Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 квітня 2020 року в Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), посилаючись на те, шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із ним не склалося через розбіжність у характерах, постійні непорозуміння та сварки, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час є неповнолітніми та проживають із позивачем. Сторони втратили почуття любові та поваги, не підтримують шлюбно-сімейних відносин близько одного року, збереження сім`ї неможливе, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила такий задовольнити, оскільки за наданий судом строк для примирення відносини із чоловіком не налагодилися, і на її переконання, це є цілком неможливим, оскільки відповідач не змінив своєї поведінки; наполягала на розірванні шлюбу та зміні прізвища на дошлюбне. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2020 року в Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); від цього шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час є неповнолітніми та проживають із позивачем; спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та постійні непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, які подружжям не підтримуються близько одного року. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач наполягала на питанні розірвання шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить її інтересам. З`ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються із жовтня 2024 року. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved