Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

01.11.2024 року адвокат Брайляк Е.Я., в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської м/ради про скасування усиновлення. Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (після усиновлення [PERSON] ), громадянином [PERSON] , [INFO] , яке було здійснене на підставі рішення Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області від 13.09.2022 року (справа №348/881/22). В актовому записі про народження дитини №1988, який зроблений відділом ДРАЦС у м.Івано-Франківську, Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) від 03.11.2022 року: - прізвище дитини « [PERSON] » - залишити без змін; - по-батькові дитини « [PERSON] » - залишити без змін; - у графі «Батько дитини» прізвище, ім`я, по-батькові, « [PERSON] » - залишити без змін. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Брайляк Е.Я. заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] (в режимі ВКЗ) позовні вимоги [PERSON] визнав. Суду пояснив, що в нього не склалося життя з позивачем [PERSON] , оскільки вона знайшла собі іншого чоловіка, в зв`язку з чим їхній шлюб було розірвано Надвірнянським р-нним судом Івано-Франківської області влітку 2024 року. Зазначив, що ще перебуваючи в шлюбі він не зміг знайти контакт з усиновленою ним дитиною - [PERSON] . Між ними не складалися довірливі стосунки, вона не сприймала його як батька, а ставилася як до зовсім чужої людини. В зв`язку з чим він припинив спілкування з дитиною. На даний час в нього також є інша сім`я, тому він не планує і не бажає витрачати своє життя на чужу для нього дитину, відповідно, не буде і піклуватися про неї. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Представники третьої особи в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки це може порушувати інтереси малолітньої дитини - [PERSON] , яка крім того хворіє оскільки має діагноз «синдром Дауна ». Усиновлюючи дитину відповідач [PERSON] знав, що дитина хворіє, що її потрібно матеріально і морально підтримувати та виховувати. Вважають що розлучення та неприязні відносини, які склалися між подружжям не є підставою для скасування усиновлення дитини. Усиновлюючи [PERSON] , її матір - [PERSON] і відповідач [PERSON] усвідомлювали яка це відповідальність, тобто на що вони йдуть. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників третьої особи, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, згідно з ч.4 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що з 30.06.2020 року по 17.07.2024 року позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . З`ясовано також, що після одруження відповідач [PERSON] виявив бажання удочерити дочку позивача - [PERSON] , [INFO] , не будучи її біологічним батьком. Мати дитини- [PERSON] не заперечувала та дала згоду на усиновлення відповідачем своєї дитини. Як перевірено судом, 09.06.2022 року відповідач по даній справі - [PERSON] подав до Надвірнянського р-нного суду заяву про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . 13.09.2022 року Надвірнянським р-нним судом Івано-Франківської області прийняте рішення, яким заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування служби у справах дітей Надвірнянської м/ради, [PERSON] , [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини - задоволено. Ухвалено здійснити усиновлення малолітньої дитини громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Івано-Франківськ, громадянином України [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Івано-Франківськ. Внести зміни в актовий запис про народження №1988 від 18.09.2013, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, а саме: - прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - по батькові дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - у графі «Батько дитини» прізвище, ім`я, по батькові « [PERSON] » змінити на « [PERSON] » (а.с.9-11). Разом з тим, судом встановлено і наступні обставини: 17.07.2024 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, вирішення сімейних проблем, різне розуміння подружніх обов`язків, виховання дитини тощо. Представник позивача стверджує, що відповідач не зміг встановити емоційний зв`язок з дитиною, вибудувати довірливі, емоційні та виховні відносини, які є характерними для справжнього батьківства, не спромігся стати підтримкою та джерелом стабільності для дитини, створити сімейне середовище, де дитина відчувала б себе захищеною та важливою частиною родини. А після припинення шлюбних відносин, припинилося і будь-яке спілкування між ними (між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ). Відповідач перестав цікавитися дочкою та виконувати свої батьківські обов`язки, не приймає жодної участі в житті дитини, не спілкується з нею, не піклується про її духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я дитини, враховуючи те, що він про нього (стан здоров`я дитини) обізнаний, зокрема про те, що дитина є інвалідом з дитинства та потребує посиленого медичного контролю та заходів реабілітації, не забезпечує необхідного харчування, лікування, проведення дозвілля, тощо. Окреме проживання та небажання спільного перебування, відсутність сімейного життя не забезпечує прав та інтересів малолітньої дитини. Опікою дитини займається виключно мати [PERSON] . Наведене не заперечив в судовому засіданні і сам відповідач [PERSON] та ствердив, що дійсно на даний час в нього є інша сім`я і він не планує, і не бажає витрачати своє життя на чужу для нього дитину та не буде піклуватися про неї. Також, згідно акту обстеження №1726 від 08.10.2024 року складеного депутатом Надвірнянської міської ради Цибулько Є.О. вбачається, що [PERSON] та її дочка [PERSON] на даний час не проживають за адресою [ADDRESS] і перебувають за кордоном, а саме в Канаді (а.с.14). Згідно листа магістра із соціальної роботи, офісного та шкільного працівника «Оттава -Карлтон» Районної шкільної ради - Ешлі Нелсон від 12.07.2024 року, [PERSON] з яким [PERSON] емігрувала до Канади у 2023 році з України, поводився з нею ( [PERSON] ) агресивно та погрожував її. Він психологічно та емоційно принижував [PERSON] , критикував її дії та позбавив її впевненості у собі, негативно впливав на безпеку в їхньому домі (а.с.15-16). Як вбачається з комплексного психологічного оцінювання психоемоційного стану сімейних стосунків [PERSON] , її оглянули за заявою її матері, [PERSON] , у зв`язку з необхідністю додання результатів психологічної діагностики до судового провадження. Для комплексного оцінювання були застосовані адаптовані методики з урахуванням особливостей розвитку дитини з синдромом Дауна , включаючи проективні методики «Малюнок сім`ї» та «Сім`я тварин» для діагностики міжособистісних стосунків. Діагностика сімейних та емоційних стосунків виявила сильну прихильність до матері, яка служить для [PERSON] головною підтримкою, джерелом безпеки найважливішою особою, яка забезпечує первинну допомогу та емоційну підтримку. Існує постійна позитивна емоційна реакція на присутність матері, взаємодію з нею. Натомість свого батька [PERSON] [PERSON] не включає до складу сім`ї, оскільки він не бере участі в її вихованні. За словами матері ( [PERSON] ), батько покинув сім`ю у 2023 році, та відтоді він не підтримував жодного зв`язку з дитиною і не надавав будь-якої матеріальної підтримки. Виявлені психологічні особливості сімейних стосунків, з урахуванням діагнозу синдром Дауна (звичайна трисомія 21), свідчать про формування стійких емоційних зв`язків між [PERSON] та її матір`ю, а також про адаптацію до існуючої сімейної ситуації. Сформована система стосунків дитини та матері позитивно впливає на загальний розвиток та соціалізацію дівчинки, забезпечуючи необхідну емоційну підтримку та стабільність (а.с.20-21). За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Частиною другою статті 239 СК України встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Порядок здійснення усиновлення (скасування усиновлення), здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей регулюється Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)» від 15.02.2011 усиновлення може бути скасовано лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Враховуючи викладене, в ході розгляду справи суд знайшов об`єктивне підтвердження факту того, що між усиновлювачем і дитиною, склалися недоброзичливі відносини, відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та усиновленої, в результаті чого [PERSON] не користувався авторитетом у дитини проживаючи з нею та її матір`ю з якою одружився, він не відчуває себе членом сім`ї дитини та її матері - [PERSON] , після розлучення в них взагалі склалися неприязні стосунки, а такі відносини роблять неможливим виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а також проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що усиновлення дитини відповідачем [PERSON] не відповідає інтересам усиновленої дитини. Беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також його пояснення про те, що він не планує і не бажає витрачати своє життя на чужу для нього дитину та піклуватися про неї, суд вважає, що в даному випадку скасування усиновлення буде відповідати інтересами дитини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим оскільки, як було зазначено вище, ст.241 СК України передбачено, що після набрання чинності рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним орган ДРАЦС вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини, підстав для задоволення вимог [PERSON] в частині залишення без змін вактовому записі про народження дитини №1988, який здійснений відділом ДРАЦС у м.Івано-Франківську, Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) від 03.11.2022 року записів: прізвище дитини « [PERSON] », по-батькові дитини « [PERSON] », у графі «Батько дитини» прізвище, ім`я, по-батькові, « [PERSON] » - суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed