Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Хомича А.Г. звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення прийняте Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.02.2020 (без номеру) про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та її сина [PERSON] та поновити їх реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі заяви поданої 20.10.2016 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було зареєстровано позивача її та неповнолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 28.02.2020 Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації прийнято рішення про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та її сина [PERSON] на підставі того, що під час подання заяви про реєстрацію місця проживання заявником не було зазначено, що на квартиру накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 15.11.2007. Позивач зазначає, що для реєстрації місця проживання до відділу надала всі необхідні документи, які передбачені зоконодавством України, будь-яку іншу інформацію вона надавати не зобов`язана. Після подання скарги Державною міграційною службою проведено перевірка та на адресу Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було направлено акт проведення перевірки відповідності до вимог законодавства факту скасування місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання, у якому зазначені дії визнані неправомірними та надано час для усунення виявлених порушень. Проте, порушення так і не були усунуті. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.02.2025 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України. На виконання вимог ухвали суду від 03.02.2025 представником позивача подано позовну заяву в новій редакції. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2025 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. 06.03.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому він заперечував проти позову, вважав його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обгрунтування поданого відзиву зазначає, що позивач всупереч вимогам Закону України «Про іпотеку» та всупереч прямій забороні договору іпотеки зареєструвала своє місце проживання та свого неповнолітнього сина в квартирі, яка є предметом іпотеки. Єдиною метою позивача зміни місця реєстрації було небажання виконувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03.01.2014 у справі 756/16790/13-ц, де предметом розгляду є звернення стягнення на квартиру як предмета іпотеки. Окрім того, зазначає що 03.02.2020 він став одноособовим власником квартири як переможець проведених ДП «СЕТАМ» публічних електронних торгів з реалізації квартири як предмета іпотеки на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2014 у справі № 756/16790/13-ц. 18.02.2020 він, як власником квартири, подав скаргу до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови у знятті з реєстрації позивача як колишньої власниці квартири, а також її сина. У відзиві відповідач також посилається на те, що позивач не залучила належного співвідповідача Оболонську районну в м. Києві державну адміністрацію, рішення якої оскаржується позивачем, що є підставою для залишення позову без розгляду. 23.04.2025 представник позивач надіслав до суду відповідь на відзив. 29.04.2025 року відповідач надіслав до суду додаткові пояснення у справі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши позицію позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. 15.11.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/3796/82/64377, згідно умов якого остання отримала від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти в сумі 412 080,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зареєстрований в реєстрі за № 2239. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 06.06.2000 на підставі наказу від 24.05.2000 № 650-С/К. 19.09.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22033127468, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 61 855 доларів США, строком на 120 місяців зі сплатою 15% річних. 19.09.2008 року між цими сторонами укладено договір іпотеки до кредитного договору № 22033127468, відповідно до умов якого іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з умов кредитного договору № 22033127468, шляхом передачі позивачем в іпотеку банку предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/3796/82/64377. 10.09.2010 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 22033127468 про реструктуризацію кредиту, відповідно до умов якого тимчасово на періоди з 19.09.2010 по 18.09.2011 зменшено розмір щомісячного платежу відповідача з остаточною датою погашення кредиту 19.09.2028. 23.11.2011 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту, відповідно до якого тимчасово на періоди з 19.12.2011 по18.12.2012 було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором. На підставі цієї угоди фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на календарний день з дня закінчення відстрочки сплати відсотків, а саме 03.01.2013 на суму залишкової заборгованості за відсотками. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2014 у справі № 756/16790/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.07.2021, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності, в рахунок погашення заборгованості в сумі 808 729, 40 грн, що утворилася за кредитними договорами № 014/3796/82/64377 від 15.11.2007 та № 22033127468 від 19.09.2008. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів та за рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку предмета іпотеки, задовольнити вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за кредитними договорами № 014/3796/82/64377 від 15.11.2007 № 22033127468 від 19.09.2008 у розмірі 808 729 грн 40 коп. з визначенням початкової вартості предмету іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 1 015 612 грн. 09.01.2020 ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2014 у справі № 756/16790/13-ц, лот № 395329, а саме квартири [ADDRESS] . Відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» за № 459702 про проведені електронні торги від 09.01.2020 [PERSON] визнано переможцем торгів по лоту № 395329. Зазначені обставини встановлені у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 756/7614/21 та в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. 20.10.2016 на підставі заяви позивача Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, зареєстровано її та сина [PERSON] місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На момент вчинення таких дій позивач була власником спірної квартири і мала безумовне право на користування та володіння нею. Її правомочності як власника щодо розпорядження квартири були обмежені іпотекою. Позивач [PERSON] для реєстрації місця проживання надала всі необхідні документи для реєстрації свого місця проживання та сина, які передбачені ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в редакції чинній на момент вчинення таких дій. На момент укладання договору іпотеки місце проживання неповнолітнього [PERSON] у спірній квартирі зареєстровано не було. Зі змісту договору іпотеки вбачається, що [PERSON] як іпотекодавець гарантувала, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не зареєстровані та не проживають малолітні та неповнолітні діти, а також відсутні неповнолітні діти, що мають право користування предметом іпотеки (п. 5.1и). Окрім того, згідно п. 5.3 договору іпотеки іпотекодавець має право вчинювати будь-які юридично значимі дії щодо предмета іпотеки, виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя, зокрема, передавання предмета іпотеки у користування. Частиною третьою статті 9 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки у користування. Згідно з частиною третьою статті 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що всупереч положенням договору іпотеки та ст. ст. 9,12 Закону України «Про іпотеку» позивач зареєструвала своє та свого сина місце проживання у квартирі, яка предметом іпотеки, без згоди іпотекодержателя. Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З огляду на вказані вище положення закону, питання щодо правомірності реєстрації місця проживання позивача та її сина можуть бути предметом самостійних вимог, проте вимоги в даному позові не заявлені. 28.02.2020 Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації прийнято рішення про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та її дитини [PERSON] на підставі того, що під час подання заяви про реєстрацію місця проживання від 20.10.2016 заявником не повідомлено, що на квартиру накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 15.11.2007. Згідно акту проведення перевірки відповідності до вимог законодавства факту скасування відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації реєстрації місця проживання громадянки [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання від 26.08.2020 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (п. 3.1), так як на момент здійснення реєстрації місця проживання (20.10.2016) законодавством не передбачалося подання письмової згоди відповідного іпотекодержателя та обмежень щодо реєстрації місця проживання власника житла та членів його сім`ї в житлі, у разі передачі його в іпотеку, отже рішення про скасування відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації реєстрації місця проживання громадянки [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , являється неправомірним та не відповідає вимогам п. 28 Правил. Також, зокрема, не передбачено проведення перевірки підстав реєстрації місця проживання за заявою третьої особи. В травні 2021 року позивач, діючи в своїх інтересах та в інтересах свого сина [PERSON] зверталася до суду з аналогічними позовними вимогами, вимоги заявлялися до відповідача Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (справа № 756/7614/21). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.09.2022, задоволено позовні вимоги, скасовано рішення, прийняте Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.02.2020 року про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Зобов`язано Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації поновити реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проте, постановою Верховного Суду від 01.03.2023 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 20.09.2022 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до пункту 26 постанови КМУ від 02.03.2016 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) та ін. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням того, що на момент прийняття Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації реєстрації рішення про скасування зареєстрованого місця проживання позивача [PERSON] та її сина [PERSON] були відсутні законні підстави, а саме рішення суду, яке набрало законної сили щодо позбавлення їх права на житло, суд вважає, що оскаржуване рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. Разом з цим, поновлюючи права позивача, порушені неправомірним рішенням суб`єкту владних повноважень, суд вважає правильним зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації поновити реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3875, 84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved