі 2000,00 грн за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , з описом - видача кредиту № 115866. Отже, ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку [PERSON] , зазначену ним у договорі суму грошових коштів в розмірі 2000 грн., а останній їх отримав. 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №115866 від 01.03.2020 в сумі 9800,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7800,00 грн. 13.01.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 115866 від 01.03.2020. Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 115866, наданого «ФК КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість станом на 13.01.2025 (включно) складає 9800,00 грн. При цьому прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 7800,00 грн. Згідно виписки з особового рахунка станом на дату 13.01.2025 заборгованість за кредитним договором №115866 від 01.03.2020 не погашена, а нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не здійснювало. Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~статті 207 ЦК України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). В силу частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень\~статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~(тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі\~Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону;\~заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону;\~вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону №675-VIII\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками договір кредиту є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а кредитор має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти договір кредиту у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. \~ \~ \~ \~Предметом виконання грошового зобов`язання за договором кредиту є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності договору кредиту, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Як вбачається із матеріалів справи, 01.03.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено в електронній формі договір №115866 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 2000,00 грн строком на 14 днів безготівковим шляхом. Відповідно до п. 1.3 вказаного договору за користування кредитом клієнт сплачує ТОВ «ЗАЙМЕР» 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки\~- фіксована. Після закінчення строку кредитування відповідач не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. У подальшому за договорами факторингу ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило право вимоги за цим договором кредиту ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] не виконав своїх обов`язків за договором кредиту, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути борг за цим договором. Оскільки [PERSON] отримані кошти у визначений договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 2000 грн за договором кредиту №115866 від 01.03.2020. Що стосується розміру відсотків за користування грошовими коштами за вказаним договором кредиту, то суд зважає на наступне. Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за кредитним договором №115899 від 01.03.2020 становить 9800 грн., з яких 2000 грн.\~прострочена заборгованість за тілом кредиту, 7800 грн -\~прострочена заборгованість за процентами. На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за договором кредиту №115866 позивачем надано суду розрахунок заборгованості за період з 01.03.2020 по 13.01.2025, який не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача по відсотках в сумі 7800,00 грн, а саме - в ньому не зазначено періоду нарахування таких відсотків, процентна ставка. Отже, позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків в сумі 7800,00 грн із врахуванням умов договору кредиту. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мало місце продовження строку кредитування відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту № 115866. При цьому згідно графіку розрахунків (додаток № 1 до договору) сума нарахованих процентів за 14 днів кредитування становить 560,00 грн. Суд констатує, що договором кредиту №115866 від 01.03.2020 не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 14 днів. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором кредиту №115866 від 01.03.2020 проценти за користування грошовими коштами можуть бути нараховані лише протягом 14 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами за цим договором, з врахуванням умов договору щодо розміру добового відсотку за користування коштами та розміру наданого кредиту - 2000 грн., який відповідачем не погашався, складає 560 грн (2000 грн. х 2 : 100 х 14 днів) = 560 грн). Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 560 грн відсотків за договором кредиту, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 115866 від 01.03.2020 в розмірі 2560,00 грн, а саме: 2000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 560,00 грн -\~заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог (26, 12%) у розмірі 632,73 грн. У частині заявлених витрат на правничу допомогу, суд врахував наступне. Частиною 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В.; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; акт про отримання правової допомоги від 05.05.2025; рахунок №05.05.2025-20 від 05.05.2025; платіжна інструкція №38334 від 05.05.2025 про оплату правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Пархомчуку С.В., серії КС № 8096/10. У позовній заяві та акті про отримання правової допомоги від 05.05.2025 наведений розрахунок витрат адвоката на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що по даній справі були надані наступні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості (2000,00 грн); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики (5000,00 грн); інші клопотання (3000,00 грн) та канцелярські витрати (500,00 грн). Варто зауважити, що сплата судового збору та канцелярські витрати не входять до витрат на правничу допомогу. Зважаючи на той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, враховуючи, наявність заяви відповідача про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, а також те, що позовну заяву задоволено частково, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial