Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна і просила визнати об`єктом її та [PERSON] права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; поділити майно, яке належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності наступним чином: визнати за нею право особистої приватної власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; виділити їй в натурі належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер 0510136600:02:013:0098; виділити їй у володіння та користування частку земельної ділянки, кадастровий номер 0510136600:02:013:0098; судові витрати покласти на відповідача. У подальшому позивач змінила предмет спору та просила визнати об`єктом її та [PERSON] права спільної сумісної власності на незакінчений будівництвом будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; поділити майно, яке належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності наступним чином: визнати за нею право особистої приватної власності на частку будівельних матеріалів і конструктивних елементів незакінчений будівництвом будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на частку будівельних матеріалів і конструктивних елементів незакінчений будівництвом будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві особистої власності нерухоме майно істотно збільшилося у своїй вартості, а тому відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, майно (будівельні матеріали та конструктивні елементи) повинно бути визнане\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя та\~підлягає поділу\~між подружжям\~у \~рівних (ідеальних)\~частках. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 року було витребувано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для огляду у судовому засіданні інвентаризаційну справу на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2024 року було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2025 року було поновлено провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; постановлено у судовому засіданні допитати як свідків позивача [PERSON] (за згодою) та [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Усов Ю.В. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Виноградський А.П. позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, оскільки спірний житловий будинок є особистою власністю [PERSON] , отриманою ним за договором дарування, а будувало подружжя вже інший житловий будинок, який досі не закінчений будівництвом; до суду було подано відзив на позовну заяву від 04.06.2024 року (т. 1, а.с. 168-170). Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання допитаних у судовому засіданні як свідків позивача [PERSON] (за її згодою) та [PERSON] , вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 14827, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. 17 серпня 1984 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.08.1984 року (т. 1, а.с. 7). Отже, з 17.08.1984 року до теперішнього часу сторони перебувають у шлюбі. Дійсно, у вказаний період [PERSON] набув право особистої власності на 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Так, як вбачається з Договору дарування часток будинку від 17.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Мотилюком О.В. за реєстровим № 5-1901, [PERSON] набув право власності на 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 10). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Отже, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на момент\~придбання у\~2004\~році був об`єктом права особистої приватної власності відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося\~у своїй\~вартості внаслідок\~спільних трудових\~чи грошових\~затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи (у тому числі, з матеріалів інвентаризаційної справи № 14827, яка була досліджена у судовому засіданні), спірний незакінчений будівництвом житловий будинок у 2004 році, коли був набутий у власність відповідачем [PERSON] мав загальну площу 69,8 кв.м, житлову площу 33,3 кв.м, а у 2020\~році він вже мав загальну площу 299,0 кв.м, житлову площу 118,4 кв.м, що, безумовно, свідчить про істотне збільшення його вартості. \~ \~ \~ \~Зазначене підтверджується тим, що у плані спірного будинку станом на 2004\~рік відображений лише будинок літ. А, а у плані станом на 2020\~рік відображені вже і прибудови літ А1, літ. а2 та мансарда літ. м/А; усі складові частини спірного будинку мають спільний (новий) дах. \~ \~ \~ \~При цьому, твердження відповідача [PERSON] на те, що первинний (старий) житловий будинок та нові прибудови і мансарда є окремими об`єктами нерухомого майна спростовується матеріалами дослідженої у судовому засіданні інвентаризаційної справи № 14827. Спільність трудових\~та/чи\~грошових затрат подружжя [PERSON] та [PERSON] (зокрема, дружини позивача [PERSON] ), внаслідок яких нерухоме майно істотно збільшилося у своїй вартості під час їх перебування у шлюбі з 17.08.1984 року до теперішнього часу (житловий будинок було отримано чоловіком у власність у 2004 року), підтверджується такими обставинами та доказами: -позивач [PERSON] впродовж багатьох років працювала за межами України (у Італії), що підтверджується копіями трудових контрактів від 16.06.2003 року, від 01.02.2007 року, від 09.02.2011 року, від 15.02.2012 року, від 01.10.2014 року з перекладом українською мовою (т. 1, а.с. 243-249), та свій заробіток витрачала саме на добудову спірного житлового будинку; -обставини роботи позивача [PERSON] за межами України та витрачання нею зароблених грошових коштів на спільне будівництво не заперечувалося відповідачем [PERSON] у судовому засіданні, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню; -показаннями допитаних у\~судовому засіданні\~ як\~свідків позивача\~ [PERSON] \~(за\~її згодою)\~та [PERSON] ,\~які підтвердили\~обставини роботи позивача [PERSON] за межами України та витрачання нею зароблених грошових коштів на спільне будівництво. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд доходить до висновку, що незакінчений будівництвом житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Щодо поділу майна. Дійсно, згідно з ч.1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 511/2303/19, у разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію; визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання. \~ \~ \~ \~Однак, матеріали справи не містять найменувань будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку, які позивач просить поділити у рівних (ідеальних) частках між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~Враховуючи вказані обставини, поділити у рівних (ідеальних) частках між сторонами (подружжям) будівельні матеріали і конструктивні елементи спірного будинку неможливо. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 722/1882/16-ц, визнання права власності на будівельні матеріали, використані для будівництва об`єктів самочинного будівництва, є неправильно обраним способом захисту. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 14827, дослідженої у судовому засіданні, а саме з Акту поточних змін від 30.09.2020 року, окремі приміщення спірного об`єкта мають ознаки самочинного будівництва. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, у частині поділу майна (навіть у ідеальних частках) позов не підлягає задоволенню. Отже, суд дійшов до висновку, що необхідно визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , тобто позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7570 грн. судового збору, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 57, 62, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України,

Outcome: partial