Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

14 лютого 2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана в його інтересах представником - адвокатом Рішко Сергієм Івановичем до Служби у справах дітей Пилипецької сільської ради Закарпатської області, Приватної організації «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок», треті особи: Служба у справах дітей Хустської районної військової (державної) адміністрації Закарпатської області, Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що у період з серпня 2015 року по жовтень 2022 року Позивач проживав однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. У той же час [PERSON] продовжувала перебувати у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] , який було зареєстровано 31.01.2014 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №83. У цей період у Позивача та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , то у відповідності до вимог ст. 122 СК України саме [PERSON] був записаний батьком дітей. При цьому саме Позивач є біологічним батьком цих дітей. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.10.2017 оку у справі №569/8144/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 23.01.2018. У грудні 2019 року [PERSON] завагітніла від Позивача. [INFO] в смт Воловець Закарпатської області [PERSON] народила доньку [PERSON] . Оскільки позивач та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а сам Позивач був у від`їзді та не мав змоги звернутися до органів ДРАЦС із заявою про визнання батьківства за донькою, то 15.10.2020 Воловецьким районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за заявою матері у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем та громадянством матері, ім`я та по батькові батька дитини були записані за її вказівкою. При цьому [PERSON] фактично вказала дані Позивача в якості імені та по батькові батька доньки. У жовтні 2022 року Позивач та [PERSON] припинили фактичні шлюбні відносини. Після цього [PERSON] разом з дітьми залишилася проживати в [ADDRESS] . У лютому 2024 року [PERSON] залишила дітей у Приватні організації «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок» (далі - ДМ «Затишок») та поїхала у невідомому напрямку. Як стало відомо позивачу із відкритих джерел, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2024 у справі №302/656/24 було задоволено позов органу опіки та піклування Пилипецької сільради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме: позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 (однієї другої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.05.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 16.12.2024. З метою підтвердження батьківства шляхом проведення ДНК експертизи, 06.01.2025 за спільною згодою Позивач, дітей та представників ДМ «Затишок» звернулися до медичної лабораторія ПП «АСТРА-ДІА» та здали біологічні зразки для проведення генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства Позивача щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку про біологічне батьківство №MGU1539 від 25.01.2025, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, імовірність батьківства Позивача щодо [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999942452%, т.т. [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини. Згідно Висновку про біологічне батьківство №MGU1539 від 25.01.2025, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, імовірність батьківства Позивача щодо [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999863056%, т.т. [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини. Згідно Висновку про біологічне батьківство №MGU1539 від 25.01.2025, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, імовірність батьківства Позивача щодо [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999999801%, т.т. [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Рішко С.І. не з`явилися, проте представником позивача подано до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за наведеними у ньому підставами. Представник відповідача - Служба у справах дітей Пилипецької сільської ради Закарпатської області у судове засідання не з`явився, проте до суду подав письмову заяву про проведення судового засідання без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач - Приватна організація «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок» подали заяву від 10.06.2025, якою просили провести розгляд без їх участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Хустської районної військової (державної) адміністрації Закарпатської області в судове засідання в особі уповноваженого представника не з`явився, проте до суду подав письмову заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника та за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги визнали та не заперечили проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хустський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання в особі уповноваженого представника не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи №302/223/25, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у взаємозв`язку з викладеними й визнаними сторонами фактичними обставинами, суд доходить таких висновків. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт Воловець Воловецького району Закарпатської області, та у відомостях про «батька» записаний [PERSON] , а у відомостях про «матір» зазначено [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до Висновку про біологічне батьківство №MGU1539 від 24.01.2025, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] становить 99,999999%, та є біологічним батьком дитини. Згідно з відомостями висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-25/6423-БД від 22.05.2025 [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події становить не менше 99,9999999%. Висновок судово-психіатричного експерта є повним, чітким та обґрунтованим, не суперечить наявним у справі доказам, відтак не викликає сумнівів у його правильності. На підставі відомостей висновку судової молекулярно-генетичної експертизи у взаємозв`язку з іншими доказами по справі суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Положеннями ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що у разі, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Статтею 128 СК України унормовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Приписами ч.2 ст.128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 2 ст.136 СК України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається з пред`явленого до суду позову, позивач [PERSON] визнає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено); Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, які застосовуються судом як стала й передбачувана практика правозастосування відповідних приписів матеріального права, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.20 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно положень ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відтак враховуючи наведене, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , - для захисту інтересів неповнолітньої дитини і біологічного батька, суд визнає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved