Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

07 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява в порядку окремого провадження, в якій заявник [PERSON] , яка дії в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті свекра громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в м. Гарячий Ключ Краснодарського краю, російська федерація. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що є матір`ю неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у відповідності до ст. 14 Сімейного кодексу України є офіційним представником сина до його повноліття. [PERSON] , [INFO] , уроженець села Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області, ідентифікаційний номер - [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після початку подій 2014 року мав статус внутрішньо-переміщеної особи та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (нині тимчасово окупована територія). Був пенсіонером за віком та обліковувався у Великоновосліківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (нині тимчасово окупована територія). Після смерті сина, її чоловіка, батька її сина - [PERSON] ( [INFO] ) та початку повномасштабного вторгнення, [PERSON] періодично виїжджав із своєю дружиною в гостини до рідної доньки, громадянки рф, [PERSON] в населеному пункті Гарячий ключ, Краснодарського краю. [INFO] їй було повідомлено про смерть свекра, про що було оформлене свідоцтво про смерть на території, де він перебував тимчасово. 16 грудня 2024 року відбулась кремація для подальшого захоронення поруч із його сином в с. Керменчик Великоновосілківського району Донецької області (нині тимчасово окуповане). Фактично [PERSON] після початку повномасштабного вторгнення перебував у місті Донецьку де проживав по [ADDRESS] , де і був зареєстрований. І лише періодично відвідував доньку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державноії реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території, на якій неможливо отримати медичний документ належного зразку, що може бути приийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Проставити апостиль неможливо, у зв`язку з політичними вподобаннями доньки померлого та похилим віком його дружини - [PERSON] ( [INFO] ), громадянки України. У зв`язку з перебуванням на посаді державної служби, заявниця в інтересах сина, також не має жодної правової можливості офіційно перетнути кордон та зробити відповідну процедуру. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та подальшого звернення до нотаріальних органів про відкриття спадщини, оскільки є достовірна інформація про наявність заповіту на майно померлого на користь неповнолітнього - [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.04.2025 року заяву залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 09.04.2025 року заявником вказані недоліки заяви були усунуті. Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті. Призначено судове засідання. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Жовтневого районного суду міста Харкова на Новобаварський районний суд міста Харкова. 08 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання заявника [PERSON] про витребування доказів, а саме витребувати у приватного нотаріуса Трубнікової Інни Олександрівни інформацію (витяг) про наявність заповіту на користь її неповнолітнього сина - [PERSON] ( [INFO] ) від спадкодавця - його діда - [PERSON] . Крім того, 08 травня 2025 року позивачем подані додаткові пояснення у справі та долучено копії документів. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 08 травня 2025 року клопотання заявника [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Трубнікової Інни Олександрівни інформацію, про наявність заповіту на користь неповнолітнього [PERSON] , [INFO] від спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , та за наявності надати його копію. 12 травня 2025 року на електронну адресу суду приватним нотаріусом Трубніковою І.О. на виконання ухвали суду направлено копію заповіту. В судове засідання 12.06.2025 року заявник не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги [PERSON] , викладені в її заяві, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , 01 серпня 2008 року уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.08.2008 (а.с. 15). В шлюбі у заявника [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.05.2009 року, актовий запис №508 від 20.05.2009. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 18). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26.07.2021 [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 46 років (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.09.1974, [PERSON] народився [INFO] , про що 05.09.1974 зроблено актовий запис №1194. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Таким чином заявник [PERSON] є невісткою, малолітній [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , отже для заявника встановлення факту смерті свекра та діда сина має юридичне значення. Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.01.2001 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Благовещенка Куйбишевського району Запорізької області, мав реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Як зазначила заявник, після початку подій 2014 року [PERSON] мав статус внутрішньо-переміщеної особи та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (нині тимчасово окупована територія). Був пенсіонером за віком та обліковувався у Великоновосліківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (нині тимчасово окупована територія), що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с. 10). [INFO] заявницю було повідомлено про смерть свекра на території РФ, де він перебував тимчасово. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2024 року, виданого 92300023 Відділом запису актів цивільного стану міста Горячий Ключ управління запису актів, [PERSON] , [INFO] , місце народження: Українська РСР Запорізька област Куйбишевський район с. Благовещенка, помер [INFO] , місце смерті: Російська Федерація, Краснодарський край, м. Горячий, про що 20.12.2024 року зроблено відповідний актовий запис про смерть № 170249230002300834004 (а.с. 11). [INFO] відбулась кремація померлого [PERSON] , для подальшого поховання на кладовищі с. Керменчик, ДНР, що підтверджується довідкою про кремацію №535 ТОВ «Пантеон» крематорій міста Новоросійськ (а.с. 12). Проставити апостиль неможливо, у зв`язку з політичними вподобаннями доньки померлого та похилим віком його дружини - [PERSON] , [INFO] , громадянки України (а.с. 58). Звертаючись в інтересах неповнолітньої дитини до суду із заявою про встановлення факту смерті, заявник наголошує, що отримання свідоцтва про смерть діда її сина, [PERSON] , який помер на території країни агресора, з метою реалізації законного права на прийняття спадщини, що залишилась на території України після смерті [PERSON] та яка згідно із заповітом має належати моєму неповнолітньому сину - [PERSON] . Відповідно до копії заповіту, від 03.11.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковою І.О., зареєстровано в реєстрі за №1654, [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Запорізька область, Куйбишевський район, с. Благовещенка, РНОКПП - [NUMBER] , який перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] на випадок смерті зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось. Та все те на що за законом матиме право на день смерті, заповів онуку, [PERSON] , [INFO] (а.с. 68, 69). Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частинами 3 і 4 цієї ж статті, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до пунктів 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Аналіз змісту заяви про встановлення факту смерті свідчить про те, що заявниця просить суд встановити факт смерті її свекра - [PERSON] , [INFO] , на території іншої держави, а саме: російської федерації у м. Гарячий Ключ Краснодарського краю з метою отримання свідоцтва про смерть свекра у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник на підтвердження смерті свекра, який помер [INFO] на території російської федерації, надала свідоцтво про смерть, а також довідку про кремацію. Таким чином, факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації, а саме органом реєстрації рф. Суд вважає, що вказані докази у своїй сукупності достовірно свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] . Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997, а, також, вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022. Враховуючи, що заявник позбавлена можливості отримати документи, які підтверджують смерть її свекра у відділі державної реєстрації актів цивільного стану через те, що факт його смерті відбувся на території рф, суд зазначає, що заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала, на території іноземної держави. У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав сина заявниці, а саме: встановлення факту смерті свекра заявника дає змогу синові заявниці реалізувати свої права на спадкування. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на території російської федерації, Краснодарський край, м. Горячий Ключ, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Отже,

Outcome: approved