Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Адвокат Назаренко Анна Михайлівна (далі - адвокат Назаренко А.М., представник заявника) яка діє в інтересах [PERSON] (далі - [PERSON] , заявник) яка представляє інтереси неповнолітнього [PERSON] звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] на тимчасово окупованій території України в м. Севастополь, АР Крим. Зазначає, що мати [PERSON] - [PERSON] звернулася до Пенсійного фонду України з метою оформлення пенсії синові [PERSON] по втраті годувальника - батька [PERSON] та надала свідоцтво про смерть, яке було видано окупаційними органами влади, проте їй відмовили та повідомили, що дане свідоцтво не є дійсним і їй потрібно звернутися до Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для отримання свідоцтва про смерть. 21.05.2025 [PERSON] , діючи в інтересах свого сина, звернулася до Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для отримання свідоцтва про смерть відповідно до чинного законодавства, оскільки отримати свідоцтво про смерть за місцем проживання [PERSON] було неможливо, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Проте їй було відмовлено, оскільки документ, що підтверджує смерть [PERSON] не відповідає встановленій формі, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, Україна у заявника наявне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2024. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для неповнолітнього [PERSON] , оскільки останній не може реалізувати своє право на оформлення пенсії по втраті годувальника без встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.06.2025 провадження по справі відкрито та призначено судове засідання, в порядку окремого провадження, на 04.06.2025. Представник заявника адвокат Назаренко А.М. у судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі сторони заявника, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.41-42). Зацікавлена особа: Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів в системі «Електронний суд» (а.с.39-40). про причини неявки суд не повідомив, пояснення на заяву не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст.317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 22.01.2024 незаконно створеним на тимчасово окупованій території України органом реєстрації актів цивільного стану, а саме: 99200001 відділом запису актів громадського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя та також довідкою про смерть № С-00203 від 22.01.2024 (заповнених російською мовою) (а.с.19, 20). У абзаці першому п.13 постанови від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник [PERSON] , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] звернулась до Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою щодо державної реєстрації смерті батька її сина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Севастополь, АР Крим. 21.05.2025 за № 272/32.13-05-05-04 начальником Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвійчук С.І. заявнику було письмово відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, з посиланням на те, що аналіз документів представлених заявником, свідчить, що зазначене свідоцтво про смерть не являється підставою для державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.28). Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Законом передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Статтею 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] являється матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який в свою чергу являється сином померлого [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження неповнолітнього, серії [NUMBER] , яке видано 04.11.2008 (а.с.10). Факт зміни прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.04.2014 (а.с.18). Таким чином, з поданих суду документів можливо встановити факт того, що заявник має право на звернення до суду з даною заявою. У відповідності до положень ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає у порядку окремого провадження. Згідно з вимогами ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що офіційний документ, що посвідчує даний факт виданий органом, який розміщений на тимчасово окупованій території України. Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжується й станом на час розгляду справи. Як визначено у ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України, суд вважає те, що станом на день смерті [PERSON] , територія АР Крим є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - звернуто увагу на те, що відповідно до абзацу 1 частини першої статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Водночас за змістом абзацу 2 частини першої 1 цієї статті заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території України. Частиною 2 ст. 319 ЦПК України передбачено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно з вимогами ст. ст.124, 129 Конституції України, ст.2 ЦПК України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, підтверджується довідкою про смерть № С-00203 від 22.01.2024 (а.с.20) та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2024, яке видано незаконно створеним на тимчасово окупованій території України органом реєстрації актів цивільного стану (вказані документи складено російською мовою) (а.с.19). При цьому суд враховує, що надані суду документи, які видані незаконно створеними органами, хоч і не мають юридичної сили, проте дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено ст.ст.315,317 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved