Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

22 квітня 2025 року представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 31 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 501115-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,15288411 в день (19722,67 % в рік), комісія - 1 500 грн., строком на 24 тижні, тобто до 15 листопада 2024 року. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] за станом на 31 березня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 32 730,44 грн., з яких 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22 227,03 грн. - заборгованість прострочених платежів по процентах, 503, 41 грн. - заборгованість за комісією. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 32 730,44 грн., а також 2 422,40 грн. судового збору. Представник позивача у позовній заяві просила розгляд справи здійснювати без участі позивача. Відповідач в судові засідання не з`являлася, повідомлення про виклик скеровувалось за місцем проживання відповідача повернулось не врученим з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». За наявності передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 501115-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 31 травня 2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 501115-КС-001 про надання кредиту. 31 травня 2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 501115-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему, одноразовий ідентифікатор UA-0840, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 31 травня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 501115-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15288411процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується копіями платіжних документів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у [PERSON] за станом на 31 березня 2025 року утворилась заборгованість за Договором № 501115-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 32 730,44 грн., що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн.; - суми прострочених платежів по процентах - 22 227,03 грн.; - суми прострочених платежів за комісією - 503,41 грн. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Вказаний період в 240 днів закінчився 19 серпня 2024 року. Строк кредитування був до 15 листопада 2024 року. Отже, в період з 31 травня 2024 року (укладення кредитного договору) по 19 серпня 2024 року позивач правомірно нараховував проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,15288411 в день. Відповідно до стягнення підлягає з 31 травня 2024 року (укладення кредитного договору) по 19 серпня 2024 року сума процентів за користування кредитними коштами 9 338,36 грн. Разом з тим, за період з 20 серпня 2024 року по 15 листопада 2024 року розмір процентної ставки повинен становити не більше, ніж 1 процент. Сума стягнення відсотків за цей період складає 8 800 грн. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial