Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, позивач), в інтересах якого діє адвокат Сечко С.В., звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить стягнути відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 18872,02 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 12.04.2022 о 13 год. 00 хв. на автодорозі Стрий-Тернопіль - Кропивницький- Знам?янка в с. М. Севастянівка відповідач керував транспортним засобом AUDI A7, д.н.з. [NUMBER] , та при виконанні обгону, не впевнився в його безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2104, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попутно і повертав ліворуч. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим проходила лікування. Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 20.06.2022 у справі № 706/321/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим потерпіла внаслідок ДТП звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду якої позивач здійснив виплату в розмірі 18872,02 грн. Посилаючись на положення ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), позивач просить стягнути на його користь з відповідача шкоду в порядку регресу в сумі 18872,02 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. В подальшому Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судові повістки, які направлялися на адресу відповідача, повернулись до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач не скористався процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] 12.04.2022 о 13 год. 00 хв. на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький- Знам`янка в с. М. Севастянівка керував транспортним засобом Aуді A7, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2104, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попутно і повертав ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, своїми діями громадянин, порушив вимоги п.\~14.6\~ПДР України. Наведене підтверджується постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 20.06.2022 у справі № 706/321/22, копія якої надана позивачем. Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно даних перевірки чинності полісу внутрішнього страхування встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб із д.н.з. [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається із копії заяв від 19.05.2022 та від 07.03.2023, [PERSON] , яка є потерпілою внаслідок ДТП, зверталася до МТСБУ із проханням здійснити їй виплати, пов`язані з ушкодженням здоров`я. На підтвердження проходження нею лікування та понесених витрат на придбання лікарських засобів надала копії медичної документації та відповідні фіскальні чеки. За наслідками розгляду вказаних заяв та документів МТСБУ видано наказ № 3/856824 від 14.05.2023 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату [PERSON] відшкодування в розмірі 18872,02 грн. Вказані кошти перераховані [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції № 922260 від 16.05.2023. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ст. 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін щодо доказування та подання доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Положенням ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. За приписами ч. 2 ст. 979 ЦК України законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством (ч. 3 ст. 979 ЦК України). Як визначено ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування\~можуть бути: життя,\~здоров`я,\~працездатність та/або\~пенсійне забезпечення; майно\~на праві\~володіння,\~користування і\~розпорядження та/або\~можливі збитки\~чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Згідно визначення,\~наведеного у\~п.\~1.3.\~ст.\~1\~Закону №\~1961-IV, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до\~п.\~23.1.\~ст.\~23\~Закону №\~1961-IV шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода,\~пов`язана з\~лікуванням потерпілого; шкода,\~пов`язана з\~тимчасовою втратою\~працездатності потерпілим; шкода,\~пов`язана із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим; моральна\~шкода,\~що полягає\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких потерпілий\~-\~фізична особа\~зазнав у\~зв`язку з\~каліцтвом або\~іншим ушкодженням\~здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Положенням п. 24.1. ст. 24 Закону № 1961-IV гарантовано, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно з п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до\~положення п.п.\~38.2.1.\~п.\~38.2.\~ст.\~38\~Закону №\~1961-IV\~МТСБУ після\~сплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини, а також виконання МТСБУ покладеного на нього обов`язку з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно згідно вимог ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що у разі у разі задоволення позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved