Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Представник позивача 26.03.2025 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з\~нього заборгованість\~з оплати\~послуг з\~розподілу природного\~природного газу в сумі 4249,33 грн, 3% річних у розмірі 120,50 грн, інфляційних втрат у розмірі 495,83 грн та пені у розмірі 146,61 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з розподілу природного газу у межах, зокрема Житомирської області. Відповідні послуги надаються на підставі Типового Договору розподілу природного газу, що затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 (далі по тексту Типовий договір), який є публічним, його умови розміщені на офіційному сайті позивача. Зазначає, що між позивачем та [PERSON] укладено Типовий Договір, факт приєднання [PERSON] до умов якого вбачається з того, що з 01.09.2023 він продовжує здійснювати відбір, споживання природного газу з газорозподільної системи, що вбачається з відповідних розрахунків заборгованості, які містять показники спожитих об`ємів природного газу. Оскільки відповідач отримав послуги з розподілу природного газу, однак в повному обсязі за них не розрахувався, виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.09.2023 по 31.01.2025 у розмірі 4249,33 грн. У зв`язку з наявністю такої заборгованості також підлягають до стягнення з відповідача інфляційні втрати, три відсотки річних та пеня. Ухвалою від 28.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. 14.04.2025 відповідачем було подано клопотання про розгляд справи в спрощеному порядку з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.04.2025 в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. 21.05.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що позивачем не надано жодного документу, що містив би інформацію про те, що він споживав природний газ з 01.09.2023. Зазначене спростовує твердження позивача про укладення типового договору з 01.09.2023, а відтак і не дає підстав для нарахування заборгованості з вказаної дати. Жодних дій, які б вказували на його бажання укласти такий договір він не вичиняв. Обсяги споживання природного газу, вказані у розрахунках, документально не підтверджені. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. За змістом\~ст.5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~до житлово-комунальних\~послуг належать\~комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, та є споживачем послуг з розподілу природного газу за вище казаною адресою. Розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою її фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»). За приписами ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір затверджується Регулятором. На підставі постанови НКРЕКП від 26.12.2022 №1839 ТОВ «Газорозподільні\~мережі України»\~в особі\~Житомирської філії\~ТОВ «Газорозподільні\~мережі України» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах Житомирської області зокрема. Таким чином позивач є оператором ГРМ, який уповноважений надавати послуги з розподілу природного газу, в тому числі в домоволодіння відповідача [PERSON] , який є споживачем природного газу. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Житомирською філією ТОВ «Газорозподільні мережі\~України» за особовим рахунком споживача [PERSON] за № [NUMBER] слідує, що станом на 31.01.2025 за адресою споживання: [ADDRESS] наявна заборгованість, яка становить 4249,33 грн. Відповідно до п.1 гл.3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст.633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу (розділ VI Кодексу газорозподільних систем). Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не\~потребує двостороннього\~підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п.п.1.3., 2.1. Типового договору, текст якого міститься у загальному доступі в мережі інтернет, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.633,634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору визначено, що за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість, у розмірі, строки та порядку визначені цим Договором. Згідно з п.6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ та в будь-який не заборонений законодавством спосіб. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст. 525 ЦК України). Відповідно до п.8.1. розділу 8 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України. В нормативних актах в сфері ринку природного газу термін «розподіл природного газу» вживається і в розумінні фізичної доставки газу. Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ. Згідно ст.162 ЖК України наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Також за приписами ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Таким чином, доведено, що між сторонами укладено договір розподілу природного газу, як між Оператором ГРМ та споживачем з урахуванням ст.ст.633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору. При цьому на підтвердження виникнення у споживача заборгованості у сумі 4249,33 грн позивачем надано розрахунок суми заборгованості за послуги розподілу природного газу. Відповідачем вище встановлені обставини не оспорено. Згідно вимоги начальника управління юридичного забезпечення Житомирської філфї ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 13.03.2025 №ЖФ/109/1/вих-2825-25 [PERSON] було запропоновано сплатити борг за надані послуги розподілу природного газу в сумі 4249,33 грн протягом 3 календарних днів з моменту отримання вимоги. Вказана заборгованість відповідачем у встановлені строки сплачена не була. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, як споживача послуг відповідач свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, не сплачував нараховані суми за послуги розподілу природного газу у встановлені строки, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем в сумі 4249,33 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3% річних у порядку ст.625 ЦК України та пені, що виникла за [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо він прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Цці кошти нараховуються незалежно від сплати боржником неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Також умовами Типового Договору, зокрема розділом 8 передбачено відповідальність сторін: у разі порушення споживачем, що є побутовим, строків оплати за договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи \~несвоєчасність \~сплати відповідачем\~ послуг\~з розподілу\~природного газу,\~суд приходить\~висновку,\~що що\~позовні вимоги\~позивача \~про стягнення\~з відповідача 3% річних у розмірі 120,50 грн, інфляційних втрат у розмірі 495,83 грн та пені у розмірі 146,61 грн, нарахованих за період з вересня 2023 року по січень 2025 року (включно), відповідно до наданого розрахунку, є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved