Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

13.02.2025р. ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в сумі 44282 грн. 13 коп. в порядку суброгації. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.02.2023р. о 00 год. 05 хв. на 148 км автодороги М-06 «Київ-Чоп» з вини відповідача\~ сталася дорожньо-транспорта пригода за участю автомобіля марки «Volvo», н/з [NUMBER] , з напівпричепом «Kogel SN24» н/з [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz» н/з [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz» н/з [NUMBER] ,\~ який належить ТОВ «ОТП Лізинг». Позивач, як страховик потерпілого,\~ після дорожньо-транспортної пригоди виплатив\~ страхове відшкодування\~ і\~ звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування. Страхова компанія відповідача оплатила частину збитків, однак не покрила повну суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, також в цьому клопотанні зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзиву не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 12 червня 2025 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 27 вересня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» (Страховик) та ТОВ «ОТП Лізинг» (Страхувальник) було укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-00504 /а.с. 4-11/, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику напівпричепа «Schmitz», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 04.02.2023 року о 00 год. 05 хв. на 148 км автодороги М-06 «Київ - Чоп» сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «Kogel SN24» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Меrsedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «ОТП Лізинг». У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2023 року встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху. Вказаною постановою його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с. 15/. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~ постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вона ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Страхувальник ТОВ «ОТП Лізинг» звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 06.02.2023 року /а.с. 16/. Дана заява була розглянута,\~ пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: акту огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 09.02.2023 року /а.с. 20-21/; рахунку на передоплату № SК-2301375 від 07.03.2023 року /а.с. 22/; акту виконаних робіт № SК-2302246 від 19.04.2023 року /а.с. 24-25/; страхового акту №ДККА-82307 від 22.03.2023 року /а.с. 26/; розрахунку суми страхового відшкодування від 22.03.2023 року /а.с. 26, зворот/. Так, позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» у розмірі 143 467 грн. 75 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 45390 від 23.03.2023 року /а.с. 27/. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «ІНГО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 209428185 /а.с. 28/. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою № 47702 від 24.03.2023 року на виплату (страхового) відшкодування за полісом №209428185 /а.с. 18/, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 99 185 грн. 62 коп. (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу напівпричепа) згідно з платіжним дорученням № 6532 від 30.03.2023 року /а.с. 29/. Водночас вказана сума не покриває суму виплати\~ потерпілому за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-00504. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Відповідно до правового висновку, викладеного у п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого згідно з положеннями статті 1194 ЦК України на страхувальника (боржника) покладається додаткова - субсидіарна відповідальність, яка застосовується у випадку, коли в зобов`язанні беруть участь два боржники, один з яких є основним, а другий - додатковим (субсидіарним). При цьому основним боржником є саме страховик, який за договором цивільно-правової відповідальності зобов`язався відшкодувати третім особам шкоду, завдану його страхувальником, а субсидіарним (додатковим) - сам боржник. Згідно зі статтею 619 ЦК України субсидіарний боржник несе відповідальність перед кредитором додатково до відповідальності основного боржника. Тобто потерпіла особа або страховик (кредитор), який набув права зворотної вимоги відповідно до режиму суброгації за положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», мають право висувати вимогу до субсидіарного боржника не одразу, а лише в тому випадку, якщо цю вимогу не задовольнив основний боржник. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик потерпілого, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України, має право звернутися безпосередньо до боржника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки страховик\~ відповідача не відшкодував різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), то згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України позивач отримав право на таке відшкодування безпосередньо від відповідача. За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-00504, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом №209428185, а саме: 143 467 грн. 75 коп. - 99 185 грн. 62 коп. = 44 282 грн 13 коп. Згідно з ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з викладенням заперечень, доказів на їх підтвердження, в судове засідання не з`явився без поважних причин. Таким чином суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 44 282 грн 13 коп., оскільки страхової виплати (страхового відшкодування), здійсненої АТ «СК «ІНГО», недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved