Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме, заборонити [PERSON] наближатись до [PERSON] та малолітньої дитини на 200 метрів до місця проживання, перебувати в місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви покликається на те, що з\~2016\~року і по теперішній час вона та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах та проживають однією сім?єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з\~2024\~року сварки між нею та [PERSON] були систематичні, проте, не всі зафіксовані у встановленому порядку. Серед зафіксованих проявів домашнього насильства з боку [PERSON] 17.04.2025р. близько 17:00 за адресою: [ADDRESS] винник конфлікт між нею та [PERSON] в ході якого останній вчиняв психологічний тиск, який проявляється в погрозах різного характеру, у т.ч. погрози застосування фізичного насильства, залякування, приниженні і образи нецензурними словами, він постійно вчиняє сварки, для чого використовує будь-які незначні приводи, особливо, коли перебуває в стані алкогольного сп?яніння, у тому числі і в нічний час, а також час від часу погрожує фізичною розправою внаслідок чого відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення №\~010269. Також, зазначила, що на даний час існує реальна загроза продовження домашнього насильства щодо неї та їхньої малолітньої дитини з боку чоловіка, тобто існують обгрунтовані ризики настання більш тяжких наслідків для їхнього психічного, а можливо і фізичного здоров?я. Зважаючи на те, що спільна донька є малолітньою, вона проживає разом з донькою за адресою: [ADDRESS] та ходить на роботу для забезпечення усіх потреб їхньої спільної дитини, оскільки [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги, а інше майно в неї відсутнє. У зв`язку з насильницькими діями кривдника впродовж тривалого часу по відношенню до неї, змушена для забезпечення безпеки звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав. Просить заяву задоволити. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав, що викладені у такій, просить заяву задоволити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, зазначив, що з\~2016\~року перебував із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Однак, ці відносини припинені і відновлювати їх він наміру немає. Жодного насильства щодо заявниці чи дітей він не вчиняв і не вчиняє. Однак, заявниця не бажає залишати належну йому квартиру, незважаючи на те, що їй на праві власності належить житло в смт.Добротвір, через це і виникають конфлікти, однак, жодного насильства при цьому він не вчиняє. Просить відмовити у видачі обмежувального припису, оскільки для такого немає підстав, крім того, таке призведе до позбавлення його єдиного житла. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , та заінтересована особа, [PERSON] з\~2016\~року перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.01.2023р. серія [NUMBER] . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою : [ADDRESS] . Згідно з актом №5 від 07.05.2025 заявниця та її неповнолітній син [PERSON] проживають за тією ж адресою без реєстрації. Предметом доказування у даній категорії справ є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п.п.3,7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у\~судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;\~2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;\~5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник-особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). В обґрунтування вимог заяви, заявник покликається на те, що [PERSON] постійно вчиняє відносно неї дії, пов`язані з словесними образами, погрозами, фізичним насильством. Проте, на підтвердження зазначених обставин заявником надано суду лише копію терміново заборонного припису відносно кривдника серії АА№610269 від 17.04.2025 року, однак, якість такої позбавляє можливості його прочитання, а відтак зміст даного терміново заборонного припису незрозумілий. Окрім того, з наданої інформації, яка витребовувалась судом з ВП №2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, вбачається, що відносно [PERSON] протоколи про адміністративні правопорушення не складались. Обставини, щодо відсутності рішень, постановлених в порядку КУпАП відносно [PERSON] , які б підтверджували факти вчинення ним домашнього насильства, підтвердили в судовому засідання сторони. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може грунтуватись на припущеннях, а згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, заявником не надано суду жодних доказів того, що заінтересована особа [PERSON] чинить систематичне домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, як і доказів того, що вжиті заходи, а саме винесення терміново заборонного припису відносно кривдника, не вплинули на поведінку [PERSON] і він продовжує вчинення протиправних дій. Відтак, у зв`язку із відсутністю доказів, які б підстверджували вище наведені обставини, суд вважає, що підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що судом не встановлено випадків систематичного домашнього насильства відносно заявника, а також і ризиків настання насильства у майбутньому, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису слід відмовити.

Outcome: dismissed