Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

03\~квітня\~2025\~року\~до\~Крижопільського районного\~суду\~Вінницької\~області через\~систему\~«Електронний\~суд» надійшов\~позов ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказує, що 02 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір № 766696438 у формі електронного документа, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 18100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3Z73E. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши 02.02.2022 року відповідачці через банк провайдер грошові кошти в сумі 18100 грн. на її банківську карту № [NUMBER] . Однак, в подальшому відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, в зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: № 19 від 28 листопада 2019 року на строк до 31 грудня 2020 року, № 26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, № 27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, № 31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, № 32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 766696438 від\~02.02.2022\~року,\~укладеним із\~відповідачкою,\~на загальну\~суму 22252,14\~грн.,\~з яких:18100 грн. - заборгованість по кредиту; 4152,14 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 766696438 від\~02.02.2022\~року на\~загальну суму\~24780,32\~грн.,\~з яких:18100 грн. - заборгованість по кредиту; 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 06 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 060325-У, відповідно до умов якого на користь позивача було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 766696438 від\~02.02.2022\~року на\~загальну суму\~24780,32\~грн.,\~з яких:18100 грн. - заборгованість по кредиту; 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Після набуття права вимоги за кредитним договором № 766696438 від 02.02.2022 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не здійснювали\~будь-яких\~нарахувань за\~цим договором,\~заборгованість по\~якому на\~дату подання\~позову залишилась\~незмінною \~24780,32\~грн.,\~з яких:18100 грн. - заборгованість по кредиту; 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 766696438 від 02.02.2022 року в розмірі 24780,32\~грн.,\~з яких:18100 грн. - заборгованість по кредиту; 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також понесені судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 04 квітня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду від 15\~травня 2025\~рокурозгляд справи було відкладено на підставі п. 1 ч. 2\~ст. 223 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки, щодо якої були відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання. В судове засідання 04 червня 2025 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» - адвокат Тараненко А.І. у позовній заяві просив розглядати справу у відсутності сторони позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , виклик якої на підставі ч. 10 ст. 187 ЦПК України здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. У визначений судом строк відзив на позов відповідачка не подала. Ухвалою Крижопільського районного суду від 04 червня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 766696438. Кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «MNV3Z73E». Відповідно до умов цього договору кредит надано в сумі 18100 грн. строком на 30 днів (до 04.03.2022) зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 343,10 % річних, що становить 0,94 % в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка), шляхом перерахування грошових коштів кредитором зі свого поточного рахунку на банківську картку позичальника № [NUMBER] (п. п. 1.1, 1.3, 1.7, 1.9.1 Договору). Сторони передбачили, що строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах обслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду (п. 1.8 Договору). При цьому, сторони погодили, що якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду (30 днів) без своєчасної сплати процентів, до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.3 Договору). Згідно п. 1.12.1 Договору, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Приймаючи умови кредитного договору та підписуючи його електронним підписом, [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (п. 5.1 Договору). Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 766696438 від 02.02.2022 року, який є невід`ємною частиною цього Договору, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, де зазначено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Отже, за згодою сторін на підставі укладеного кредитного договору № 766696438 від 02 лютого 2022 року строк дії договору сторони визначили у 30 днів, тобто до 04 березня 2022 року. До вказаного строку сторони передбачили і право нараховувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,94 % в день від суми кредиту за час користування ним (загальний розмір відсотків 5104,20 грн.), а у разі прострочення платежів у розмірі 2,10 % в день від суми кредиту за час користування ним (загальний розмір відсотків 11403 грн.). Сторони також погодили, що строк дії договору може бути продовжено з урахування умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.8 та 1.12.1 Договору. Проценти нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625\~ЦК України (п. п. 5.2, 5.3 Договору). За умовами вищезазначеного кредитного договору [PERSON] зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачці кредитні кошти згідно умов кредитного договору, однак відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: № 19 від 28 листопада 2019 року на строк до 31 грудня 2020 року, № 26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, № 27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, № 31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, № 32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 175 від 05 травня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (№ з/п [NUMBER] ) за кредитним договором № 766696438 від 02 лютого 2022 року в сумі 22252,14 грн., з яких: 18100 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 4152,14 грн. - заборгованість по відсоткам. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (№ з/п [NUMBER] ) за кредитним договором № 766696438 від 02 лютого 2022 року в сумі 24780,32 грн., з яких: 18100 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам. 06 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 060325-У, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 06 березня 2025 року до договору факторингу № 060325-У від 06 березня 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (№ з/п 224) за кредитним договором № 766696438 від 02 лютого 2022 року в сумі 24780,32 грн., з яких: 18100 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Враховуючи факт підписання відповідачкою [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору\~ № 766696438 від 02 лютого 2022 року відбулось, що узгоджується зі ст. ст. 6,\~627 ЦК України\~та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредиту в розмірі 18100 грн. на банківську картку № [NUMBER] . При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 18100 грн. підтверджується платіжним документом від 02.02.2022 року, згідно якого 02 лютого 2022 року на ім`я [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] було проведено безготівкове зарахування грошових коштів в сумі 18100 грн. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через систему Moneyveo SFD Visa Transfer, призначення платежу переказ коштів згідно договору № 766696438 від 02.02.2022 року, а також повідомленням АТ «ТАСКОМБАНК» № 3980/47.1.-БТ від 08.08.2024. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачкою суду не надано. Щодо наявності у позивача права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 766696438 від 02 лютого 2022 року, то суд враховує наступне. Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Доказів належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань матеріали справи не містять, натомість належними доказами у справі підтверджується факт передання від TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права дійсної вимоги за кредитним договором, боржником у якому є відповідачка. Як встановлено судом, 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.4 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, термін «борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим Договором зобов`язальної сили. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п. 4.1 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора ТОВ «Таліон Плюс». Копія договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Відповідно до долучених до справи договорів, за якими відступлено право вимоги боргу [PERSON] за кредитним договором, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі новому кредитору документів, що підтверджують права вимоги до боржника. Наявні договори факторингу (з додатковими угодами) підтверджують належний перехід прав вимоги до [PERSON] від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Копії договорів факторингу, додаткових угод, витягів з реєстрів права вимоги та платіжних інструкцій на підтвердження оплати за договорами факторингу є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. [PERSON] отримані кошти у визначений кредитним договором строк не повернула, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 18100 грн. за кредитним договором № 766696438 від 02.02.2022 року. Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 766696438 від 02.02.2022 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, то суд зважає на наступне. Зі змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість по відсотках, яку просить стягнути позивач, становить\~6680,32 грн. На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідачки за кредитним договором № 766696438\~від 02.02.2022\~року позивачем надано суду розрахунки заборгованості за період з 02.02.2022 по 05.05.2022 (зроблений первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»), з 06.05.2022 по 01.06.2022 (зроблений ТОВ «Таліон Плюс»), та виписку з особового рахунку (видана ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»). ТОВ «Таліон Плюс» набуло від первісного кредитора права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 766696438 від 02 лютого 2022 року в сумі 22252,14 грн., з яких: 18100 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 4152,14 грн. - заборгованість по відсоткам. Після набуття права вимоги за кредитним договором, ТОВ «Таліон Плюс» з 06 травня 2022 року продовжило нараховувати відсотки за користування кредитом, в зв`язку із чим заборгованість [PERSON] за відсотками станом на 01 червня 2022 року становила 7551,32 грн. З розрахунку заборгованості, зробленого ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що [PERSON] 20 травня 2022 року сплатила 871 грн., які було зараховано на погашення відсотків. Відсотки нараховані в межах погодженого сторонами кредитного договору строку кредитування за період з 02 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року (30 днів дисконтний період + 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду згідно п. 1.12.1 Договору). З 01 червня 2022 року і по дату подання позову будь-яких нарахувань за кредитним договором № 766696438\~від 02.02.2022\~року нові кредитори ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не здійснювали. Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути\~6680,32 грн. (7551,32 871 = 6680,32) відсотків за кредитним договором № 766696438 від 02.02.2022, а тому позов в цій частині є обґрунтованим і також підлягає задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» слід стягнути 24780,32 грн. заборгованості за кредитним договором № 766696438 від 02.02.2022, з яких: 18100 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6680,32 грн. - заборгованість по відсоткам. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті\~137\~та частина восьма статті\~141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на підставі договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10 березня 2025 року та довіреності від 04 грудня 2024 року здійснював адвокат Тараненко А.І. Пунктом 3.4. Договору передбачено, що після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг. Пунктом 3.6. Договору визначено, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта, сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Згідно з протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10 березня 2025 року, вартість складання позовної заяви становить 2500 грн. за одну годину, вивчення матеріалів справи 500 грн. за одну годину. Згідно акта прийому-передачі наданих послуг за договором № 10/03/25-02 від 10 березня 2025 року сторони погодили, що адвокатом Тараненко А.І. у даній справі надано ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» такі види правової допомоги: складання позовної заяви 2 години вартістю 5000 грн.; вивчення матеріалів справи 2 години вартістю 1000 грн. Загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 6000 грн. Відповідачка не подала до суду жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу. Однак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved