Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовною заявою, в якому зазначило, що 02.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75999426 в електронній формі, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день. Позивач зауважує, що свої зобов`язання виконав, зокрема, передав відповідачу грошові кошти у розмірі 15\~000, 00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Внаслідок неналежного виконання взятих на себе обов`язків відповідно до договору позики з боку відповідача виникла заборгованість в сумі 50 820,00 грн., з яких: 15\~000,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 35\~820,00 грн. заборгованість за відсотками. Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, заснованих на договорі кредиту, вказуючи на ухиленні позичальника від взятих на себе зобов`язань з повернення отриманої суми кредиту та нарахованих відсотків, позивач просить стягнути суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 04.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; витребувано докази АТ КБ «ПриватБанк». На виконання вимог ухвали суду від 04.04.2025, АТ КБ «Приватбанк» надало інформацію, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та надано виписку по вказаному картковому рахунку з грошовими операціями, зокрема за 02.08.2021, у сумі 15\~000,00 грн. На електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання, у якому він зазначив, що є військовослужбовцем Збройних Сил України та виконує бойові завдання в зоні бойових дій, у зв`язку з чим просив ухвалити рішення з урахуванням його статусу та відповідно до чинного законодавства України, що гарантує захист військових під час дії воєнного стану. Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 02.08.2021 укладено договір позики №75999426, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримав грошові кошти шляхом переведення їх на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до змісту договору сторони погодили суму кредиту в розмірі 15 000,00 грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою (базовою) 1,99% в день. У п. 5.2. договору позики вказано, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позикою (пролонгація) або застосування строку користування позичальником подовження автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил про надання грошових коштів у позику передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу №2112 від 21.12.2021, згідно з якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» отримало права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. В подальшому, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, до відповідача, отримало ТОВ «Фінпром Маркет», що підтверджується договором факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023, укладений між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет». Згідно витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 відповідач є боржником за договором позики №75999426, загальна сума заборгованості становить 50\~820,00, з них: 15 000,00 грн. сума заборгованості за тілом, 35\~820,00 грн. заборгованість за процентами. За нормою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закон Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11\~Закону №\~675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами з даними про застосування електронного одноразового ідентифікатора (VeSWbFNn69), відомостями з платіжної інструкції від 02.08.2021 щодо зарахування на картковий рахунок № [NUMBER] суми 15\~000,00 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1048 ЦК України \~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що надані позивачем відомості про щоденні нарахування, обліковані протягом періоду з 02.08.2021 року по 24.02.2025 року, відповідають умовам договору позики щодо порядку нарахування відсотків як в період строку кредитування - 30 днів з дня укладення договору позики, так в подальшому, протягом 90 днів на підставі п.6.5 Правил внаслідок прострочення виконання зобов`язання зі сплати платежу як погодженого застосування ч.2 ст. 625 ЦК України із запровадженням окремої відсоткової ставки при простроченні виконання зобов`язання, а тому визнаються належними доказами на підтвердження доводів сторони. Суд приходить до висновку, що, оскільки позичальник порушив взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих суми позики та відсотків, при цьому, право грошової вимоги правомірно набуто позивачем у справі, вимоги про стягнення грошових вимог є обґрунтованими. З приводу зауважень відповідача про необхідність врахування його статусу як військовослужбовця суд зазначає таке. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закону), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики від 02.08.2021 строком на 30 днів. За наслідком спливу такого строку, а також завершення погодженого сторонами 90 денного строку можливого нарахування відсотків внаслідок прострочення виконання зобов`язання (ч.2 ст. 625 ЦК України) нарахвання відсотків припинено (30.11.2021 року). З поданих стороною відповідача матеріалів слідує, що [PERSON] перебуває на військовій службі з 21.03.2023 по теперішній час. Отже, з огляду на період нарахування відсотків, дату початку перебування на військовій службі 21.03.203 року, наведені вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюються на виниклий спір. Враховуючи, що права позивача, характер відносин по яких наведено вище, порушено внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, при цьому, відповідачем не надано доказів у спростування поданих стороною позивача доказів на підтвердження таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст. 137, 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved