Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] 17.04.2025 звернулась до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, в якому просить суд визнати за нею, в порядку спадкування право на спадкове нерухоме майно, що належало померлим матері [PERSON] та батьку [PERSON] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.04.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача, 12.05.2025 до суду надійшла заява, в якій Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, у заяві просив розглянути справу без участі представника Корюківської міської ради. Третя особа, на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Гайдук С.В. в підготовче засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Перелюб, Корюківського району, Чернігівської області, проживає і є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 11 травня 2000 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Батьками позивача є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 15 січня 1976 року Перелюбської сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Позивач 04 вересня 1993 року вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданим 04.09.1993 Перелюбською сільрадою Корюківського району Чернігівської області. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 27 грудня 1999 року Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 04 січня 2018 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Для вирішення даного питання позивач звернулась до Приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані документи повідомив, що в них відсутній оригінал правовстановлюючого документа - свідоцтва на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, видане на ім`я покійних батьків. У зв`язку з цим нотаріус запропонувала звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право і спадщину вона не має права. Окрім позивача на спадкове майно ніхто не претендує. Позивач є\~єдиною спадкоємницею майна померлих батьків. Батьки позивача за життя самостійно будували житловий будинок. Після смерті матері позивача [PERSON] вона з батьком фактично прийняли спадщину, а саме половину житлового будинку, що належала покійній. Згідно з даними паспорту позивача на день смерті матері вона була зареєстрована з нею та батьком за однією адресою. Після смерті батька вона також фактично прийняла спадщину. Згідно довідки Перелюбського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області № 2/10/14-11 від 10.01.2025, згідно погосподарської книги №2, на 2016-2020 року, стр. 36-38, погосподарського обліку №02-0141-1, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] до 30.12.2017 був [PERSON] , а з [INFO] головою домогосподарства являється [PERSON] . Згідно довідки Перелюбського старостинського округк Корюківської міської ради Чернігівської області № 147/10/14-11 від 04.04.2025 [PERSON] фактично проживала на день смерті [INFO] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та здійснювала догляд. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] . Житловий будинок А дерев`яний на 100% готовності, 40% зносу. Житлова площа будинку становить 30,1 м. кв., загальна площа будинку 71,8 м.кв. З надвірних будівель сарай Б дерев`яний, сарай Б1 дерев`яний, погріб В цегляний. Загальна інвентарна вартість становить 97114. Станом на 31.12.2012 власність не зареєстровано. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1,\~2\~статті 1220\~ЦК України\~встановлено,\~що спадщина\~відкривається внаслідок\~смерті особи\~або оголошення\~її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.\~ [PERSON] належним чином прийняла спадщину за [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини входить зокрема будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] , право власності на який не було зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивач вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, однак за умови відсутності реєстрації права власності на будинок відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але за умови визнання державою речових прав, які були зареєстровані в порядку до набрання чинності вказаним законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог при визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору в розмірі 605,60 грн. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved