Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

20.03.2025 року позивач [PERSON] , [INFO] , через свого адвоката Кабриль Ю.В., звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 15.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 460, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дитини відсутній. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Звертаючись до Київського районного суду м.Одеси позивач посилається на\~розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану ( суди АР Крим та м. Севастополя)» № 36/0/9-22 від 05.07.2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Нахімовського районного суду м. Севастополь на Київський районний суд м. Одеси. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.03.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кабриль Ю.В. до судового засідання не з`явились, повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без участи позивача та його представника. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, зареєстрована [ADDRESS] , повідомлялась належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України\~ учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належним чином повідомлених. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 15.09.2007 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 460, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб, яке видано 15.09.2007 року серії [NUMBER] /а.с.11/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 12.06.2013 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.12/ Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved