Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

03 вересня 2024 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON] . [INFO] . Дитина має порушення інтелектуального розвитку вона не здатна себе обслуговувати, за своїм психічним станом потребує постійного стороннього догляду, має недорозвинене мовлення тяжкого ступеню. Дитина потребує уваги, піклування, доброго ставлення, навчання елементарних, навиків спілкування. Але всього цього дитина позбавлена відповідачкою [PERSON] , так як вона з нею практично не опікується, не спілкується з нею. Сторони мешкають разом в квартирі [ADDRESS] . Також з ними мешкає син позивача - [PERSON] .. [PERSON] разом з донькою [PERSON] займає окрему кімнату, яка зачинена на ключ. Відповідач протягом останніх 10 років веде антисоціальний спосіб життя. Вона вживає спиртні напої та наркотичні засоби, не працює. Проводить час в компанії осіб з такою ж поведінкою та способом життя. [PERSON] скрізь за собою водить дочку, яка змушена проводити час серед осіб з антисоціальною поведінкою залишає дочку саму на вулиці навіть у темну пору доби. До позивача та до свого брата відповідач ставиться агресивно, спілкується винятково за допомогою відбірної лайки в присутності дитини. Забороняє дитині спілкуватися з позивачем, вчить дитину нецензурній лайці. Дитина харчується нерегулярно. Коштів на придбання якісних продуктів відповідачка не має, так як єдиним доходом є пенсійні витрати на утримання дитини. Дитина школу практично не відвідувала, абсолютно не пристосована до життя, незважаючи на її вік. Згідно характеристики мати дитини не забезпечує належного догляду за дитиною, систематично порушує шкільний режим, невчасно приводить дитину до школи. Не забезпечує дитині безпечні та сприятливі умови, хоча дівчина потребує постійної допомоги, нагляду та супроводу. Відповідач також не приділяє належну увагу здоров`ю дитини. Декларацій про медичне обслуговування з лікарями загальної практики - сімейними лікарями не укладала. [PERSON] була взята на облік як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Позивач вважає, що зможе забезпечити належний рівень догляду та підтримки дитини, для чого просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 року, для розгляду цивільної справи № 202/10787/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 04 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року задоволено заяву позивача та залучено до участі у цивільній справі № 202/10787/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року було закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Маркело В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що позивач є бабусею неповнолітньої [PERSON] . Мати не виконує свої обов`язки тривалий час. Зважаючи на хвороби дитини, вона потребує постійного догляду, чим фактично займається бабуся. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свого представника. Зазначила, що до 6 років дитиною займалась мати. Однак у зв`язку з зловживанням наркотичними засобами, мати перестала приділяти належну увагу дитині, та фактично всім займається вона. Родина мешкає разом, однак турботу про дитину мати не виявляє. Навпаки, у зв`язки з аморальною поведінкою та зловживання наркотиками, дитина недоглянута, повторює за нею нецензурні лайки. Опікунство потрібно їй для надання всебічної допомоги дитині, оскільки навіть записатись до лікаря можливо тільки зі згоди матері, яку іноді неможливо отримати через її стан. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що займається дитиною, приділяє їй увагу. Бабуся працює, а тому в цей час дитина завжди під її наглядом. У сторін виникають розбіжності у методах виховання та лікування дитини, що є наслідком неприязних стосунків між ними. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради Воднєва Н.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Вказала, що органу опіки відома ситуація в цій родині. Представники органу відвідували місце мешкання дитини. Дитина є інвалідом та потребує постійного догляду. Разом з тим, мати не забезпечує належного догляду, притягується до адміністративної відповідальності. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він є батьком дитини. Оформив батьківство він тільки у 2023 році за спільною заявою батьків, оскільки раніше цього не бажала [PERSON] .. Допитаний у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є дядьком [PERSON] . Відповідач вже 7 років не виконує своїх обов`язків по догляду за дитиною. Хочу вони і мешкають разом, але мати нічого для дитини не робить, при цьому нецензурно лається при ній. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач піклується про свою дитину. Разом з тим, свідок зазначила, що майже рік вже не спілкувалась з Відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 419, зроблений Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 15 вересня 2016 року № 00017103892 відомості про батька неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Під час розгляду справи стало відомо, що 27 жовтня 2023 року, мати, [PERSON] , [INFO] , отримала повторно свідоцтво про народження, яким змінено прізвище та по-батькові дитини, а саме « [PERSON] » на « [PERSON] », [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис від 22 квітня 2008 року № 419, зроблений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), видане 27.10.2023 року. Наказом начальника управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 22.03.2022 року № 29 «Про взяття на облік дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] », неповнолітня [PERSON] ), [INFO] , перебуває на обліку, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах через ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків. Згідно Актів обстеження умов проживання від 05.03.2024 р., 10.10.2024 р., неповнолітньої: [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджують що бабою, [PERSON] , [INFO] , створені належні умови для виховання, проживання, всебічного розвитку дитини. Родина мешкає у трикімнатній квартирі, в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм, стан житла добрий. У квартирі бабою організовано місце для навчання, в наявності вся необхідна побутова техніка. [PERSON] , [INFO] , від 08 квітня 2015 року навчається у КЗО «Спеціальна школа «ШАНС» ДОР». Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, наданої класним керівником неповнолітньої [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] КЗО «Спеціальна школа «ШАНС» Дніпропетровської обласної ради» № 135 від 15.09.2023 р., остання має системне порушення пізнавальної діяльності та комунікативних функцій, що відповідає інтелектуальним порушенням помірного ступеня. Рекомендовано навчання за програмою для дітей з помірною розумовою відсталістю. Вихованням і навчанням [PERSON] займається її мати [PERSON] , яка підтримує зв`язок з класним керівником. Згідно з інформацією, наданою відділенням поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2022 р. № 43.2/5192, від 13.06.2022 р. № 43-2/3621 [PERSON] , 1983 р. н., неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 18.10.2021 р., ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 30.09.2021 р., ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 23.07.2022 р., ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 03.08.2022 р., ч. 1 ст. 184 КУпАП від 04.10.2022 р. Працівниками сектору ювенальної превенції ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з матір`ю [PERSON] неодноразово проводилися бесіди профілактичного характеру та роз`яснено положення адміністративного та кримінального законодавства. Відповідно до інформації, наданої Лівобережним управлінням соціального захисту населення [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку та отримує держану допомогу особам з інвалідністю на дитину [PERSON] , [INFO] , з 15.01.2014 по 08.04.2026 р., щомісячно. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статті 164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11) Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17. У ч. 5 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до положень ч.6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування не містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав, з огляду на те, що у ньому відсутні відомості щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку матері загрози для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Крім того, висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дитини та необхідності у такий спосіб захисту її прав. В даній справі при надання оцінки всім встановленим обставинам суд, встановив, що сторони мешкають разом в одній квартирі, при цьому дитина мешкає в одній кімнаті з матір`ю, що підтверджується показами свідка [PERSON] та не заперечувалось сторонами. Відповідач по справі проводить час з дитиною, дбає про неї в межах свого розуміння, зокрема в той час, коли Позивач на роботі. Відповідно до педагогічної характеристики КЗО «Спеціальна школа «ШАНС» Дніпропетровської обласної ради» мати займається вихованням та навчанням доньки. Отже, судом не встановлено обставин про повне нехтування своїми батьківськими обов`язками з боку відповідача. Посилання позивача на бездіяльність матері щодо медичного обслуговування дитини та відсутність декларації з сімейним лікарем спростовується наданою Відповідачем копією електронної декларації № 00001-Е52Н-89А0 від 26.08.2024 року. Отже, судом не встановлено таких обставин, які б були вагомими для застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. При цьому суд також звертає увагу, що дитина 2008 року народження та фактично майже набула повноліття. За таких обставин, позбавлення батьківських прав матері на даному етапі також є недоцільним. З урахуванням наявних захворювань дитини, при досягненні нею повноліття, позивач, зокрема, не позбавлена права вжити заходів для встановлення опіки над онукою. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. Вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини також не підлягають задоволенню, як похідні. При цьому, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Суд, встановивши певні прояви неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків (постійні сварки в родині, притягнення матері до адміністративної відповідальності), що стало підставою для взяття дитини на облік як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах, вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed