Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 08.02.2024 укладено кредитний договір (оферти) № 07.02.2024-100003616. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 17.04.2024, утворилась заборгованість у розмірі 14 665,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн, по процентам\~ в розмірі 6 615,00 грн. та комісії 1 050,00 грн. Тому позивач і звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12.02.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього. Відправленні документи відповідач отримав 07.03.2025, про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на час розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 08.02.2024 року укладено кредитний договір № 07.02.2024-100003616 (надалі - Договір). Відповідно до заявки від 07.02.2024 року, що є невід`ємною частиною кредитного договору (оферти) № 07.02.2024-100003616, ТОВ "Споживчий центр" надано [PERSON] кредит у розмірі 7000 грн.\~\~ Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором\~ у\~ [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 14 665,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн, по процентам в розмірі 6 615,00 грн та комісії 1 050,00 грн, За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та\~ ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором абозаконом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем, що є підставою для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості по тілу позики та процентах за користування ним. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 відповідно до ч.1 ст.1048та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Що ж стосується нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Велика Палата ВС роз`яснила, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Суд звертає увагу, що за умовами договору про надання фінансового кредиту № 07.02.2024-100003616 та заявки на отримання кредиту відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн., кредит надається на 70 днів, під 1,35% на день. Окремо сторонами обумовлена і разова комісія за видачу кредиту в розмірі 1050 грн. Наданий позивачем розрахунок відповідає погодженим сторонам умовам кредитування. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. \~ ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~

Outcome: approved