Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У березні 2025 року представник позивача адвокат Булава О.П. звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнив, в якому просив визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що внаслідок смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина на спірне майно. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 10.04.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] замінено неналежного відповідача Почаївську міську раду на належного Кременецьку міську раду. 08.05.2025 представником відповідача Галатович І.П. подано заяву про визнання позову та про розгляд справи без участі представника Кременецької міської ради. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.05.2025 продовжено строк розгляду справи. 05.06.2025 представник позивача Булава О.П. подав заяву про уточнення позовних вимог. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 лютого 2017 року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис № 18. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.1987 вбачається, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію № 00049755066 від 27.02.2025 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . З довідок директора Почаївського психоневрологічного будинку-інтернату № 24/01-15 та № 25/01-15 від 30.01.2025 вбачається, що [PERSON] , 1947 року народження та [PERSON] , 1922 року народження знаходилися в будинку-інтернаті на повному державному забезпеченні та були зареєстровані по [ADDRESS] на день смерті. З витягу з Реєстру Почаївської територіальної громади № 2024/012075731 від 07.10.24 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 13.05.2016 по [ADDRESS] . З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80000338 від 06.02.2025 вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи № 73612185, дата заведення 06.02.2025, спадкодавець: [PERSON] , дата смерті: [INFO] . З довідки № 104/02-27 від 14.02.2025, виданої виконкомом Кременецької міської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №5 Сапанівської сільської ради за 1995-2000 роки в господарстві за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] значилися: [PERSON] голова господарства, [INFO] , 02.02.2000 вибула в інтернат м. Почаїв; [PERSON] дочка, [INFO] , 02.02.2000 вибула в інтернат в м. Почаїв; [PERSON] внук, [INFO] , в 1996 вибув на навчання в школу-інтернат у м. Заліщики. Відповідно до висновку про ринкову вартість, виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість домоволодіння по [ADDRESS] 96459 (дев`яносто шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень. З постанови приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Левандовської М.В. від 06.02.2025 вбачається, що 06.02.2025 приватним нотаріусом заведена спадкова справа №10/2025 до майна [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала за адресою: [ADDRESS] , яка прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємець, який прийняв спадщину, тобто такий що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. 06.02.2025 до приватного нотаріуса звернувся [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав його матері [PERSON] , як спадкоємець, що прийняв спадщину за законом, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії оскільки він не надав документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Отже, між сторонами виник спір з приводу спадкування. Оцінка суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою\~статті 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою\~статті 5 Цивільного кодексу України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня\~1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»\~(втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , спірний житловий будинок є будинком садибного типу, рік спорудження 1939. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийнявши визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого, що [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина на спірне майно. Позивач є спадкоємцем першої черги. Спадщину прийняв. Відповідач позов визнав. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved