Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

представник ТОВ "Коллект центр" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 95361960000 від 20.05.2019 у розмірі 24792,68 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 20.05.2019 між Акціонерним товариством "Укрсиббанк" та [PERSON] було укладено договір № 95361960000. Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 10260 грн на строк до 20.11.2020 включно. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 10260 грн. В свою чергу відповідач не виконав своїх зобов`язань та припинив повертати наданий йому кредит в строку, передбачені договором. 14 грудня 2020 року було укладено договір № 192, відповідно до якого акціонерне товариство "Укрсиббанк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс веста" право вимоги за договором № 95361960000. 15 грудня 2020 року було укладено договір № 04/15/12/2020/1, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс веста" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" право вимоги за договором № 95361960000. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" право вимоги за договором № 95361960000. Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги до відповідача за договором № 95361960000. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за вищевказаним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 24792,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5208,10 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10937,85 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 8646,73 грн. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, у позові зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, до суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною\~Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.05.2019 між Акціонерним товариством "Укрсиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95361960000, згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 10260 грн. Кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: 10000 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника [NUMBER] , відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку; в сумі 260 грн - на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника, укладеного 20.05.2019 з ПрАТ "СК "Кардіф". Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 20.11.2020 року. Розмір ануїтетного платежу становить 978 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 20 числа (включно) кожного місяця. Процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 77 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 84% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. Згідно з випискою за кредитним договором з 20.05.2019 по 14.12.2020, 20.05.2019 АТ "Укрсиббанк" перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 грн та 260 грн. Також [PERSON] періодично здійснювала погашення заборгованості. 14 грудня 2020 року між Акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс веста" було укладено договір факторингу № 192, на підставі якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 192 від 14 грудня 2020 року, АТ "Укрсиббанк" відступило ТОВ "ФК "Інвестохіллс веста" право вимоги до [PERSON] за договором № 95361960000 від 20.05.2019 у розмірі 7839,82 грн. 15 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс веста" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" було укладено договір факторингу № 04/15/12/2020/1, на підставі якого було відступлено право вимоги до відповідача. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 04/15/12/2020/1 від 15 грудня 2020 року, ТОВ "ФК "Інвестохіллс веста" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до [PERSON] за договором № 95361960000 від 20.05.2019 у розмірі 7839,82 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" за кредитним договором № 95361960000, станом на 10.01.2023 заборгованість становить 16145,95 грн, з яких: 5208,10 грн - заборгованість по основній сумі кредиту, 2631,72 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 8306,13 грн - нараховані відсотки зг. кр. дог. 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, на підставі якого було відступлено право вимоги до відповідача. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Коллект Центр" право вимоги до [PERSON] за договором № 95361960000 у розмірі 16145,95 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Коллект Центр" за договором №95361960000, станом на 07.03.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 24792,68 грн, з яких: 5208,10 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19584,58 грн - заборгованість за відсотками. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитного договору, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що між\~первісним кредитором\~та [PERSON] виникли договірні\~відносини внаслідок\~отримання відповідачем\~кредиту.\~Право вимоги\~за кредитним\~договором було\~відступлено позивачу\~по справі,\~кредит не\~повернуто,\~а отже\~позовні вимоги\~ТОВ "Коллект\~Центр"\~підлягають задоволенню.\~Відповідач відзиву\~чи заперечень\~на позов\~не подав,\~тому надані\~позивачем розрахунки\~заборгованості за\~відсутності заперечень\~щодо таких\~розрахунків від\~відповідача приймаються\~судом як\~достовірні.\~Фактично отримані\~та використані\~позичальником грошові\~кошти у\~добровільному порядку\~не повернуті,\~тож [PERSON] не виконала обов`язок з повернення позик та кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Судом встановлено, що понесені ТОВ "Коллект Центр" витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги № 02-09/2024-8 від 02.09.2024; тарифами на послуги фізичної особи-підприємця [PERSON] ; заявкою на надання юридичної допомоги №17 від 01.02.2025; витягом з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025; платіжною інструкцією № 0505950003 від 18.03.2025. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №0507200001 від 24.03.2025 (а.с. 8) та який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved