Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 травня 2025 року відмовлено АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. Зустрічний позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача та покладення зобов`язання задоволено. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» анулювати кредитну заборгованість [PERSON] по картковому рахунку № [NUMBER] на суму 48 976,89 грн. та відновити залишок коштів по кредитній картці № [NUMBER] по картковому рахунку № [NUMBER] станом на 21 год. 00 хв. 21 липня 2023 року та зупинити нарахування процентів і штрафних санкцій по кредитній картці № [NUMBER] по рахунку № [NUMBER] . Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. У відзиві на позовну заяву представником відповідача-позивача [PERSON] Браташем Ю.П. було заявлено про понесення відповідачем-позивачем витрат на професійну правничу допомогу та попередньо оцінено такі витрати у розмірі 20\~000,00 грн. При цьому, остаточно визначений розрахунок таких витрат з наданням документів стороною відповідача-позивача не було надано у ході розгляду справи та станом на день ухвалення судом рішення у справі. 20 травня 2025 року представник відповідача-позивача [PERSON] Браташ Ю.П. у системі «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача-відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь відповідача-позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23\~000,00 грн. Заява була подана в межах 5-ти днів після ухвалення судом рішення по справі, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 30 травня 2025 року у системі «Електронний суд» було сформовано та подано клопотання позивача за ЕЦП представника позивача-відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Озірської-Шанли В.С. про зменшення розміру витрат на правничу допомогу заявлених представником відповідача у 23 тис. грн. до розумного розміру, оскільки заявлені 23 тис. грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, складності справи. У судове засідання учасники справи, які були повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи належним чином, не прибули. Представник відповідача-позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] , підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, просив її задовольнити та розглянути справу за його відсутності та відсутності [PERSON] . Позивач відповідач АТ КБ «Приватбанк» в особі його керівництва та/або уповноважених інших представників не повідомив про причини неявки представника банку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Згідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача-позивача [PERSON] Браташем Ю.П. суду надано: копію договору № 18/09-24 від 18.09.2024 року про надання професійної правничої допомоги, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «БІендЕМ Партнерс», копію Звіту до договору № 18/09-24 від 20.05.2025 року на суму 23\~000,00 грн. Крім того, до відзиву на позовну заяву представник додав копію ордеру на дання правничої допомоги. Із Звіту від 20.05.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.09.2024 року суд вбачає надання адвокатом Браташем Ю.П. наступних юридичних послуг: ознайомлення із документами, збирання доказів, надання консультацій, складання відзиву та зустрічного позову клієнта 20\~000,00 грн. (7 год.), представництво інтересів клієнта у 1 судовому засіданні 3000,00 грн. Загалом на суму 23\~000,00 грн. Представник позивача-відповідача заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, зауважила що вони суттєво завищені та не є співмірними справі. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При вирішенні питання стягнення витрат на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт. У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом було проаналізовано надані представником відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] документи, з яких вбачається, що на ознайомлення з документами, збирання доказів, надання консультації, підготовку відзиву та зустрічного позову адвокат витратив 7 год. часу, представництво у 1 судовому засіданні складає 3000,00 грн. При цьому, суд звертає увагу, що обсяг відзиву на позовну заяву складає 10 арк. розтягнутого тексту та в переважній більшості становить цитування норм ЦПК України та судової практики Верховного Суду. Щодо зустрічного позову, то його зміст є повторенням викладеного у відзиві на позовну заяву. Підготовка відзиву на позовну заяву та зустрічного позову у такій справі для професійного адвоката не є складним процесом, який має займати багато часу, та з урахуванням консультування клієнта і ознайомлення з документами, такі послуги не можуть тривати 7 годин. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Дана цивільна справа не повинна була бути для представника відповідача-позивача [PERSON] надто затратною за часом для її консультування, ознайомлення з документами та підготовкою і подання до суду відзиву на позов та ідентичного за своїм змістом зустрічного позову. З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, а також критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що відповідачем-позивачем недоведений факт понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 23\~000,00 грн., а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь відповідача-позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що відповідає критеріям розумності та справедливості. При цьому, суд виходить з того, що дійсно розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися в ці правовідносини, але, оскільки судом вирішується питання про відшкодування відповідачу його витрат на правову допомогу за рахунок позивача, тому саме суд вирішує питання про наявність підстав для такого відшкодування, та саме суд визначає суму, яка підлягає стягненню з позивача і такі дії суду не є втручанням у договір відповідача з адвокатом про надання правничої допомоги. Таким чином заява представника відповідача [PERSON] Браташа Ю.П. про ухвалення додаткового рішення та заява (клопотання) представника позивача-відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Озірської-Шанли В.С. підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial