Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

16.04.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 83089 грн та судових витрат. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 25.01.2024 між [PERSON] та ТОВ «Аванс кредит» був укладений договір про надання фінансового кредиту №39234-01/2024, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 20000 грн, строком на 120 днів та зобов`язувалася сплатити проценти за користування ним. 17.04.2024 між відповідачкою та ТОВ «Аванс кредит» був укладений договір про надання фінансового кредиту №30169-04/2024, відповідно до умов якого позичальниця отримала грошові кошти в розмірі 4000 грн та зобов`язалася повернути їх в строк до 14.08.2024 зі сплатою процентів за користування кредитом. 18.04.2024 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» був укладений договір позики №2859223, відповідно до умов якого позичальниця отримала грошові кошти в розмірі 7000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом. 04.04.2024 між відповідачкою та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №8962790, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 грн та зобов`язалася повернути їх в строк передбачений договором зі сплатою процентів за користування кредитом. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вищевказаними договорами. Товариство уклало договори факторингу: 14.06.2021 за №14/06/21 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»; 19.09.2024 за №19092024 з ТОВ «Аванс кредит»; 28.08.2024 за №28082024/2 з ТОВ «Мілоан», за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачкою. Ухвалою судді від 17.04.2025 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачці за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копію позовної заяви та ухвали про відкриття провадження,\~які вона отримала 24.04.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки [PERSON] повідомлена належним чином, відзив у встановлений судом строк не подала то на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 25.01.2024 між відповідачкою та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір про надання фінансового кредиту №39234-01/2024, за яким їй надано кредит на суму 20000 грн, строком на 120 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,50%. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-2520 (пункт 1.6 Договору). Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0459 (а.с. 13-20). За даними розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором №39234-01/2024 від 25.01.2024 становить 14250 грн, яка складається з 9000 грн сума заборгованості за кредитом, 5250 грн сума заборгованості за відсотками, крім того, простежується, що відповідачка 31.10.2024 вносила оплату за нараховані проценти у розмірі 1500 грн (а.с. 21). 17.04.2024 між [PERSON] та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір про надання фінансового кредиту №30169-04/2024, за яким їй надано кредит на суму 4000 грн, строком на 120 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,50%. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-0488. Договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3215 (а.с. 22-29). Відповідно до листа від 30.01.2025 сервісу онлайн платежів iPay.ua було успішно прийнято платежі на користь AVANSCREDITLLC 17.04.2024 зарахування у сумі 4000 грн на карту [NUMBER] (а.с. 33). За даними розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором №30169-04/2024 від 17.04.2024 становить 16000 грн, яка складається з 4000 грн сума заборгованості за кредитом, 12000 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 34-35). 19.09.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та Товариством укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Аванс кредит» за плату, а останній відступає право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань якого настав або виникне у майбутньому до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 37-39). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №19092024 від 19.09.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Аванс кредит» реєстр боржників та згідно з витягом з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитними договорами №39234-01/2024 в сумі 14250 грн та №30169-04/2024 в сумі 16000 грн (а.с. 40-41). 18.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №2859223, за яким позичальниці надано позику в сумі 7000 грн з фіксованою відсотковою ставкою 0,75% за один день користування кредитом, строком на 30 днів. Згідно з умовами даного договору кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, з використанням реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 4plt2P (а.с. 44-47). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а останній відступає право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань якого настав або виникне у майбутньому до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 48-50). 28.07.2021 укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21, 13.06.2022 укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу та 25.09.2024 укладено додаткову угоду №37 до договору факторингу, якими було внесено зміни до договору факторингу №14/06/21 та є його невід`ємними частинами (а.с. 51-53). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №31 від 25.09.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників та згідно з витягом з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №2859223 в сумі 22575 грн (а.с. 54-55). За даними розрахунку заборгованості станом на 28.02.2025 заборгованість за договором позики №2859223 від 18.04.2024 не погашена та складає 22575 грн (а.с. 56). 04.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено договір про споживчий кредит №8962790 за яким позичальниці надано кредит на суму 8000 грн, строком на 345 днів. Відповідно до пункту 1.5.1 комісія за надання кредиту: 920 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 730 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (пункт 1.5.2 Договору). Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 912,50 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком (пункт 1.5.3 Договору). Пунктом 2.1. договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 558097 (а.с. 62-69). За даними розрахунку заборгованості станом на 28.02.2025 заборгованість за кредитним договором позики №8962790 від 04.04.2024 не погашена та складає 30264 грн, крім того, простежується, що відповідачка 31.10.2024 вносила оплату за нараховані проценти у розмірі 6052 грн (а.с. 78). 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та Товариством укладено договір факторингу №28082024/2, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату, а останній відступає право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань якого настав або виникне у майбутньому до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 73-75). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №28082024/2 від 28.08.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Мілоан» реєстр боржників та згідно з витягом з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитними договорами №8962790 в сумі 04.04.2024 грн (а.с. 76-77). Згідно з умовами вище наведених договорів відповідачка зобов`язалася повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Також відповідно до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідачки за вказаними кредитними договорами та договорами позики. Перевіряючи правомірність пред`явлених позовних вимог суд виходить з такого. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно зі\~ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.\~612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За договором\~позики\~одна\~сторона (позикодавець)\~передає\~у\~власність другій\~стороні\~(позичальникові)\~грошові\~кошти\~або інші\~речі,\~визначені\~родовими\~ознаками,\~а\~позичальник зобов`язується\~повернути\~позикодавцеві\~таку ж\~суму\~грошових\~коштів (суму\~позики)\~або\~таку\~ж кількість\~речей\~того\~ж роду\~та\~такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Позикодавець має\~право\~на\~одержання від\~позичальника\~процентів\~від суми\~позики,\~якщо\~інше\~не встановлено\~договором\~або\~законом.\~Розмір\~і\~порядок одержання\~процентівв\~становлюються договором.\~Якщо договором\~не\~встановлений\~розмір процентів,\~їх\~розмір визначається\~на\~рівні облікової\~ставки\~Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1054 цього Кодексу). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Згідно з ч.1 ст.1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку договори позики і кредитів та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, комісій та процентів за користування кредитними коштами з боржника. Відповідачка своїх зобов`язань за договорами не виконала, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернула. Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні кредитних договорів досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договорів, які оформлені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. [PERSON] підписала договори електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, тому без їх отримання, без здійснення входу до інформаційно-комунікаційної системи кредитора такі договори не були би укладені. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У постанові від 30.01.2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також, за приписами пунктів 3, 6\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~(постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц). Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є саме первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається зі змісту кредитних договорів, надання позики здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника - банківська платіжна картка №4149-49хх-хххх-0488 та №5168-74хх-хххх-2520. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем за договором позики №2859223 від 18.04.2024 не було надано до суду жодного первинного документу або іншого документу, в тому числі платіжної інструкції, довідки про перерахування коштів за допомогою електронних платіжних систем, чи іншого документу, який би підтвердив факт перерахування відповідачці грошових коштів в розмірі, передбаченому договором. За вказаних обставин, через недоведеність позивачем належними та допустимими доказами обставин щодо виконання обов`язку по наданню коштів відповідачці, фактичного користування неї кредитними коштами, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики №2859223 від 18.04.2024 не підлягають задоволенню. При цьому, позивач, обґрунтовуючи позов, не заявляв в суді клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та виписки з банківської установи щодо надходження відповідних коштів на рахунок та їх використання позичальником. Разом з тим, позивачем доведено належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідачки суму заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту: №39234-01/2024 від 25.01.2024, що складається з тіла кредиту 9000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 5250 грн, які нараховані відповідно до умов договору, що підтверджується графіками платежів за кредитним договором та розрахунком заборгованості, з якого простежується користування відповідачкою кредитними коштами (а.с.19 зворот, 21), протягом строку користування кредитом за 120 днів; №30169-04/2024 від 17.04.2024, що складається з тіла кредиту 4000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 12000 грн, які нараховані відповідно до умов договору, що підтверджується графіками платежів за кредитним договором та розрахунком заборгованості (а.с 28 зворот, 34-35), протягом строку користування кредитом за 120 днів. Водночас, позовні вимоги щодо договору про споживчий кредит №8962790 від 04.04.2024 підлягають частковому задоволенню. Позивачем доведено заявлену до стягнення заборгованість щодо тіла кредиту у сумі 7840 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 15116 грн та комісії за надання кредиту 840 грн, що підтверджується графіками платежів за кредитним договором та розрахунком заборгованості, з якого простежується користування відповідачкою кредитними коштами (а.с. 71 зворот, 78), протягом строку користування кредитом за 345 днів. Щодо розміру заборгованості за штрафними санкціями за вищенаведеним договором суд вказує. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте згідно з \~п.18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому з вище викладеного вбачається, що нараховані за кредитним договором №8962790 від 04.04.2024 штрафні санкції (неустойка) стягненню не підлягають, оскільки були нараховані у період дії в Україні воєнного стану Відповідачка вільно погодилася на укладення договорів на вказаних вище умовах підписавши їх, заперечень проти виниклої заборгованості та контррозрахунку не подала. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 54046 грн, яка складається з заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №39234-01/2024 від 25.01.2024 у розмірі 14250 грн, за договором про надання фінансового кредиту №30169-04/2024 від 17.04.2024 у розмірі 16000 грн, за договором про споживчий кредит №8962790 від 04.04.2024 у сумі 23796 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову на 65% від заявлених вимог, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 1968,2 грн.

Outcome: partial