Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [PERSON] перебувала з відповідачем у шлюбі з 29 жовтня 1994 року по 02 січня 2022 року, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час вона навчається, є студентом 1 курсу, спеціальності 053 «Психологія», факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова. Оскільки донька навчається на денній формі навчання, не може працювати та повністю перебуває на утриманні матері. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7\~650 грн. щомісячно, починаючи з 01 січня 2025 року на період її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. 16 квітня 2025 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~280\~ЦПК України ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за згодою представника позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З 01 вересня 2024 року [PERSON] є студентом 1 курсу, спеціальності 053 «Психологія», факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова, термін навчання до 30 червня 2028 року. Згідно зі ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно зі ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7 650 грн, щомісяця. В судовому засіданні представник позивача повідомив суду, що витрати на місяць складаються з оренди квартири, яку оплачує мама, тим самим виконує свої батьківські обов`язки; витрат на предмети побуту та харчування; витрати на одяг, взуття та забезпеченням мінімально необхідними речами. Визначаючи розмір аліментів, судом враховується також те, що повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, Суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, обставин, які б свідчили, що він не може її надавати, судом не встановлені, слід стягувати з відповідача аліменти на час навчання доньки, в твердій грошовій сумі в розмірі 7\~650,00 грн щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, стягуваних з відповідача, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для нормального розвитку та існування позивачки, враховуючи спільний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини, за обставин, викладених у позові, та згідно наданим суду доказами, позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 12 000 грн, суд зазначає наступне. За приписами ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Нормою ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги з адвокатом Павловим І. Г. № 02-11/2024 від 02 листопада 2024 року. Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02 листопада 2024 року максимальна вартість оплати правничої допомоги не буде перевищувати 12\~000,00. В судовому засіданні представник позивача повідомив суду, що акт виконаних робіт не підписувався, враховуючи позицію ВС. На уточнююче запитання суду стосовно встановлення максимального розміру гонорару в сумі 12\~000,00 грн, адвокат повідомив суду, що він не проти, якщо судом буде стягнуто витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Дослідивши заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, застосовуючи критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 грн 00 коп. В порядку ч. 1ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved