Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У середині квітня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 01 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір про споживчий кредит № 4276672. За вищезазначеним договором ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 15 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5,00% за кожен день користування кредитом, а також сплатити комісію за надання кредиту за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово, що становить 950 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому в нього виникла заборгованість за договором про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року в розмірі 40325 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення права вимоги 34375 гривень 00 копійок; заборгованість за комісією 950 гривень 00 копійок. У подальшому, на підставі договорів факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за вищевказаним договором. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 40325 гривень 00 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 16000 гривень і витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Вак О.В., направила до суду заяву (відзив) на позовну заяву, в якій зокрема зазначила, що відповідач вказаний позов визнає частково, оскільки не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків, вважає, що останні мають нараховувати виключно протягом строку кредитування. Справу просила розглянути без її з відповідачем участі. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М., направила до суду відповідь на відзив, яким наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того зазначила, що строк користування кредитом продовжується у разі наявної непогашеної заборгованості, тому відсотки позивачем нараховані вірно. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Побєдаш Х.М., у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, врахувати подані заперечення та повністю задовольнити позовні вимоги. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини встановлені судом і зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 01 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір про споживчий кредит № 4276672, за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень. [PERSON] зобов`язався протягом 15 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5,00% за кожен день користування кредитом, а також сплатити комісію за надання кредиту за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово, що становить 950 гривень (а.с. 24-27). ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором і надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «КБ «ПриватБанк» №1693589116 від 01 липня 2021 року (а.с. 67). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл. 48 «Виконання зобов`язання», гл. 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.\~ч.\~3,\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 12 ст. 11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов`язується повертати кредит і сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «J75898». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» в електронній формі (а.с. 66). Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Встановлено, що 16 грудня 2021 року укладено договір факторингу №16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за договором про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року (а.с. 11-19). Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення № 313550010 від 20.12.2021, копією акту приймання-передавання Реєстру Боржників від 16 грудня 2021 року та копією Реєстру боржників (а.с. 20-23, 28, 29). 10 березня 2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року (а.с. 30-40). Вказана обставина підтверджується копією Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 березня 2023 року, копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10 березня 2023 року копією Реєстру Боржників і Витягу з нього (а.с. 41-46). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року. Як вбачається із змісту позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40325 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення права вимоги 34375 гривень 00 копійок; заборгованість за комісією 950 гривень 00 копійок. У поданому відзиві на позов представник відповідача зазначила, що відповідач вказаний позов визнає частково, оскільки не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків, вважає, що останні мають нараховувати виключно протягом строку кредитування. Таким чином, з урахування визнання представником відповідача і самим відповідачем позовних вимог, що стосуються тіла кредит та комісії за договором про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року, суд їх визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 5000 гривень 00 копійок і за комісією 950 гривень 00 копійок. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за вказаним договором, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Так, строк дії договору про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року становить 15 днів. Виходячи з умов вказаного договору, враховуючи залишок заборгованості за кредитом 5000 гривень, має місце наступний розрахунок: - відсотки за користування в період з 01.07.2021 по 16.07.2021 (15 днів) становлять: 5000*2,50%*15 = 1875,00 грн відповідно до п. 1.5.2.; - відсотки за користування в період з 17.07.2021 по 14.09.2021 (60 днів) становлять: 5000*5,00%*60 = 15000,00 грн відповідно до п.2.3.1.2 договору. Отже, сума заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит № 4276672 від 01 липня 2021 року становить 16875 гривень (1875 + 15000). З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 22825 гривень 00 копійок, з яких заборгованість: заборгованість за тілом кредиту 5000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 16875 гривень 00 копійок, заборгованість за комісією 950 гривень. У задоволенні решти заявлених позовних вимог, необхідно відмовити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів №0514570118 від 16 квітня 2025 року вбачається, що при зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр» сплачено судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок (а.с. 1). Оскільки позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, а саме на 56,6 % (22825,00 / (40325,00 / 100)), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1371 гривня 08 копійок ((2422,40/100) х 56,6%) грн. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювало АО «Лігал Ассістанс», на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а.с.55-57). Зі змісту заявки на надання юридичної допомоги №395 від 01 березня 2025 року (а.с. 58) та Витягу з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року (а.с.59) вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Коллект Центр» становить 16000 гривень. Заявлені позивачем понесені витрати на правничу допомогу суд вважає обґрунтованими. Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню пропорційно на 56,6 % на суму 9056 гривні 00 копійок (16000 / 100 х 56,6%). На підставі викладеного та

Outcome: partial