Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У березні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Діджи Фінанс» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову вказували, що 18 червня 205 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено угоду № 200295367 щодо кредитування. Відповідно до умов договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 28\~150,00 грн., з встановленим строком користування з 18.06.2015 року по 20.05.2017 року. 20 липня 2020 року Товариством набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7 БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за даним кредитним договором. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 03.02.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 91\~843,20 грн., з яких: 25\~900,25 грн. заборгованість за кредитом, 32\~945,58 грн. заборгованість за процентами, нараховані 3% річних у розмірі 5\~300,96 грн. та 27\~696,41 грн. інфляційні втрати. Позивач просив поновити йому строк позовної давності для подання позову до суду. Стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 91\~843,20 грн., а також судові витрати та витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 21 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 26 березня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. 18 червня 2015 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою (офертою) № 200295367 про відкриття поточного рахунку та видачею платіжної картки. Дана заява підписана особисто відповідачем та представником банку. 18 червня 2015 року відповідач заповнила та підписала анкету № 1557820 з наданням особистих даних та даних про доходи та витрати. Згідно довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту кредиту на споживчі потреби, сума кредиту до 50 000 грн. строк кредиту 12 місяців. В довідці зазначені загальні умови надання кредиту в рамках карткового продукту та орієнтовна сукупна вартість кредиту в рамках карткового продукту, з якими позичальник була ознайомлена 18.06.2015 року, про що свідчить її підпис. Відповідно до розписки про отримання платіжної картки, [PERSON] отримала платіжну картку 18.06.2015 року відповідно до договору № 200295367 від 18.06.2015 року. 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами. З Витягу реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 року, щодо боржника [PERSON] за кредитним договором, загальний залишок заборгованості (без урахування штрафів та пені) становить 58\~845,83 грн., з яких: 25 900,25 грн. заборгованість за кредитом та 32945,58 грн. заборгованість за процентами. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, визначено: - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме, зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 року за № 1 і № 2; - зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року № 1 і № 2. Таким чином, право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором перейшло до позивача, що підтверджується постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Доказів оплати боргу за договором матеріали справи не містять та такі не були надані відповідачем. Щодо поновлення строку позовної давності, суд зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Разом з тим, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). Відповідачем не подавалася до суду заява про застосування строку позовної давності. Таким чином, враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі відповідач відзив на позов або докази сплати заборгованості за кредитним договором не надала та не спростувала докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати за період з 03.02.2022 року по 03.02.2025 року, тоді як позивач має право на таке нарахування лише за період з 03.02.2022 року по 23.02.2022 року, тобто за 21 день. Судом за допомогою програми «Ліга:Закон» за адресою - https://ips.ligazakon.net/calculator/ff (Розділ Калькулятор підрахунок заборгованості та штрафних санкцій) обрахував розмір 3% річних та інфляційні втрати на суму боргу 58\~845,83 грн. Розмір 3% річних складає 101,57 грн. (58 845,83 x 3 x 21 : 365 : 100), розмір інфляційних втрат складає 941,53 грн. (58 845,83 x 1.01600000 58\~845,83), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 59\~888,93 грн. з яких: 25 900,25 грн. заборгованість за кредитом, 32 945,58 грн. заборгованість за процентами, нараховані 3% річних у розмірі 101,57 грн. та 941,53 грн. інфляційні втрати. При цьому, слід відмовити позивачу у стягненні 3% річних у розмірі 5199,39 грн. (5\~300,96 101,57) та інфляційних втрат у розмірі 26\~754,88 грн. (27\~696,41 941,53), що загалом складає 31\~954,27 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Діджи Фінанс» при подачі позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов судом було задоволено у загальному розмірі 59\~888,93 грн., що складає 65,21% від заявленого позивачем розміру 91\~843,20 грн. Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1579,65 грн. (65,21% від 2422,40 грн.). При цьому, позивачу слід відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 842,75 грн. (2422,40 1579,65). Вирішуючи питання щодо витрат професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано: копію договору № 26 від 15.02.2024 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», копію додаткової угоди від 15.02.2024 року до договору про надання правової допомоги від 15.02.2024 року, копію детального опису робіт, виконаних адвокатським бюро, без дати складання, на суму 7000,00 грн. та без зазначення прізвища боржника, та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Міньковської А.В. Із проаналізованого судом договору № 26 від 15.02.2024 року про надання правової допомоги суд вбачає, що за результатами надання юридичної допомоги складається Акт, що підписується представниками кожної із сторін. В Акті вказується обсяг наданої об`єднанням юридичної допомоги і її вартість (п. 4.4. договору). Позивачем до матеріалів справи не надано Акту складеного результатами надання юридичної допомоги та доказів оплати послуг Адвокатського бюро «Анастасії Міньковської». За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено понесених витрат на професійну правничу допомогу, а тому у задоволенні таким вимог позивачу слід відмовити за безпідставністю. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів.

Outcome: partial