Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 579\~584,37 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ «СК «ВУСО» (далі страховик) та ТОВ «Стайлвуд» (далі Страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № DNН0МА-238Q0WА від 26.09.2023 року (далі - договір), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Toyota Hilux» зі д.н.з. [NUMBER] . Вигодонабувач за договором АТ КБ «ПриватБанк». 16.12.2023 року в присілку Грабовець селища Верховина Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «Toyota Hilux» із д.н.з. [NUMBER] та автомобіля марки «Mercedes-Benz A 140» із д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі ТЗ) отримали механічні пошкодження. Як вбачається, з постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області по справі № 938/1009/23 від 10.01.2023 року, особою винною у скоєнні вказаної ДТП є [PERSON] , яку притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку СТО №КЦ037266 від 17.02.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Hilux» із д.н.з. [NUMBER] становить 761\~894,61 гривень. Відповідно до розрахунку сума страхового відшкодування складає 737\~984,37 гривень. На підставі ст. 102 Закону України «Про страхування», умов договору, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 737\~984,37 гривень. Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом № 2336473-1 від 08.03.2024 року та платіжною інструкцією №14988 від 08.03.2024 року. Відповідно до інформації, отриманої з ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП, на момент настання страхової події була застрахована у ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (приватне), (далі ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне)) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 004104637 (надалі Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 гривень, франшиза 1600 гривень. Відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Toyota Hilux» із д.н.з. [NUMBER] здійснювався на станції технічного обслуговування, підтвердженням чого є акт виконаних робіт № СА00054410 від 31.05.2024 року на суму 718 174,34 гривень та акт виконаних робіт № СА00056381 від 24.09.2024 року на суму 19 810,03 гривень, якими визначено, що вартість запасних частин, робіт та матеріалів необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 737 984,37 гривень. За страховим випадком (ДТП) згідно зі складеним страховим актом № 2336473-1 від 08.03.2024 року по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 737 984,37 гривень, виплата якої підтверджується платіжною інструкцією № 14988 від 08.03.2024 року. Тому в даному випадку розмір заподіяної шкоди повинен визначатися виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне), з заявою на виплату страхового відшкодування по полісу АТ 004104637, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 гривень, за мінусом франшизи у розмірі 1\~600 гривень. Сума вимоги до ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне) складає 158\~400 гривень. Таким чином, сума понесених збитків (з урахуванням ліміту) в повному обсязі не сплачена, тому різницю в сумі 579584,37 гривень, слід стягнути з відповідача. Ухвалою суду\~від 09.12.2024\~року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2025 року продовжено строк підготовчого провадження. Від представника відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву (а.с.110-112), в якому він просив відмовити у позові за безпідставністю та необгрунтованістю, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази розміру завданого матеріального збитку. Із матеріалів справи вбачається, що розмір збитків у сумі 737 984, 37 гривень визначений на підставі акта (протоколу) огляду ТЗ?на виплату від 22.12.2023 року, акта (протоколу) огляду ТЗ - заяви на?виплату від 28.12.2023 року, рахунку на оплату № КЦ037266 від 17.02.2024?року, який виставлений на оплату ТОВ?«Класік-Авто», актів виконаних робіт № СА00054410 від 31.05.2024 року на суму?718174,34 гривень та № СА00056381 від 24.09.2024 року на суму 19810,03 гривень. Відповідач [PERSON] не була запрошена на огляди?транспортного засобу, які проводилися 22.12.2023 року та 28.12.2023 року?спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» Штих М.М. у м. Івано-Франківськ,?вул. Надрічна, 78. До актів (протоколів) огляду ТЗ - заяви на виплату не долучено?протоколу пошкодженого транспортного засобу, огляд транспортного засобу?проводився не в смт. Верховина за місцем вчинення ДТП, а в м. Івано-Франківськ,?вул. Надрічна, 78, автомобіль міг бути пошкоджений під час погрузки,?транспортування та розрузки. В матеріалах цивільної справи відсутній звіт страхової компанії на відповідність оцінки завданого збитку вимогам нормативного правових актів з оцінки майна. Акти виконаних робіт №СА00054410 від 31.05.2024 року на суму 718174, 34 гривень та №СА00056381 від 24.09.2024 року на суму 19810,03 гривень не є висновком автотехнічної експертизи, така експертиза в матеріалах справи відсутня. Від представника позивача до суду поступила відповідь на відзив (а.с.115-119), в якому проситься відмовити представнику позивача у поновленні строку на подання відзиву та зазначено про недолучення представником відповідача документів на підтвердження його повноважень як представника. Також сторона позивача просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 579\~584,37 гривень. В обгрунтуванні відповіді на відзив вказує, що позивач звертається до відповідача з позовом саме з вимогами про стягнення суми в перевищенні ліміту відповідальності за шкоду майну відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 004104637. Щодо порушення порядку огляду транспортного засобу зазначає, що відсутність відповідача під час огляду не може бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби. Щодо розрахунку шкоди на підставі актів виконаних робіт представник позивача вказав, що розмір шкоди заподіяної при страхуванні наземного транспортного засобу встановлюється відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Таким чином, оскільки сума понесених збитків у повному обсязі не була сплачена АТ СГ «ТАС» (приватне), то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданих збитків, а саме 579\~584,37 гривень, підлягає стягненню з винної особи [PERSON] . Твердження представника позивача про відсутність повноважень представника відповідача, то воно не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні ордер від 03.02.2025 року на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] у Верховинському районному суді Івано-Франківської області по цивільній справі №938/1790/24 адвокатом Краснюком В.В. (а.с.102), угода про надання юридичної допомоги від 25.03.2024 року, яка укладена між адвокатом Краснюком В.В. та [PERSON] (а.с. 103), свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №130 на ім`я Краснюк В.В. (а.с. 101), які долучені до клопотання представника відповідача зареєстрованого за вх №930/25 від 12.02.2025 року (а.с.100). Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача до суду поступило клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.85-86). Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 98, 137, 138), у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.111-112). У ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 04.06.2025 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання 09.06.2025 року і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської від 10.01.2024 року у справі №938/1009/23, яка набрала законної сили 23.01.2024 року (а.с.54-57), водій [PERSON] \~16.12.2023\~року о\~12.30\~годин по\~вул.\~Жаб`євська\~присілка Грабовець\~селища Верховина\~Верховинського району\~Івано-Франківської\~області,\~керуючи автомобілем\~марки «Mercedes\~ Benz\~А 140»\~з реєстраційним\~номером [NUMBER] , не\~вибрала безпечної\~швидкості руху,\~щоб мати\~змогу постійно\~контролювати його\~рух та\~безпечно керувати\~ним,\~під час\~різкого гальмування\~виїхала на\~призначений для\~зустрічного руху\~бік дороги,\~чим порушила\~вимоги п.п.\~11.3,\~11.4,\~12.1\~Правил дорожнього\~руху, в результаті\~чого вказаний\~автомобіль здійснив\~зіткнення з\~автомобілем марки\~«TOYOTA\~HILUX»\~з реєстраційним\~номером [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] ,\~який рухався\~у зустрічному\~напрямку, що\~спричинило пошкодження\~цих транспортних\~засобів,\~чим вчинила\~правопорушення,\~передбачене ст.\~124\~КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким керувала [PERSON] , була застрахована на підставі полісу АТ№004104637 у страховика АТ «СГ «ТАС» (приватне), станом на 16.12.2023 року поліс діючий, ліміт за шкоду заподіяну майну 160\~000 гривень, франшиза 1600 гривень (а.с 51). 26.09.2023 року страховик ПрАТ «СК «ВУСО» та страхувальник ТОВ «Стайлвуд» уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №DNH0MA-238Q0WA, яким застраховано транспортний засіб марки «Toyota HILUX» 2023 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії договору дорівнює 12 місяцям з 26.09.2023 року до 25.09.2024 року (а.с.11-20). Із свідоцтва\~серії [NUMBER] \~про реєстрацію\~транспортного засобу марки «Toyota HILUX» з реєстраційним номером [NUMBER] (а.с. 26-27) вбачається, що автомобіль зареєстрований за ТОВ «Стайлвуд», адреса: вул. Грушевського Михайла, 1А смт. Верховина Верховинського р-ну Івано-Франківської області. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань (а.с.21), директором ТОВ «Стайлвуд» є [PERSON] . Рішенням №1/2021 єдиного учасника ТОВ «Стайлвуд» від 17.03.2021 року (а.с.23) змінено місцезнаходження товариства на адресу: Івано-Франківська область, Верховинський район, селище Верховина вул. Франка, буд. 56 А. Верховинським районним відділенням поліції ГУ НП в Івано-Франківській області видано довідку від 20.12.2023 року №3023352349130314 про дорожньо транспортну пригоду (а.с.52-53), яка відбулася 16.12.2023 року, за участі автомобіля марки «Mercedes Benz А 140» з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «TOYOTA HILUX» з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок порушення [PERSON] п.п. 11.3, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху. Згідно з\~актом (протоколом)\~огляду транспортного\~засобу -заяви\~на виплату\~від 22.12.2023\~року (а.с.\~28-31)\~та додатковим\~актом (протоколом)\~огляду транспортного\~засобу \~заяви на\~виплату (а.с.32-33),\~складеного спеціалістом\~ПрАТ «СК\~«ВУСО» Штих\~М.М.,\~встановлено перелік\~пошкоджень транспортного\~засобу «Toyota\~HILUX з реєстраційним номером [NUMBER] , власник ТОВ «Стайлвуд», які отримані при обставинах 16.12.2023 року. Із листа АТ КБ «ПриватБанк» від 29.02.2024 року на ім?я голови правління ПрАТ «СК «ВУСО» вбачається (а.с. 34), що банк повідомляє про направлення нарахування страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 16.12.2023 року з автомобілем Toyota HILUX, реєстраційний номер [NUMBER] , за реквізитами СТО погодженими із страхувальником ТОВ «Стайлвуд». Відповідно до листа погодження директора ТОВ «Стайлвуд» на ім?я голови правління ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с. 35), директор ТОВ «Стайлвуд» просить страхове відшкодування за участю Toyota HILUX, реєстраційний номер [NUMBER] , провести за реквізитами СТО «Класик-Авто» в розмірі 737\~984,37 гривень. Згідно із рахунку на оплату №КЦ 037266 від 17.02.2024 року (а.с.36-40), ТОВ «Класик -Авто», покупець ТОВ «Стайлвуд», автомобіль Toyota HILUХ, реєстраційний номер [NUMBER] , загальна сума становить 761894,61 гривень. Із страхового акта №2336473-1 за договором страхування наземного транспорту №DNH0MA-238Q0WA від 26.09.2023 року ПрАТ «ВУСО» (а.с.42), вбачається що за страховим випадком 16.12.2023 року, страхувальник ТОВ «Стайлвуд», застраховане майно - автомобіль Toyota HILUX, реєстраційний номер [NUMBER] , страховий випадок здійснено з вини [PERSON] , автомобіль «Mercedes Benz А 140», державний номер [NUMBER] , підлягає виплаті страхове відшкодування у розмірі 737984,37 гривень, Платіжною інструкцією №14988 від 08.03.2024 року (а.с.44), підтверджується перерахування ПрАТ «СК «ВУСО» 737984,37 гривень страхового відшкодування ТОВ «Класик-Авто» за страховим відшкодуванням зг. СА№2336473-1 від 08.03.2024 року та дог №DNH0MA-238Q0WA від 26.09.2023 року, стр.ТОВ «Стайлвуд», заяв 22.12.2023, рах. № [NUMBER] від 17.02.2024 року. Згідно з актом виконаних робіт ТОВ «Класик-Авто» №СА00054410 від 31.05.2024 року (а.с.45-48), вартість робіт, деталей та матеріалів, що були узгоджені для автомобіля Тoyota HILUX, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 718174,34 гривень. З акта виконаних робіт ТОВ «Класик-Авто» №СА00056381 від 24.09.2024 року (а.с.49) вбачається, що вартість робіт, деталей та матеріалів, що були узгоджені для автомобіля мари «Тoyota HILUX» марки реєстраційний номер [NUMBER] , становить 19810,03 гривень. Довідкою ПрАТ «ВУСО» від 19.11.2024 року вих №5595/2024/вих (а.с. 50) підтверджується, що 22.03.2024 року на р/р компанії надійшло 158400 гривень від АТ СГ «ТАС» (приватне), з призначенням платежу: «Страх. відш. по Дог. №АТ4104637 від 25.07.2023, т/з Toyota HILUX, [NUMBER] , регрес №2007334,без ПДВ». Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 579584,37 гривень, посилаючись на те, що з страхувальником ТОВ «Стайлвуд» уклав договір добровільного страхування (КАСКО), відповідно взяв на себе всі ризики, які виникають в процесі виконання зазначеного договору добровільного страхування, відповідач [PERSON] немає ніякого відношення до зазначеного договору та не повинна відшкодовувати страховику вартість ремонту автомобіля мари «Тoyota HILUX» з реєстраційним номером [NUMBER] . Однак із таким твердженням представника відповідача погодитися неможливо, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1187\~ЦК України,\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до ст. 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. Як передбачено ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Нормами п.п. 50, 59, 69 ст. 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування -\~правовідносини щодо\~захисту страхових\~інтересів фізичних\~та юридичних\~осіб (страховий\~захист)\~при страхуванні\~ризиків,\~пов`язаних з\~життям,\~здоров`ям,\~працездатністю та\~пенсійним забезпеченням,\~з володінням,\~користуванням і\~розпорядженням майном,\~з відшкодуванням\~страхувальником заподіяної\~ним шкоди\~особі або\~її майну,\~а також\~шкоди,\~заподіяної юридичній\~особі,\~у разі\~настання страхових\~випадків,\~визначених договором\~страхування,\~за рахунок\~коштів фондів,\~що формуються\~шляхом сплати\~страхувальниками страхових\~премій (платежів,\~внесків),\~доходів від\~розміщення коштів\~таких фондів\~та інших\~доходів страховика,\~отриманих згідно\~із законодавством; страховий випадок\~подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі; страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Відповідно до ст.108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 579584,37 гривень, як різницю між сумою фактично завданих збитків та сумою вимог сплачених страховиком відповідно до полісу АТ004104637. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, не визнаючи позову, посилається на те, що зі змісту позовної заяви не зрозуміло, в якому порядку заявлені позовні вимоги в порядку регресу чи суброгації, та, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо розміру завданого збитку, а при огляді транспортного засобу, які проводилися 22.12.2023 року та 28.12.2023 року відповідач не була запрошена. З приводу вказаного твердження представника відповідача слід звернути увагу на розмежування понять «регрес» та «суброгація». Термін «регрес» (протилежний «прогресу» руху вперед) за буквальним значенням виражає «рух назад». Тому, наприклад, вираз «регресна вимога» нерідко заміняють на термін «зворотна вимога» як синонім. Отже, регрес це право зворотної вимоги страховика до особи, яка є винною у спричиненні шкоди. Регресна вимога має похідний характер. Вона виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов`язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов`язання завжди є похідним від основного, оскільки, коли припиняє дію основне, виникає регресне зобов`язання. Регрес (regres) право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація (subrogation) це перехід до страховика на підставі відповідного акта права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми). З латинської термін «суброгація» перекладається як «заміщення, обрання взамін». Суброгація випливає безпосередньо зі закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло зі заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Основна відмінність регресу від суброгації полягає в тому, що право регресу виникає з відносин із заподіяння шкоди (тобто позадоговірних, деліктних відносин), а право суброгації із страхових відносин, які є договірними. При суброгації заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинені збитки особа свій обов`язок щодо їх компенсації не виконала, тому заміна сторін у зобов`язанні не замінює й порядку обчислення та перебігу строку позовної давності згідно з ч. 1 ст. 262 ЦК України. За регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається заново з моменту виконання основного зобов`язання. Оскільки при суброгації нове зобов`язання щодо відшкодування шкоди не виникає, а лише відбувається заміна кредитора в існуючому зобов`язанні, а саме до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, то перебіг позовної давності заново не починається (постанови ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18); КГС ВС від: 30 січня 2018 року у справі № 910/12500/17, 10 липня 2018 року у справі № 905/2970/16). У договорах майнового страхування допускається суброгація, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Правовідносини, що виникли у зв`язку з виплатою страховиком на користь потерпілого страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат, засновані на суброгації, тобто переході до страховика права вимоги потерпілої особи в деліктному зобов`язанні, тому вимога страхової компанії до завдавача шкоди не є регресною, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 02.10.2024 року у справі №175/4710/16-ц, провадення №61-9681 св 24. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ « СГ «ВУСО», як страховик потерпілого у дорожньо- транспортній пригоді 16.12.2023 року ТОВ «Стайлвуд» (власника пошкодженого автомобіля Тoyota HILUX, реєстраційний номер [NUMBER] ), виплатило на ремонт вказаного автомобіля за договором добровільного страхування страхове відшкодування в сумі 737984,37 гривень. Оскільки страховик АТ «СГ «ТАС», яким був забезпечений транспортний засіб «Mercedes Benz А 140» з реєстраційним номером [NUMBER] винної особи в ДТП [PERSON] , сплатило суму страхового відшкодування в межах укладеного договору страхування в розмірі 158400 гривень, то різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодування становить 579584,37\~гривень,\~яка підлягає\~стягненню з\~винної особи\~ [PERSON] у порядку суброгації. Суд не погоджується з твердженням представника позивача щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів з приводу розміру завданого збитку, з таких підстав. У ч.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» \~від 21\~травня 2024\~року № 3720-IX, введеного в дію з 01.01.2025 року та чинного на час ухвалення даного рішення у справі, та ч.1 ст.26 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» \~від 01\~липня 2024\~року №1961-IV, чинного на час відшкодування матеріальної шкоди, передбачено, що у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з: 1) пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи; 6) доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно. Нормами ч.1- ч.3 ст. 27 (ст.29) вищевказних законів передбачено, що страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами\~другою\~і\~третьою\~цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до\~частини третьої\~цієї статті. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених\~частиною першою\~та\~пунктом 3\~частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до\~частини четвертої\~статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого\~пунктом 1\~цієї частини. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний\~документ про\~здійснення такої\~виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року в справі № 3-50гс15, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 910/1272/18, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 910/12722/18). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Верховного суду від 06.07.2018 року в справі № 924/675/17 зроблено висновок, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Із матеріалів справи вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу проведено відповідно до акта (протоколу) огляду транспортного засобу від 22.12.2023 року та додаткового акта (протоколу) огляду транспортного засобу від 28.12.2023 року, проведеного представником страховика ПрАТ «ВУСО» Штих М.М. (а.с. 28-33), а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту - акта виконаних робіт ТОВ «Класика Авто» від 31.05.2024 року та 24.09.2024 року на загальну суму 737\~984,37 гривень (а.с. 45-49) , така ж сума страхового відшкодування підтверджується платіжним документ про здійснення виплати №14988 від 08.03.2024 року (а.с.44) Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу підтверджується наявними матеріалами у справі, підстав вважати надані докази недопустимим у суду немає. Щодо не запрошення відповідача під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, які проводилися 22.12.2023 року та 28.12.2023 року слід вказати, що відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється уразі\~потреби замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Зважаючи на наведені обставини, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 579584,37 гривень, як різниці між виплаченим позивачем страховим відшкодування у розмірі 737984,37 гривень та суми страхового відшкодування сплаченого ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне) в межах укладеного договору страхування АТ004104637 в розмірі 158400 гривень. У\~ст. 265 ЦПК України\~закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. У зв`язку зі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума судового збору в розмірі 8693,76 гривень, сплачена під час подання до суду позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.11.2024 року №68070 (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved