Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 22 січня 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Прива банк» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.04.2016 у розмірі 223\~472,71 грн.. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 14.04.2016 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяви, між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 200 000,00 грн.. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 11/20, тпи - MasterCard World Black Edition. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 02/20, тип Visa Platinum. У процесі користування рахунком 23.12.2020 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 12/23, тип MasterCard World Black Edition, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Відповідачем також підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Тобто, відповідач був належним чином повідомлена про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 14.04.2016 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 36,0%. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 19.11.2024 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 223\~472,71 грн., з яких: 184\~079,59. - заборгованість за тілом кредиту, 39\~393,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. 2.Виклад позиції відповідача Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. 3.Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.01.2025 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.02.2025. У підготовче судове засідання, призначене на 18.03.2025 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 13.03.2025. У підготовче судове засідання, призначене на 13.03.2025 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 09.04.2025. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті на 08.05.2025. У судове засідання, призначене на 08.05.2025 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 02.06.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надала до суду заяву, зазначивши, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Згідно довідок про доставку SMS, відповідач завчасно отримував судові повістки про виклик до суду. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до протокольної ухвали суду від 02.06.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 14.04.2016 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами та правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. На підставі вищевказаної Анкети-заяви [PERSON] банком відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 200 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. 23.12.2020 [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в яких визначено процентну ставку 36,0 % річних. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 11/20, тпи - MasterCard World Black Edition. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 02/20, тип Visa Platinum. У процесі користування рахунком 23.12.2020 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 12/23, тип MasterCard World Black Edition, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.04.2016 укладеним між Приватбанком та [PERSON] , а також зі змісту виписки по рахунку відповідача, вбачається, що станом на 19.11.2024 заборгованість у загальній сумі становить 223\~472,71 грн., з яких: 184\~079,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39\~393,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Приватбанк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України\~(далі -\~ЦК України). 5.Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти, які останнім не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені виписці по рахунку, доданої до позовної заяви, в якій відображено користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення кредиту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Зобов`язання зі своєчасного повернення грошових коштів за договором відповідач не виконав, що відображено у розрахунку заборгованості та виписці по договору. Так, заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 184\~079,59 грн.. Також, як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] 23.12.2020 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій серед іншого визначено розмір відсоткової ставки 36,0 % річних для картки типу MasterCard World Black Edition. Таким чином, сторони узгодили умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36,0 % річних. Отже, починаючи з 23.12.2020 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 36,0 %. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Отже, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти у вигляді кредитного ліміту, який періодично змінювався банком, на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % річних. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. До позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» надало виписку з рахунку [PERSON] за період з 06 грудня 2017 року по 27 листопада 2024 року, з якої вбачається надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування ним карткою, активний рух коштів по рахунку (зокрема відповідач після отримання карток неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так і частково погашав заборгованість по кредиту) та наявність заборгованості. При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Надана АТ КБ «Приватбанк» виписка з рахунку [PERSON] відповідає наданому ним розрахунку заборгованості. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України. Отже, відповідач фактично отримував кредитні кошти та використовував їх, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд дійшов висновку, що надані АТ КБ «Приватбанк» у справі докази є належними та допустимими у розумінні ст.\~ст. 76-81 ЦПК України\~та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач відповідно до наданого позивачем розрахунку, який узгоджується із випискою за картковим рахунком, користувався кредитними коштами, наданими йому АТ КБ «Приватбанк» за договором б/н від 14.04.2016 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, обізнаний про необхідність сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % річних (протилежного суду не доведено), у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. В свою чергу, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 6.Висновки за результатами розгляду заяви Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та стягнення з [PERSON] на користь Банку\~заборгованості за кредитним договором б/н від 14.04.2016\~у розмірі 223\~472,71 грн.. 7.Судові витрати Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, враховуючи подання позову через систему «Електронний суд», з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесений ним судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved