Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

25 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою згідно якої просить встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] від 14 жовтня 1979 року, диплому [NUMBER] від 27.06.1985 року та уточнюючої довідки №020 від 25.03.2025 [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії. 15 квітня 2025 року було прийнято рішення №071750015545 про відмову у призначенні пенсії [PERSON] згідно поданої заяви. До страхового стажу не враховано: -період навчання з 01.09.1980 р. по 21.06.1985 р. згідно диплому [NUMBER] від 27.06.1985, період роботи згідно трудової книжки від 14.10.1979 р. [NUMBER] та уточнюючої довідки від 25.03.2025р. № 020, оскільки прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян не відповідає прізвищу « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.04.2025р. [NUMBER] та паспортним даним заявниці. Також зазначено, що для зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.1980 р. по 21.06.1985 р. згідно диплому [NUMBER] від 27.06.1985, період роботи згідно трудової книжки від 14.10.1979 р. [NUMBER] та уточнюючої довідки від 25.03.2025р. № 020 необхідно встановити приналежність даних в вищевказаних документах заявниці. Заявниця зазначає, що причиною різного написання прізвища в одну літеру є його переклад з російської на українську мову. Так, 14 січня 1998 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Згідно паспорта прізвище, ім`я, та по батькові, дата народження значаться як [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, на 2 сторінці паспорта, де дані дублюються російською мовою моє прізвище зазначено як « [PERSON] ». Дата та місце народження повністю відповідають свідоцтву про моє народження. Таким чином через зазначення в одних документах, які були видані після укладення шлюбу, мого прізвища з м`яким знаком, а в інших без нього існують перешкоди для призначення мені пенсії за віком. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050430421 від 03.04.2025 року, при укладенні 26.03.1988 року між заявницеюта [PERSON] шлюбу, вбачається, що прізвище до реєстрації шлюбу було [PERSON] . При цьому у свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище після розірвання шлюбу вказано « [PERSON] » і як вже було вище зазначено, згідно паспорта серії [NUMBER] виданого 14.01.1998 року Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області прізвище, ім`я, та по батькові, дата народження заявниці значаться як [PERSON] , [INFO] . В довідці про присвоєння ІН прізвище, ім`я, та по батькові також значаться як [PERSON] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі. Заявниця у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила такі задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Заінтересована особа у судове засідання не направила свого повноважного представника, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, пояснень на заяву не подала. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Cудом встановлено, що [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії. 15 квітня 2025 року було прийнято рішення №071750015545 про відмову у призначенні пенсії [PERSON] згідно поданої заяви. До страхового стажу не враховано: -період навчання з 01.09.1980 р. по 21.06.1985 р. згідно диплому [NUMBER] від 27.06.1985, період роботи згідно трудової книжки від 14.10.1979 р. [NUMBER] та уточнюючої довідки від 25.03.2025р. № 020, оскільки прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян не відповідає прізвищу « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.04.2025р. [NUMBER] та паспортним даним заявниці. Також зазначено, що для зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.1980 р. по 21.06.1985 р. згідно диплому [NUMBER] від 27.06.1985, період роботи згідно трудової книжки від 14.10.1979 р. [NUMBER] та уточнюючої довідки від 25.03.2025р. № 020 необхідно встановити приналежність даних в вищевказаних документах заявниці. Заявниця зазначає, що причиною різного написання прізвища в одну літеру є його переклад з російської на українську мову. Так, 14 січня 1998 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Згідно паспорта прізвище, ім`я, та по батькові, дата народження значаться як [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, на 2 сторінці паспорта, де дані дублюються російською мовою моє прізвище зазначено як « [PERSON] ». Дата та місце народження повністю відповідають свідоцтву про моє народження. Таким чином через зазначення в одних документах, які були видані після укладення шлюбу, мого прізвища з м`яким знаком, а в інших без нього існують перешкоди для призначення мені пенсії за віком. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050430421 від 03.04.2025 року, при укладенні 26.03.1988 року між заявницеюта [PERSON] шлюбу, вбачається, що прізвище до реєстрації шлюбу було [PERSON] . При цьому у свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище після розірвання шлюбу вказано « [PERSON] » і як вже було вище зазначено, згідно паспорта серії [NUMBER] виданого 14.01.1998 року Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області прізвище, ім`я, та по батькові, дата народження заявниці значаться як [PERSON] , [INFO] . В довідці про присвоєння ІН прізвище, ім`я, та по батькові також значаться як [PERSON] . За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки чи її дубліката як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, надалі "Інструкція", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Суд наголошує на тому, що однією із передумов для встановлення юридичного факту, зокрема, належності трудової книжки, являється те, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення такого факту. Вказане узгоджується із правовими висновками у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі №554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі №636/4087/19 (провадження№ 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Згідно ч. 3ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved