Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] у жовтні 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що у лютому 2003 року позивачка придбала житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , шляхом фактичного передання коштів у розмірі 4000 грн [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивачка не провела реєстрацію права власності у встановленому законом порядку на будинок, а також не оформляла договір купівлі-продажу будинку через втрату контактів з продавцями. За час проживання у спірному будинку позивачка здійснювала ремонти та покращення, заключила договір на постачання електроенергії з ПАТ «Сумиобленерго», договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами з ДП «Екосервіс» КП Тростянецької міської ради «Тростянецькомунсервіс». Дізнавшись, що власники будинку [PERSON] та [PERSON] померли, позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на будинок, проте їй в усному порядку було відмовлено, оскільки вона не є спадкоємицею вказаних осіб згідно норм спадкового законодавства. Також позивачка зверталась до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на будинок, проте через відсутність документального підтвердження купівлі будинку їй в усному порядку було відмовлено. У спірному будинку позивачка проживає понад 20 років, жодного правового титулу на спірне нерухоме майно не має. Позивачка вважає, що має достатньо підстав для визнання за нею права власності на будинок з господарськими побудовами за вищевказаною адресою, оскільки фактично, добросовісно та відкрито володіє та користується вказаним нерухомим майном понад 20 років. Посилаючись на зазначені обставини представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Ухвалою суду\~від 11.10.2024\~було прийнято\~позовну заяву\~до розгляду,\~відкрито провадження\~у справі\~тапризначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.12.2024 за клопотанням представника позивачки витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 18.04.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просив задовольнити заявлені вимоги. Представниця відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечила та пояснила, що Тростянецька міська рада не зверталася до суду з вимогами про визнання нерухомого майна відумерлою спадщиною або безхазяйним майном. Також нею було перевірено інформацію про власника земельної ділянки за адресою спірного будинку та з`ясовано, що земельна ділянка не сформована, право власності не зареєстроване. Заслухавши пояснення\~представника позивачки,\~представника відповідача,\~покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спорами про право власності, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що по [ADDRESS] розташований житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами 1/2 частина якого належала [PERSON] на підставі договору дарування від 07.04.1994 за № 1-487, а інша 1/2 частина якого належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.1978 за № 855 (а.с. 13). З актового запису про смерть №117 від 25.03.2004 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 58). З актового\~запису про\~смерть №212\~від 25.06.2003\~вбачається,\~що[PERSON] померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 59). Згідно повідомлення та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 01.04.2025 за №\~80664030, №80664058, №80664073, №80664087, наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори СМУ Міністерства юстиції Воропай В.В., вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіт від її імені не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, від його імені 07.04.1994 за реєстровим № 1-489 посвідчено заповіт (а.с. 61-66). З договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 31.05.2021 вбачається, що між ДП «Екосервіс» КП Тростянецької міської ради «Тростянецькомунсервіс» та позивачкою було укладено договір на вивезення побутових відходів з господарства розташованого по [ADDRESS] (а.с. 8). З договору про користування електричною енергією №7087 від 30.05.2004 та квитанцій про обсяги спожитої електроенергії вбачається, що між ВАТ «Сумиобленерго» та позивачкою було укладено договір на постачання електричної енергії до будинку, що розташований по [ADDRESS] . Позивачка користувалась електричною енергією та сплачувала за спожиту електроенергію (а.с. 9-11). На замовлення позивачки, 18.08.2024 КП ОМР «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» було виготовлено технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] .Згідно відомостей технічного паспорта до складу господарства входять наступні будівлі та споруди: під літ. «А-1» житловий будинок; під літ. «а» прибудова; під літ. «а1» ганок; під літ. «Б» сарай; під літ. «пг» погріб; під літ. «В» літня кухня; під «№1, 2» огорожа (а.с. 15-20). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в будинку, який розташований по [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] , але вони вже померли. Позивачка допомагала їм по господарству, а коли вони померли, то стала проживати в їхньому будинку з дітьми. За час проживання в будинку позивачка зробила там ремонт. Проживає позивачка в будинку близько 20 років. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в будинку, який розташований по [ADDRESS] проживали [PERSON] та Зімогляд [PERSON] . До них приходила позивачка та допомагала їм по господарству. Вона вважала, що вони є родичами. Коли [PERSON] та [PERSON] померли, то позивачка приймала участь у їх похованні. Після їхньої смерті позивачка почала проживати в їхньому будинку, ймовірно з 2003 року. За цей час позивачка зробила в будинку ремонт, викопала колодязь у дворі, обробляє город. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи питання про наявність підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, суд враховує таке. За змістом частин 1 та 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, зі змісту вказаної норми ЦК України, а також роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 за № 5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчать про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності. Право власності належить до числа таких суб`єктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного складу. Так, виходячи зі змісту частини 1 статті 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, та які у сукупності повинен довести позивач (статті 13, 81 ЦПК України), є: законність об`єкту володіння; добросовісність заволодіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (строк володіння); безтитульність володіння. Добросовісність володіння визначається поведінкою, діями фактичного володільця на момент передачі йому майна (на початковий момент), який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Незаконний володілець на протязі всього володіння майном має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Безтитульність володіння передбачає, що право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено. Тобто, під безтитульністю володіння слід розуміти фактичне володіння, яке не спирається на які-небудь правові підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Відповідно до правового висновку, якого дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження №12-291гс18), правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Установлені судом обставини свідчать про те, що позивачка фактично володіє спірним нерухомим майном без будь-якого правового титулу більше двадцяти років. Володіння позивачки є відкритим і безперервним. Також судом не встановлено обставин, які свідчать про недобросовісне заволодіння [PERSON] спірним нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved