Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені якого діє адвокат [PERSON]., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересованою особою Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області. Посилається на те, що він народився [INFO] в м. Чернівці. З народження до 18.12.1991 року проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Паспорт громадина СРСР серії [NUMBER] отримав в Сторожинецькому РВВС в Чернівецькій області 31.07.1991 року. Зазначає, що 13.12.1991 року одружився з [PERSON] , шлюб укладений у відділі ДРАЦС Чернівецького МУЮ, актовий запис №2508. Також зазначає, що в період з 18.09.1991 року по 31.08.1992 року працював охоронцем у Чернівецькому Національному університеті ім. Ю. Федьковича, а 19.12.1994 року був засуджений Заліщицьким районним судом Тернопільської області до 3-х років позбавлення волі, відбував покарання в Сокирянський ВК №67, звільнений 16.09.1997 року.17.08.1998 року був засуджений Сторожинецьким районним судом, звільнений від відбування покарання внаслідок амністії. Вказує, що паспорта громадянина України ніколи не отримував. Також вказує, що 12 лютого 2025 року звернувся до Сторожинецького відділу УДМС України в Чернівецькій області для оформлення паспорту громадянина України, яким 25.02.2025 року було надано відмову в оформленні паспорта громадянина України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання в Україні станом на 24.08.1991 року та встановлення особи. Просить встановити його особу та факт, що він постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року, встановлення якого необхідне для подальшого звернення до відділу міграційної служби. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що з народження він проживав з батьками в с. Кам`яна. Має сестру [PERSON] , 1959 р.н., яка проживає в [PERSON] , брата [PERSON] , 1978 р.н., який проживає в с. Заволока та брата [PERSON] , 1981 р.н., що проживає в батьківській хаті. Навчався в Кам`янській школі з 1981-1989 роки, закінчив 8 класів, після чого працював вантажником на підприємстві «Буковина продукт», що в їхньому селі. Він в ранньому віці одружився, переїхав проживати до дружини в м. Чернівці. У них народилося троє дітей. В подальшому дружина продала квартиру і купила будинок в с. Кам`яна, де він проживає до тепер. Він був засуджений, тоді в нього забрали паспорт громадянина СРСР і не повернули. Він не звертався раніше за видачею паспорта громадянина України. Офіційно не працював. Постійно жив у с. Кам`яна без реєстрації. Представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та прийняття рішення залишили на розсуд суду. Заслухавши заявника та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18.03.2005 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21.06.2017 року, [PERSON] та [PERSON] 13.12.1991 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2508. З довідки, виданої ЦНАП Кам`янської сільської ради Чернівецького району 22.01.2025 року №02-06-/24 вбачається, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 1985 року по 18.12.1991 року та був знятий з реєстрації. З виписки з будинкової книги по Кам`янській сільській раді [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Чернівці, був зареєстрований в с. Кам`яна з 16.08.1991 р., вибув в м. Чернівці 18.12.1991 р. Проживання заявника в [ADDRESS] в період з 10.02.1974 по 18.12.1991 підтверджується відповіддю ЦНАП (Центр Дія) Кам`янської сільської ради від 16.05.2025 р., наданою на запит адвоката, з посиланням на по господарські книги №9 1974-1976 роки та №18 1991-1995 роки та №6 1986-1992 роки. Згідно відповіді Чернівецького Національного університету імені Ю. Федьковича від 24.01.2025, наданої на запит адвоката К. Фунжий, встановлено, що [PERSON] наказом по університету від 18.09.1991 року №152-К був зарахований на роботу швейцаром ВОХР з 27.09.1991 року, наказом від 17.01.1992 року №5-К був переведений на посаду стрілка команди в/охорони з 13.01.1992 року та наказом від 28.28.1992 року №139-К [PERSON] був звільнений з роботи по ст.38 КЗпП України за власним бажання з 31.08.1992 року. З інформаційної довідки Департаменту інформатизації МВС України від 27.01.2025 року №204/16-2025 вбачається, що [PERSON] 19.12.1994 року був засуджений Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч. 5 ст. 19, ч. 2 ст. 229-1, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна та звільнений 16.09.1997 року з Сокирянської ВК Чернівецької області (№67) у зв`язку із відбуттям строку покарання. 17.08.1998 року був засуджений Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ст. 196-1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі та звільнений від покарання внаслідок амністії. Відповідно до інформації Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 03.02.2025, наданої на запит адвоката, відповідно до картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, заяв про видачу паспорта громадянина СРСР на ім`я [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Відповідно до рішення Сторожинецького відділу УДМС у Чернівецькій області від 25.02.2025 року встановлено, що [PERSON] , який звернувся із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України у зв`язку з втратою паспорта зразка СРСР, було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, оскільки відповідно до наданих документів та здійснених перевірок не було підтверджено факт його проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13.11.1991 року). Свідок [PERSON] в суді дала показання про те, що вона є донькою [PERSON] . Вказала на заявника як на свого батька. Батько завжди проживав разом з нею. З мамою [PERSON] він проживав у Чернівцях у 1991 році, перед тим жив у с. Кам`яна. Знає, що батько працював охоронцем в університеті, потім на будівництві. Він відбував покарання у Сокирянській ВК, звідки звільнився у 1997 році. Паспорта громадянина батько не мав, не звертався за його оформленням. В судовому засіданні було оглянуто надані свідком паспорт громадянина України [PERSON] , свідоцтво про народження, в якому зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , та свідоцтво про шлюб [PERSON] , після укладення якого вона обрала прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; дітей осіб, зазначених у підпункті «а» цього пункту. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку). Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає доведеним факт проживання заявника [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24.08.1991 року, оскільки вбачається, що він був прописаний в с. Кам`яна Сторожинецкого району Чернівецької області [INFO] , будучи неповнолітнім, після видачі 31.07.1991 р. Сторожинецьким РВВС паспорта [NUMBER] . Встановлення даного факту заявнику необхідно для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Тому заяву в цій частині слід задовольнити. Щодо вимоги про встановлення особи [PERSON] , суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано достатньо належних доказів, які дали б змогу встановити особу заявника, а показання свідка [PERSON] суд вважає недостатнім для беззаперечного задоволення даної вимоги. Крім того, заявником не зазначено мету, з якою необхіно встановити особу заявника, оскільки для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України надається судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року На підставі викладеного та

Outcome: partial