Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 19.09.2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.09.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі народилася донька [PERSON] . 09.01.2023 року між ним та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб. Зазначає, що ще задовго до розірвання шлюбу, не проживав із відповідачем [PERSON] . Із вересня 2019 року відповідач [PERSON] виїхала з України на постійне місце проживання у Республіку Казахстан, як громадянка цієї країни і в Україну з того часу жодного разу не приїздила. Донька [PERSON] перебуває на утриманні позивача [PERSON] та проживає із ним. Вказує, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально. 10.03.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Малофєєва Артема Івановича на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що фізична розлука матері з дитиною сталась через незалежні від відповідача [PERSON] обставини (пандемія COVID-19, військові дії в Україні). Позивач [PERSON] цілеспрямовано обмежував можливості відповідача [PERSON] спілкуватися із дитиною, блокуючи її контакти. Неактивна участь матері у житті доньки, обумовлена у тому числі перебуванням відповідача [PERSON] за межами України із 2019 року. Вказує, що відповідач [PERSON] до кінця 2022 року перераховувала кошти на утримання доньки. Звертає увагу, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав, що є крайнім заходом. 03.04.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Малофєєва Артема Івановича проти позову про позбавлення батьківських прав, у яких він просив відмовити у задоволенні позову з підстав аналогічних тим, що були зазначені у відзиві. Також зазначив, що висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав є неналежним доказом. Заяви (клопотання) учасників справи: 28.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Загвойської Оксани Володимирівни про витребування доказів. 23.01.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання позивача [PERSON] про виклик та допит свідків. 23.01.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Стефанович Юрія Михайловича про витребування висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. 25.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Малофєєва Артема Івановича про вступ у справу як представника відповідача. 13.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Малофєєва Артема Івановича про поновлення строку для подання відзиву. 14.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Приндоти Уляни Геннадіївни про долучення документів до матеріалів справи. 26.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргорода Володимира Васильовича про долучення доказів. 08.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Приндоти Уляни Геннадіївни про долучення додаткових доказів. 08.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Приндоти Уляни Геннадіївни про допит свідка. 03.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача [PERSON] , у якій вона просила не позбавляти її батьківських прав, проводити розгляд справи без її участі. 03.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Малофєєва Артема Івановича, у якій він просив відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.10.2024 року витребувано інформацію щодо перетину кордону відповідачем [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.01.2025 року задоволено клопотання про виклик та допит свідків, третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради, як орган опіки та піклування зобов`язано надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.02.2025 року постановлено проводити розгляд справи у режимі відеоконференції. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.05.2025 року задоволено клопотання про виклик та допит свідка. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання: - відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі; - представник відповідача [PERSON] - адвокат Малофєєв Артем Іванович не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав клопотання про проведення судового засідання без участі відповідача та її представника; - представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав клопотання про проведення судового засідання без участі представника третьої особи. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] просив позов задовольнити. - представник позивача [PERSON] - адвокат Приндота Уляна Геннадіївна підтримала позовні вимоги, просила позовну заяву задовольнити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є батьком [PERSON] та дідусем [PERSON] . Свою колишню невістку [PERSON] він не бачив з вересня 2019 року, відтоді як вона полетіла з України у Казахстан. Вихованням та утриманням [PERSON] повністю займався [PERSON] , а він з дружиною допомагали, водили дитину у садочок. Після початку війни [PERSON] із [PERSON] переїхали з м. Херсон до м. Бровари, а потім у м. Львів. [PERSON] називає мамою нинішню дружину [PERSON] - [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є батьком [PERSON] - її учениці школи танців. [PERSON] приводить доньку на заняття і забирає її, інколи йому допомагає його дружина [PERSON] . Про існування біологічної матері [PERSON] , вона дізналася вже під час розгляду судової справи про позбавлення її батьківських прав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що знайома з сім`єю [PERSON] із кінця 2022 року. Часто ходять в гості один до одного. [PERSON] ніколи не бачила. [PERSON] називає [PERSON] мамою. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є дружиною [PERSON] з 07.09.2023 року. Після переїзду в 2022 році у м. Львів, проживає разом із [PERSON] та його донькою [PERSON] . [PERSON] попросила називати її мамою. Виховання, дозвіллям та утриманням [PERSON] повністю займається [PERSON] . Жодних перешкод біологічній матері у спілкуванні з донькою ніхто не чинить, у дитини є телефон і її номер, про що знає [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.09.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №597. Згідно з копією свідоцтва про народження № [NUMBER] , народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії заочного рішення Броварського районного суду Київської області у справі №361/1994/22 від 09.01.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.09.2023 року, про що зроблено відповідний актовий запис №148. Відповідно до копії довідки ЗДО [PERSON] , [INFO] відвідує ЗДО [ADDRESS] з 17.08.2022 року. Згідно з копією характеристики [PERSON] , [INFO] від 18.06.2024 року, виданої ЗДО 55, [PERSON] доглянута, охайна, добра, комунікабельна, позитивна, соціалізована. [PERSON] в садок приводить та забирає тато [PERSON] , який бере активну участь у її вихованні, постійно цікавиться її успіхами, відвідує батьківські збори, долучається до благодійних акцій. [PERSON] працівники садка не бачили жодного разу, вона дитиною не цікавиться, протягом усього часу дошкільний заклад не відвідувала. Відповідно до копії характеристики на [PERSON] , [INFO] від 22.10.2024 року, [PERSON] відвідує танцювальну студію Bakun Dance studio з вересня 2022 року. Протягом усього часу її супроводжує на навчання її батько [PERSON] та мачуха [PERSON]. Рідна мати [PERSON] - [PERSON] жодного разу не відвідувала заняття в студії, не була присутня на виступах дитини та не виявляла жодного інтересу до її успіхів або розвитку. Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-80740/18/24-Вих від 20.11.2024 року, [PERSON] 18.09.2019 року виїхала з Києва в Алмати. Відповідно до копії консультації дитячого психолога Дитячого діагностичного центру ВП «Лікарня Святого Миколая» від 15.01.2025 року, виданої [PERSON] , [INFO] , тато є центральною фігурою (великий за розміром) і зі слів дівчинки дбає про добробут сім`ї також разом із мамою ([PERSON]) піклуються про неї, коли хвора. Згідно з копією характеристики учениці 1-Д класу СЗШ №99 м. Львова [PERSON] від 11.02.2025 року, батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки, відвідує навчальний заклад, регулярно цікавиться успіхами дитини у навчанні, поведінкою, емоційним станом, спілкується із класним керівником. Позитивно відгукується на можливі ініціативи, допомогу під час організації навчально-виховного процесу. Мати [PERSON] від початку навчального процесу жодного разу в школі не була, участі у вихованні та навчанні доньки не бере. Дитину приводять або зустрічають [PERSON] або дідусь. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 17.02.2025 року зі слів [PERSON] та малолітньої [PERSON] з`ясовано, що іі виховує батько та мачуха [PERSON] . Біологічну маму називає по імені. З 2019 року [PERSON] не приймає участь у вихованні дочки. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , слідує, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею ч. 1 ст. 164 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також якщо вони є хронічними алкоголіками, або наркоманами. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Як зазначено у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В контексті п. 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 /двадцять/ копійок судового збору за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав. У зв`язку із задоволенням даної позовної вимоги, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, та така позовна вимога задоволена, то він має бути стягнутий із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved