Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Уманської міської\~ради про зміну цільового призначення земельної ділянки. Зазначає, що йому і співвласнику [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок з земельною ділянкою по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування, і кожен відповідно до закону має право припинити і заборонити незаконні дії щодо спільного майна. Але Уманська міська рада самостійно відокремила частину земельної ділянки площею 150 кв. м. і по рішенню № 2.6-46/4 від 27.04.2025 р. передала [PERSON] з новим цільовим призначенням та порушила Земельний кодекс України ст. 79, 81 ділянка є спільною власністю і має обмеження, його згода відсутня, ст. 120 неправомірно ділянка передана для ведення особистого селянського господарства, гальмує розвиток території і негативно впливає на спільну діяльність. Тому позивачем 18.11.2024 було надіслано лист на ім`я міського голови міста Умань Ірини Плетньової про зміну цільового призначення ділянки пл. 150 кв. м. і по результату розгляду відмовлено, що оскаржується в судовому порядку. Просить скасувати рішення Уманської міської ради № № 2.6-46/4 від 27.04.2025 р. про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 150 кв. м. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , і відновити попереднє цільове призначення для будівництва і обслуговування будинку, судові витрати стягнути з відповідача. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. 24.01.2025 р. від позивача надійшла заява, в якій він вказує, що він відмовляється брати особисту участь у судових засіданнях, розгляд справи просив здійснити в порядку письмово провадження. 28.01.2025 р. від представника Уманської міської ради Комісарової О.А. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому заперечують проти задоволення позовної заяви [PERSON] і вважають, що позовні вимоги до Уманської міської ради являються незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Також, зазначили, що Рішення Уманської міської від 27.04.2005 №2.6-46/4 «Про розгляд звернення підприємств, установ та громадян з питань землекористування, приватизації земельних ділянок» вичерпало свою дію фактом його виконання, тому не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування після його виконання, що виключає можливість внесення змін до нього органом місцевого самоврядування. Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами порушене право та вибрав не вірний спосіб захисту. 03.02.2025 р. від [PERSON] на адресу суду надійшла Відповідь на Відзив представника Уманської міської ради в якій зазначає, що Уманська міська рада самоправно рішенням №2.6-46/4 від 27.04.2025 р. позбавила його спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 150 кв. м. В момент, як він дізнався про порушення свого матеріального права, звернувся до суду в межах позовної давності, а обов`язок суду розглянути позов по суті незалежно від перебігу пропущених строків. Вказав, що до компетенції Уманської міської ради як владного суб`єкта належать публічно-правові відносини з розглядом в адміністративному судочинстві (ст. 4 КАС) приватно-правові відносини з розглядом у цивільному судочинстві (ст. 19 ЦПК). Зазначив, що його позов відповідає цивільній підсудності, а обов`язок суду дотримуватись правил судочинства. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивачу і співвласнику [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок з земельною ділянкою по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування, що підтверджується договором дарування від 27.05.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Очеретяною В.В. Рішенням Уманської міської від 27.04.2005 №2.6-46/4 «Про розгляд звернення підприємств, установ та громадян з питань землекористування, приватизації земельних ділянок» земельну ділянку площею 150 кв. м. було передано [PERSON] в приватну власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Інших доказів, на підтвердження викладених обставин справи у позовній заяві, суду не надано. У якості підстави своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що Уманська міська рада самостійно відокремила частину земельної ділянки площею 150 кв. м. і по рішенню № 2.6-46/4 від 27.04.2025 р. передала [PERSON] з новим цільовим призначенням та порушила Земельний кодекс України ст. 79, 81 ділянка є спільною власністю і має обмеження, його згода відсутня, ст. 120 неправомірно ділянка передана для ведення особистого селянського господарства, гальмує розвиток території і негативно впливає на спільну діяльність. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів Уманською міською радою при розпорядженні земельною ділянкою 150 кв. м. по [ADDRESS] . Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed