Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У поданій до суду заяві заявник посилається на те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/6 квартири [ADDRESS] . Заявниця та її близькі родичі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] володіють вказаною квартирою, оскільки вони брали участь в приватизації. Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради 16 грудня 2008 року видано свідоцтво на право власності на вказану квартиру за № [NUMBER] від 16.12.2008 року. Дана квартира на праві сумісної власності належить: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] та заявниці. Однак, існують розбіжності і мені заявниці. В свідоцтві про право власності вказано ім`я заявниці замість « [PERSON] ». записано « [PERSON] ». 29 січня 2025 року заявниця звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно (ДНАП) з заявою пр. реєстрацію права власності на частку в квартирі [ADDRESS] . Згідно поданого свідоцтва про право власності від 16.12.2028 року виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради право власності зокрема належить [PERSON] . Проте, згідно поданої заяви про державну реєстрацію про державну реєстрації права власності, заявником/суб`єктом права зазначена [PERSON] . Наявні розбіжності в імені та по батькові фізичної особи унеможливлюють проведення відповідної державної реєстрації прав на нерухоме майно. В зв'язку з цим у проведенні реєстрації дій за Заявою у зв`язку із зазначенням вище обставинами. Відтак, виникла потреба у встановленні факту належності заявниці свідоцтва на право власності. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] На підтвердження факту належності свідоцтва про право власності на частку в квартирі [ADDRESS] , надаються наступні докази: 1) в свідоцтві про народження заявниці, паспорті громадянина Ізраїлі, картці платника податків її ім`я та прізвище вказані однаково вірно « [PERSON] »; Відтак, з наведеного слідує, що особа, вказана в свідоцтві про народження заявниці, паспорті громадянина Ізраїлі, картці платника податків та свідоцтві про право власності є однією і тією ж особою. Просить встановити факт належності їй зазначеного документу. Ухвалою від 24.04.2025 року було відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні. Заявник подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Також просить справу розглядати без її та заявника участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Так, в свідоцтві про народження заявниці, паспорті громадянина Ізраїлі, картці платника податків її ім`я та прізвище вказані однаково вірно « [PERSON] » (а.с.4-6). У свідоцтві про право власності на житло ім`я заявниці вказано як « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст.16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Також слід зазначити, що за правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5\~судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності свідоцтва про право власності, виданого заявнику, необхідно для можливості\~розпоряджатися належним чином своєю власністю. Факт належності заявнику вказаного свідоцтва про право власності підтверджуються дослідженими письмовими доказами, зокрема, копіями паспорта, картки фізичної особи - платника податків, в яких співпадають відомості щодо особи заявника та його місця проживання. Враховуючи, що внести виправлення до свідоцтва про право власності немає можливості та законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, тому вимоги заявника є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Напідставінаведеного,ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved