Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 14.09.2021 між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» (надалі Банк) та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300003280 АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 50303,11 грн. на строк 1827 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. АТ «БАНК ФОРВАРД» умови про банківське обслуговування фізичних осіб виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Укладаючи кредитний договір, відповідач [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД», вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 05 липня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги № GL1N42602/1, відповідно до умов якого АТ «БАНК ФОРВАРД» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 300003280 від 14 вересня 2021 року. Зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 300003280 від 14.09.2021 було передано позивачу від первинного кредитора АТ «БАНК ФОРВАРД» згідно договору про відступлення прав вимоги № GL1N42602/1, від 05.07.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників, сума заборгованості [PERSON] становить 48521,77 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 44212, 83 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 4308,94 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договорами, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 квітня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 06.05.2025 до суду від представника позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.41- 42). Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. З урахуванням положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена в його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 14 вересня 2021 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300003280 АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 50303,11 грн. на строк 1827 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 3.1.1 та 3.1.2 Розділу 3 кредитного договору Позичальник просить Банк в дату оформлення реструктуризації перерахувати в безготівковому порядку з Рахунку на Рахунки споживчих кредитів Суму кредиту; в дату надходження на Рахунки споживчих кредитів суми грошових коштів у відповідності з пунктом 3.1. даної Заяви в безготівковому порядку списати з Рахунків споживчих кредитів наявну в Позичальника суму заборгованості по Первісним кредитним договорам на дату такого списання і направити її на погашення такої заборгованості. Позивач зазначив, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковому порядку з Рахунку на Рахунки споживчих кредитів Суму кредиту, що підтверджується виписками за кредитними договорами (додається). Відповідно до висновку Вищого господарського суду України, наведеному у постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2017 року у справі №905/2009/15, висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеному у Постанові від 30.08.2019 року №353/614/15-ц - банківські виписки - є належними доказами на підтвердження видачі кредиту. Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач підписав\~власноруч Анкету-Заяву\~про акцент\~публічної пропозиції\~АТ «БАНК\~ФОРВАРД» на\~укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, в АТ «БАНК ФОРВАРД» пункт 2.1., просив відрити власний поточний рахунок [NUMBER] і гривні на ім`я відповідача (п.2.1.1.); пунктом 2.1.3. підтвердив, що ця Анкета-Заява разом з публічною пропозицію АТ «БАНК ФОРВАРД» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб та тарифами про надання банківських послуг, укладання якого відповідач підтвердив і зобов`язався виконувати його умови; ознайомлений з даними документуймо та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; пунктом 4.2. банк на підтвердження факту укладання з відповідачем Угоди має право повідомити його про акцепт моєї пропозиції про укладання з ним відповідного договору SMS-повідомленням/листом/електронним листом. Тобто, підписання [PERSON] договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У розділі 3 погоджено сума кредиту 50303,11 грн. строк кредиту: 1827 днів. з 14.09.2021 по 14.09.2026, ставка по кредиту 40,00% річних; ставка по кредиту (на прострочену основного боргу) 0,00001 % річних. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позчальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до виписки з особового рахунку за угодою № 300003280 від 14.09.2021 та розрахунком заборгованості сума заборгованості відповідача складає 48521,77 грн, з яких: прострочена сума заборгованості за сумою кредиту становить 44212,83 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 4308,94 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн. Відповідно до п. 3.1.1 та 3.1.2 Розділу 3 кредитного договору Позичальник просить Банк в дату оформлення реструктуризації перерахувати в безготівковому порядку з Рахунку на Рахунки споживчих кредитів Суму кредиту; в дату надходження на Рахунки споживчих кредитів суми грошових коштів у відповідності з пунктом 3.1. даної Заяви в безготівковому порядку списати з Рахунків споживчих кредитів наявну в Позичальника суму заборгованості по Первісним кредитним договорам на дату такого списання і направити її на погашення такої заборгованості. Отже, позичальник надав свою згоду на укладення договору про банківське обслуговування, фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300003280 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 50303,11 грн. на строк 1827 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору. Про підтвердження добровільного укладення [PERSON] кредитного договору свідчать Анкета - заява № 300003280 від 14.09.2021 (а.с.6-8); паспорт споживчого кредиту (а.с.8 на звороті), графік за продуктом Реструктуризації 40 (а.с.9), опитувальник клієнта -фізичної особи (а.с. 10); згода клієнта на обробку персональних даних (а.с.11). Щодо відступлення права вимоги, суд зазначає наступне. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Зі змісту ст. 514 ЦК України вбачається, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, 25.07.2024 між АТ «БАНК ФОРВАРД», та позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено договір відступлення прав вимоги № GL1N42602/1. Відповідно до умов даного договору, та у відповідності до ст.. 512 ЦК України, позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», в тому числі і до [PERSON] . Сума та розрахунок заборгованості за Анкетою - заявою № 300003280 від 14.09.2021 було передано позивачу від первинного кредитора АТ «БАНК ФОРВАРД» згідно договору відступлення прав вимоги № GL1N42602/1 від 25.07.2024. Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № GL1N42602/1 від 25.07.2024 вбачається, що АТ «БАНК ФОРВАРД» передало, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за Анкетою - заявою № 300003280 з боржника [PERSON] на суму 48521,77 грн. (а.с.25). 11 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги укладеного між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», яким право вимоги за Анкетою - заявою № 300003280 відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (а.с.26). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 48521,77 грн., з яких: прострочена сума заборгованості за сумою кредиту становить 44212,83 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 4308,94 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved