Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Іванісов В.С. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд визнати їх такими що втратили право користування квартирою. В обґрунтування позивних вимог вказано, що 10 липня 1997 року [PERSON] з сім`єю у складі трьох осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виданий ордер № 1595 на вселення в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за Позивачем зареєстровано не було. Відповідачі більше одного року не проживають в даній квартирі, особисті речі відповідачів в ній відсутні, окрім того вони не допомагають сплачувати комунальні послуги, які на них нараховуються. На даний час відповідачі перебувають за кордоном у Польщі. У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстровані відповідачі у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права, а саме: сплата додаткових коштів квартплати за відповідачів та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійснення свого права при реєстрації та відчуженні не рухомості. Посилаючись на норми ст. 317,319,321,391 ЦК України, ст. 71 ,72 ЖК України, просить суд визнати відповідачок такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в наслідок відсутності понад одного року в порядку ч. 2 ст. 405 ЦК України. 06.03.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.03.2025 року, за клопотанням позивача, витребувано з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради інформацію щодо осіб, із зазначенням П.І.Б., які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] адвокат Іванісов В.С. надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Від імені відповідачів [PERSON] , [PERSON] до суду надано заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилась, будь яких заяв не надала. Згідно із ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 58\~ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Судом встановлено, що виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Запоріжжя, на підставі рішення адміністрації і профспілки комбінату «Запоріжсталь» за № 45 від 18.06.1997 року, [PERSON] з сім`єю у складі трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , видано ордер № 1595 від 10.07.1997 року на право зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно до довідки Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] [INFO] з 22.06.1999 року, [PERSON] [INFO] з 17.08.2006 року, [PERSON] [INFO] з 08.06.2004 року, [PERSON] [INFO] з 22.06.1999 року, [PERSON] [INFO] з 12.06.2017 року. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~405\~ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суду не надано доказів того, що спірна квартира приватизована, або належить будь кому із сторін на праві власності. Таким чином суд вважає не спроможними посилання представника позивача на норми ст. 405 ЦК України, оскільки спірна квартира не є власністю позивача і спір стосується визнання членів сім`ї наймача житлового помешкання такими, що втратили право користування внаслідок відсутності понад встановлені у законодавстві строки. В ухвалі від 07.12.2022 року у справі № 595/524/18 КЦС ВС зазначив, що за загальним правилом, за\~наявності порушення цивільного права або інтересу не допускається відмова в їх захисті.\~Винятком, який дозволяє відмовити в захисті цивільного права або інтересу, є недотримання частин 25\~ст. 13 ЦК України. За змістом статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть\~з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати\~в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Таким чином норми закону свідчать про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або\~\~з порушенням прав інших громадян. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК України),\~\~членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили\~\~права користування ним (ст. 72 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України). Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до положень Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі № 910/3009/18: - Ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права 2) в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим) 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Одне право має захищатися одним позовом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним. Ефективним способом захисту права є такий, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18). З огляду на те, що за твердженням позивача, які не спростовані і фактично підтверджені відповідачками, відповідачки відсутні за місцем реєстрації понад встановлені законом строки не проживають в спірній квартирі, їх особисті речі в ній відсутні, перебувають за кордоном, не допомагають сплачувати комунальні послуги, які на них нараховуються, а також те, що у зв`язку з реєстрацією відповідачок у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права, також по сплаті додаткових коштів квартплати, та труднощі в реалізації прав користування квартирою, то права позивача підлягають захисту шляхом визнання відповідачок такими, що втратили право користування житловим приміщенням саме на підставі ст. 71, 72 ЖК України, що буде ефективним способом захисту.\~ Також суд враховує, що відповідно до положень ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», у відповідності до якої зняття з реєстрації місця проживання відповідачок позивачем як користувачем квартири в позасудовому порядку не можливе.\~Крім того, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень, місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом. Так, відповідно до п.2,6 ч.1 ст.24 цього закону орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі, зокрема, заяви власника (співвласників) житла, інших осіб про смерть особи; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачками позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved