Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Комунальне підприємство «Міськсвітло» звернулось до Рівнеснького міського суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь шкоду, завдану майну підприємства в розмірі 20 343,32 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 27 жовтня 2024 року близько 20:10 год. відповідачем [PERSON] [INFO] , яка знаходилася за кермом автомобіля BMW Х5 державний реєстраційний номер [NUMBER] , котра порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати транспортним засобом, не впоралася з керуванням, в результаті чого допустила наїзд на бетонну електроопору, чим завдала матеріальних збитків КП «Міськсвітло», дорожньо-транспортна пригода була скоєна відповідачем по [ADDRESS] . Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.11.2024 року (справа № 569/21731/24) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП було пошкоджено електроопору, яка знаходиться на балансі КП «Міськсвітло», що призвело до завданої матеріальної шкоди. Відповідачем була знесена залізобетонна опора, світильник та кабель на перехресті вул.Соломії Крушельницької та вул.Волинської м.Рівне. Власником даної опори являється КП «Міськсвітло» Рівненської міської ради Рівненської області. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди електроопора, яка знаходиться на вулиці Соломії Крушельницької, 7, м.Рівне зазнала значних пошкоджень. Після відновлення роботи загальна сума збитків комунальному підприємству склала 20 343,32 грн. Тому позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Міськсвітло» 20 343,32 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір у розмірі 3028 грн. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно норм ч.1 ч. 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що 27 жовтня 2024 року близько 20:10 год. відповідачем [PERSON] [INFO] , яка знаходилася за кермом автомобіля BMW Х5 державний реєстраційний номер [NUMBER] , котра порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати транспортним засобом, не впоралася з керуванням, в результаті чого допустила наїзд на бетонну електроопору, чим завдала матеріальних збитків КП «Міськсвітло», дорожньо-транспортна пригода була скоєна відповідачем по [ADDRESS] . Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.11.2024 року (справа № 569/21731/24) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак в судовому засіданні підтверджено, що саме з вини [PERSON] заподіяно шкоду КП "Міськсвітло". В результаті ДТП було пошкоджено електроопору, яка знаходиться на балансі КП «Міськсвітло», що призвело до завданої матеріальної шкоди. Відповідачем була знесена залізобетонна опора, світильник та кабель на перехресті вул.Соломії Крушельницької та вул.Волинської м.Рівне. Власником даної опори являється КП «Міськсвітло» Рівненської міської ради Рівненської області. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди електроопора, яка знаходиться на вулиці Соломії Крушельницької, 7, м.Рівне зазнала значних пошкоджень. Відповідно до\~розрахунку витрат\~на відновлення\~роботи на\~перехресті ДТП 27.10.2024 року Акт приймання виконання будівельних робіт за грудень 2024 року комісія у складі: інженера з ОКВ комунального підприємства Воробйова Ю.Л., начальника дільниці експлуатацій КП «Міськсвітло» Кожемякіна В.Ф. склали розрахунок витрат на відновлення роботи по вул. Соломії Крушельницької, 7 після ДТП 27.10.2024 р. Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва від 28.10.2024 року заміна електроопори по вул. Соломії Крушельницької, 7, м. Рівне після ДТП складає 20 434,32 грн. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 343,32 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved