Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

05.03.2025 року [PERSON] , через свого представника адвоката Рашкевич Світлану Олександрівну звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до\~ [PERSON] , [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, а саме просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №25737 від 15.10.1999 року, що зареєстрований бюро технічної інвентаризації за №197 стр.65 кн.343 пр. 26.11.1999 року, а також визнати право приватної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлої [INFO] матері [PERSON] , [INFO] . Про вказане свідчить: свідоцтво про смерть, видане Агентством державних послуг 10 січня 2024 р., [NUMBER] актовий запис № 13 від 10 січня 2024 року; свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 05.08.1988 року Іллічівським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис номер 1459; свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 27.04.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції в Одеській області, актовий запис 822; довідка приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни № 13/02-14 від 22.01.2025 року. Зазначені документи є належними письмовими доказами, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Позивачка зазначає, що відповідно довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни № 13/02-14 від 22.01.2025 року, вбачається що до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі, реєстраційний № 257737 від 15 жовтня 1999 року, зареєстрованого 26 листопада 1999 року бюро технічної інвентаризації під № 197ст65 кн 343пр. Спадкоємцями за законом є її донька - [PERSON] , [INFO] , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Треті особи, на стороні позивача, які не заявляють вимог на предмет позову, є особи, які звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] - мати померлої [PERSON] , [INFO] і син померлої [PERSON] , [INFO] , та нотаріус прийняла їх відмову, відкрила спадкову справу за номером в спадковому реєстрі 72642085 (номер у нотаріуса 10/24), про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77492894 від 28.06.2024 р., в якій нотаріус встановив спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлу [INFO] , а спадкоємцем визначено її доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно фактичних обставин справи та вимог діючого цивільного законодавства України, позивач [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] , [INFO] , відповідно спадкової справи № за номером\~в спадковому\~реєстрі 72642085 (номер у нотаріуса 10/24), про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77492894 від 28.06.2024, відкритої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою Іриною Анатоліївною. Позивачка вказує, що 03 грудня 2024 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до зазначеної постанови вбачається, що згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, реєстраційний № 25737 від 15 жовтня 1999 року, зареєстрованого 26 листопада 1999 року бюро інвентаризації під № 197 ст 65 кн 343 пр., при продажу квартири [ADDRESS] , серед учасників правочину вказана неповнолітня дитина 1990 року народження, від імені якої діяла його мати, що суперечить статтям 8 та 16 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, який діяв на час вчинення правочину. Тобто, відповідно до постанови нотаріуса є неможливим для позивача [PERSON] отримати Свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку із чим, позивачу [PERSON] необхідно відновити та захистити свої права спадкоємця у судовому порядку. Таким чином, в зв`язку із тим, що в померлої спадкодавиці [PERSON] [INFO] було право звернутись в суд та визнати дійсним за законом договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , то й в позивачки виникає передбачене законом право просити в судовому порядку визнання дійснім договору купівлі-продажу нерухомого майна № 25737 від 15 жовтня 1999 року, що зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року під № 197 ст 65 кн 343пр, в порядку ст. ст. 1218, 220, 221 ЦК України та ч. З ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ. Так як, договір купівлі-продажу нерухомого майна №343/К, зареєстрований на Одеській товарній біржі від 27.10.1999 року та зареєстрований Одеським міським МБТІ та РОН під №334 стр.159 кн.334пр нерухомого майна №25737 від 15.10.1999 року. зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року під № 197 ст 65 кн 343пр, то зазначений договір є дійсним за діючим законодавством України, так як пройшов державну реєстрацію у відповідності до діючого на той час законодавства України. Позивачка вказує, що станом на 15 жовтня 1999 рік за сімейним законодавством України, саме відповідачка [PERSON] , матір неповнолітнього [PERSON] на той час мала право як опікун і піклувальник, що діє без спеціального на те призначення, укладати від його імені договір купівлі-продажу спільного майна. Так, відповідачка [PERSON] , матір неповнолітнього [PERSON] мала діяти в його інтересах та з додержанням Правил опіки та піклування, за якими, на той час не було обов`язковим винесення чи винесення окремого рішення (дозволу) органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якої є частка неповнолітнього, при наявності в неповнолітнього законних батьків, що є його повноважними представниками за законом. Станом на 15 жовтня 1999 року відповідачу [PERSON] , [INFO] було 9 років, то угоду від його імені за діючим на той час законодавством мала укласти саме його матір [PERSON] , як опікун і піклувальник, діюча без спеціального на те призначення. Так як, при укладенні договору № 25737 купівлі-продажу нерухомого майна від 15 жовтня 1999 року матір неповнолітнього [PERSON] [INFO] продавець квартири [PERSON] була законним представником свого неповнолітнього сина та діяла від свого імені та від його імені відповідно до закону (п.1 Договору), позивачка просить суд визнати зазначений договір купівлі-продажу квартири дійсним та повністю виконаним його сторонами. Крім того, позивачка [PERSON] , своєчасно після 09.01.2024 року (смерті спадкодавця) звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу до [PERSON] , у зв`язку з чим нотаріус відкрила спадкову справу № 10/24. Але отримати свідоцтво про право на спадщину для позивачці є неможливим, у зв`язку із вказаними вище обставинами. \~ \~ \~ \~Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 10.03.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування було залишено без руху. Повідомлено [PERSON] про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: надати належні докази надсилання листом з описом вкладення відповідачам, третім особам по справі, копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї;\~зазначити відомості\~про наявність\~або відсутність\~електронного кабінету\~у позивача,\~а також\~інших учасників\~по справі.Роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. 18.03.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.03.2025 року прийнято позовну\~заяву\~до\~розгляду та\~відкрито\~провадження\~по цивільній\~справі\~за\~позовною заявою\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~треті особи\~-\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання договору\~дійсним та\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування.\~Розгляд справи\~призначено в\~порядку загального\~позовного провадження.Призначено підготовче засідання. В підготовчому засіданні 22.05.2025 року судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання 11.06.2025 року позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, проте 22.05.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті Судова влада, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. В судове засідання 11.06.2025 року треті особи [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, проте надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України\~за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями\~ЦК України\~у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,60 кв.м. та складається з однієї кімнати житловою площею 12,6 кв.м., що підтверджується договором №25737 купівлі-продажу нерухомого майна від 15.10.1999 року. Вказаний договір був зареєстрований на Одеській універсальній біржі. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками записано [PERSON] , [PERSON] . Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.04.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, актовий запис №822, та відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни № 13/02-14 від 22.01.2025 року, вбачається що до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі, реєстраційний № 257737 від 15 жовтня 1999 року, зареєстрованого 26 листопада 1999 року бюро технічної інвентаризації під № 197ст65 кн 343пр. Спадкоємцями за законом є її донька - [PERSON] , [INFO] , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що треті особи, на стороні позивача, які не заявляють вимог на предмет позову, є особи, які звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] - мати померлої [PERSON] , [INFO] і син померлої [PERSON] , [INFO] , та нотаріус прийняла їх відмову, відкрила спадкову справу за номером в спадковому реєстрі 72642085 (номер у нотаріуса 10/24), про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77492894 від 28.06.2024 р., в якій нотаріус встановив спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлу [INFO] , а спадкоємцем визначено її доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно фактичних обставин справи та вимог діючого цивільного законодавства України, позивач [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] , [INFO] , відповідно спадкової справи № за номером\~в спадковому\~реєстрі 72642085 (номер у нотаріуса 10/24), про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77492894 від 28.06.2024, відкритої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою Іриною Анатоліївною. Позивачка вказує, що 03 грудня 2024 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до зазначеної постанови вбачається, що згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, реєстраційний № 25737 від 15 жовтня 1999 року, зареєстрованого 26 листопада 1999 року бюро інвентаризації під № 197 ст 65 кн 343 пр., при продажу квартири [ADDRESS] , серед учасників правочину вказана неповнолітня дитина 1990 року народження, від імені якої діяла його мати, що суперечить статтям 8 та 16 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, який діяв на час вчинення правочину. Таким чином, відповідно до постанови нотаріуса є неможливим для позивача [PERSON] отримати Свідоцтво про право на спадщину. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання\~\~вимоги\~\~закону про\~\~нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.\~\~Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі\~ст. 227 ЦК України\~в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~(у редакції 1963 року) та\~ст. 220 ЦК України\~(у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсною. Крім того, у відповідності зі\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу №25737 від 15.10.1999 року ніким не спростовані та свідчать про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем нерухомого майна. Станом на 15 жовтня 1999 рік за сімейним законодавством України, що діяло на час укладення договору купівлі-продажу, саме [PERSON] , матір неповнолітнього [PERSON] на той час мала право як опікун і піклувальник, що діє без спеціального на те призначення, укладати від його імені договір купівлі-продажу спільного майна. Так, відповідачка [PERSON] , матір неповнолітнього [PERSON] мала діяти в його інтересах та з додержанням Правил опіки та піклування, за якими, на той час не було обов`язковим винесення чи винесення окремого рішення (дозволу) органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якої є частка неповнолітнього, при наявності в неповнолітнього законних батьків, що є його повноважними представниками за законом. Відповідно до ст. 79 Кодексу про шлюб та сім`ю, прийнятого 20.06.1969 року та діючого до 27.07.2010 року (втратив чинність на підставі Закону України №2398-УІ), у разі виникнення спільної власності батьків і дітей правовідносини щодо цієї власності регулюються на загальних підставах Цивільним кодексом Української PCP. Відповідно ч. 1 ст. 14 ЦК УРСР, за неповнолітніх, які не посягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди. Так як, станом на 15 жовтня 1999 року відповідачу [PERSON] , [INFO] було 9 років, то угоду від його імені за діючим на той час законодавством мала укласти саме його матір [PERSON] , як опікун і піклувальник, діюча без спеціального на те призначення. Відповідно до\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли покупець передав гроші за куплену квартиру, а продавець передав їм у відповідь квартиру та правовстановлюючі документи, а покупець відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст.\~ст. 224-225 ЦК УРСР\~(в ред.1963 р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Отже, враховуючи всі вищевикладенні обставини, суд приходить до висновку, що при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, таким чином є усі підстави для визнання договору дійсним. Крім того, згідно з\~ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає частковому задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №25737 від 15.10.1999 року. Щодо позовних вимог про визнання права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни № 13/02-14 від 22.01.2025 року, вбачається що до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі, реєстраційний № 257737 від 15 жовтня 1999 року, зареєстрованого 26 листопада 1999 року бюро технічної інвентаризації під № 197ст65 кн 343пр. Спадкоємцями за законом є її донька - [PERSON] , [INFO] , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що треті особи, на стороні позивача, які не заявляють вимог на предмет позову, є особи, які звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] - мати померлої [PERSON] , [INFO] і син померлої [PERSON] , [INFO] , та нотаріус прийняла їх відмову, відкрила спадкову справу за номером в спадковому реєстрі 72642085 (номер у нотаріуса 10/24), про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77492894 від 28.06.2024 р., в якій нотаріус встановив спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлу [INFO] , а спадкоємцем визначено її доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно фактичних обставин справи та вимог діючого цивільного законодавства України, позивач [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] , [INFO] , відповідно спадкової справи № за номером\~в спадковому\~реєстрі 72642085 (номер у нотаріуса 10/24), про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77492894 від 28.06.2024, відкритої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою Іриною Анатоліївною. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, оскільки право на спадкування позивача ніким не оспорюється, договір №25737\~купівлі-продажу\~нерухомого майна\~від 15.10.1999\~року - квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,60 кв.м., яка складається з однієї кімнати житловою площею 12,6 кв.м., укладений між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований бюро технічної інвентаризації за №197 стр.65 кн.343 пр. 26.11.1999 року, визнано дійсним, позивач не позбавлена права, після набрання даним рішенням законної сили, звернутися до нотаріуса за отриманням відповідного свідоцтва. Враховуючи вказане вище, позовна вимога про визнання права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом, підлягає залишенню без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial