Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про зняття заборони (архівного запису), реєстраційний помер обтяження № 56894, зареєстрований 08.07.2004 року реєстратором Великоберезнянською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження повідомлення Великоберезнянської рембуддільниці відносно об`єкту обтяження будинку за адресою: [ADDRESS] та виключити запис № 56864 від 08.07.2004 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон обтяження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 19073014 від 04.06.2008 року та номером 19074730 від 04.06.2008 року позивачі [PERSON] та [PERSON] , є власниками по 1/2 частини кожна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] колишнього Великоберезнянського, а на сьогоднішній день Ужгородського району Закарпатської області. Зазначений будинок був успадкований ними після смерті чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] на підставі свідоцтв про право на спадщину/ [NUMBER] від 26.05.2008 року виданого Великоберезнянською державною нотаріальною конторою та [NUMBER] від 26.05.2008 року виданого Великоберезнянською державною нотаріальною конторою відповідно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 408478590 від 17.12.2024 року сформованного Великоберезнянською селищною радою Ужгородського району Закарпатської області встановлено, що 23.09.1969 року за повідомленням Великоберезнянської рембуддільниці Великоберезнянською державною нотаріальною конторою за № 56864 - 08.07.2004 року було накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис) на успадкований ними житловий будинок. Архівний номер запису 63, архівна дата 23.09.1969 року, дата виникнення обтяження 23.09.1969 року. 25 жовтня 2024 року, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гончар Тетяни Михайлівни з наміром укласти договір дарування частини зазначеного вище будинку між [PERSON] та [PERSON] . Нотаріус при перевірці документів для оформлення договору дарування встановила наявність обтяження щодо належного їм нерухомого майна, яке накладене Великоберезнянською Державною нотаріальною конторою. В зв`язку з неможливістю укладання договору дарування з причини накладеної заборони [PERSON] підписала та нотаріально посвідчила заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно своїй доньці - [PERSON] , [INFO] . Зазначена вище заборона позбавляє позивачів, як власників часток нерухомого майна, в повному обсязі реалізувати своє право власності. 20 лютого 2025 року із Закарпатського обласного державного нотаріального архіву на вимогу приватного нотаріуса Гончар Т.М. було надано копію запису з реєстру заборон відчуження та арештів нерухомого майна Великоберезнянської ДНК від 23 вересня 1969 року за № 63. Зазначають, що особа - [PERSON] , який зазначений у відповідному записі про накладення заборони на сьогоднішній день помер і був їхнім першим сусідом. Також вони звернулися до Великоберезнянського МВДВС Південно-Західного МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) із письмовою заявою про надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень відносно них та чи вчинялися відносно їхнього нерухомого майна будь-які виконавчі дії. На що 20.03.2025 року ними отримано довідки за № 4792 та № 4795 з інформацією про те, що відносно них відсутні будь-які виконавчі провадження. На сьогоднішній день, такої юридичної особи як Великоберезнянська рембуддільниця не існує. Відсутні також правонаступники зазначеної радянської установи так-як такі відомості є у вільному доступі і записи про них відсутні у ЄДР ЮО, ФОП та ГФ. Отже відсутній суб`єкт, який може звернутися до Великоберезнянської ДНК із заявою про припинення обтяження відносно належного їм нерухомого майна. Також, зазначають, що така юридична особа як Великоберезнянська державна нотаріальна контора «припинена». Дата запису - 16.06.2023 року (інформація з ЄДР (безкоштовний запис). Крім того з 1969 року по сьогоднішній день пройшло 56 років і відсутні будь-які юридичні можливості вийти із даної проблемної ситуації окрім судового рішення. Тому, за сукупністю зазначених вище обставин, вони перебувають у безвихідній ситуації відносно можливості зняття обтяження у вигляді заборони (архівний запис) відносно належного їм нерухомого майна - житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Отже, єдиним способом захисту своїх права є звернення до суду із позовною заявою про державну реєстрацію припинення обтяжень нерухомого майна, а тому просять позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили такі задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача, також в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі, не заперечили щодо позовної заяви. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України\~необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що: Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 19073014 від 04.06.2008 року [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] колишнього Великоберезнянського, а на сьогоднішній день Ужгородського району Закарпатської області; Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 19074730 від 04.06.2008 року, [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] колишнього Великоберезнянського, а на сьогоднішній день Ужгородського району Закарпатської області; Позивачка [PERSON] підписала та нотаріально посвідчила заповіт від 25.10.2024 р., згідно якого заповіла все належне їй майно своїй доньці - [PERSON] , [INFO] . Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 78892770 від 25.10.2024 року виданого приватним нотаріусом Гончар Т.М., в якому зокрема зазначено про перейменування вулиці Комарова на вулицю Василя Стуса в смт. Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 408478590 від 17.12.2024 року сформованного Великоберезнянською селищною радою Ужгородського району Закарпатської області встановлено, що 23.09.1969 року за повідомленням Великоберезнянської рембуддільниці Великоберезнянською державною нотаріальною конторою 08.07.2004р. 14:15:21 за № 56864 було накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис) на успадкований позивачами [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою в [ADDRESS] . Архівний номер запису 63, архівна дата 23.09.1969 року, дата виникнення обтяження 23.09.1969 року. З наданої Закарпатським обласним державним нотаріальним архівом від 20.02.2025 р. № 112/01-21, копію запису з реєстру заборон відчуження та арештів нерухомого майна Великоберезнянської ДНК від 23.09.1969 року за № 63, зазначений [PERSON] , який зазначений у відповідному записі про накладення заборони. З виданих Великоберезнянським ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області довідок від 20.03.2025 року № 4792, №4795, відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відсутні виконавчі провадження. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України\~кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та дані витяги з реєстру заборон. Позивачі не можуть реалізувати право на розпорядження належним їй майном, вчинення юридично значимих дій, з якими пов`язано виникнення його особистих та майнових прав, та може усунути цю перешкоду не інакше як в судовому порядку. Згідно ст.317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат»\~накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Частиною 1 ст.319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.41\~Конституції України та ст.321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391\~ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.2. постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.2 ст.26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. В даному випадку арешт (архівний запис) було накладено на підставі постанови відділу ДВС Великоберезнянського РУЮ, яка відповідно була прийнята у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа виданого судом, однак, як встановлено судом, на даний час, на виконанні відносно позивачки не перебуває жодного виконавчого провадження, а отже скасувати (припинити) арешт у інший спосіб, як рішенням суду, не можливо. Підстав перебування майна позивачки під арештом, накладеним на підставі постанови виконавця у виконавчому провадженні якого вже не існує не має. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved