Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

В позові зазначено, 23 квітня 2021 року між АТ «АСВІО БАНК» та [PERSON] був укладений договір №360/4 про користування індивідуальним сейфом. Відповідно до п. 1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом Банк надає, а Клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного Договору індивідуальний сейф №350 (надалі по тексту - «сейф»), що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів Банку, та комплект ключів до нього на строк з 23 квітня 2021 року по 21 жовтня 2021 року для зберігання Клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п. 1.2. Договору про користування індивідуальним сейфом сей, що надається в користування клієнту згідно цього договору, розташований в відділенні, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Січових Стрільців, 23 А. Відповідно до п. 3.1.4 Договору про користування індивідуальним сейфом при бажанні користуватися сейфом після закінчення строку, визначеного п. 1.1 Клієнт має вирішити з Банком питання про продовження строку користування сейфом, шляхом оформлення письмової заяви. Умови договору на новий строк встановлються сторонами за домовленістю. Відповідно до п. 3.2.3 Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього Договору. Відповідно до п. 3.2.9 Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт зобов`язаний сплатити пеню та відшкодувати спричинені Банку збитки відповідно до розділу 7 цього Договору. Згідно п. 3.2.11. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт зобов`язаний здати ключ і звільнити сейф не пізніше останнього дня строку користування сейфом, визначеного в п. 1.1. цього Договору (якщо строк користування сейфом не продовжено), або ж не пізніше дня підписання заяви про розірвання договору (якщо сторони узгодили достроково припинити дію договору). Відповідно до п. 3.2.16 Договору про користування індивідуальним сейфом в разі пошкодження замка сейфу у зв`язку з його відкриттям правоохоронними органами у відповідності до підпункту «г» пункту 3.3.3. цього Договору, Клієнт зобов`язаний відшкодувати Банку в повному обсязі витрати пов`язані з заміною замка, а саме: вартість «аварійного» відкриття сейфу, вартість нового замка, ключів від нього та вартість роботи з його заміни. Відповідно до підпункту «а» п. 3.3.3 Договору про користування індивідуальним сейфом Банк має право відкрити сейф без присутності Клієнта у наступних випадках якщо протягом двох місяців з дати закінчення терміну дії даного договору (за умови попереднього повідомлення Клієнта або Банку про припинення договору, або з дати підписання сторонами угоди про дострокове розірвання договору), Клієнт не з`явився для одержання майна та не повертає ключі від наданого йому сейфа. В цьому випадку Банк створює спеціальну комісію в кількості двох осіб з числа працівників Банку й однієї незацікавленої особи відкриває сейф Клієнта і складає опис вмісту сейфа з наступним вилученням і передачею останнього на збереження в сховище цінностей Банку як невитребуване майно. Грошова сума, яка вносилась Клієнтом як застава Клієнту не повертається. Банк має право стягнути з Клієнта витрати Банку за збереження майна, вилученого комісією із сейфа згідно Тарифів Банку. Відповідно до п. 7.1. Договору про користування індивідуальним сейфом вартість користування сейфом визначається відповідно до тарифів Банку, які є невід`ємним додатком до цього Договору. Відповідно до п. 7.2. Договору про користування індивідуальним сейфом оплата за користування сейфом здійснюється Клієнтом шляхом попередньої оплати Банком 100% платежу за весь строк користування сейфом та шляхом внесення грошової застави в розмірі вказаному в п. 7.4. «б» даного Договору. За користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів Банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. а п. 7.4. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений п. 1.1. цього Договору в сумі 1583,75, крім того ПДВ 316,75 грн. всього 1 900,50 грн.Відповідно до п.п. б п. 7.4. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить Заставу у сумі 1200, 00, яка в разі настання умов передбачених цим договором спрямовується на відшкодування витрат Банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого Банком рахунку додатково відшкодувати Банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену Банком на момент такого відшкодування. Відповідно до п. 10.1. Договору про користування індивідуальним сейфом цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань та проведення всіх розрахунків щодо заборгованості. Згідно заяви [PERSON] від 23 квітня 2021 р. про надання у тимчасове користування індивідуального сейфу, [PERSON] було надано у тимчасове користування сейф розміром 75*300*425 з вартістю оплати на добу грн. (в т.ч. ПДВ): - 18,00 грн. (при користуванні від 7 до 90 днів): - 14,50 грн. (при користуванні від 91 до 180 днів); - 10,50 грн. (при користуванні від 181 до 366 днів). У подальшому за заявою Клієнта від 21 жовтня 2021 р. строк дії Договору про користування індивідуальним сейфом було продовжено з 21 жовтня 2021 р. по 21 квітня 2022 p. 21 жовтня 2021 року між АТ «АСВІО БАНК» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №360/4 про користування індивідуальним сейфом від 23 квітня 2021 року. Відповідно до п. 1, 2 Додаткової угоди №1 сторони погодили продовжити до 21 квітня 2022 року строк користування індивідуальним сейфом №350, що перебуває у користуванні Клієнта згідно укладеного між ним та Банком Договору №360/4 про користування індивідуальним сейфом від 23 квітня 2021. У зв`язку з чим в день укладання цієї додаткової угоди Клієнт вносить плату за новий строк сейфом з 21 жовтня 2021 року по 21 квітня 2022 року, яка згідно діючих тарифів Банку складає 1592,50 грн., крім того ПДВ 318,50 грн., всього 1 911,00 грн. АТ\~«АСВІО БАНК» виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користувания інливідуальним сейфом та надало в користування Клієнту індивідуальний сейф. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про користування індивідуальним сейфом в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу на адресу останньої, АТ «АСВІО БАНК» направило Повідомлення від 24.03.2023 року за вих. №839 з Вимогою негайної сплати заборгованості за користування сейфом після закінчения строку оренди відповідно до п. 3.2.9. Договору, яка станом на 24.03.2023 року становила 3 412,50 грн. Однак, вище зазначене повідомлення Банка було проігноровано Боржником та залишено без виконання. У зв`язку з невиконанням [PERSON] вимог АТ «АСВІО БАНК», які були викладені у повідомленнях від 24.03.2023 року за вих.№ 839 АТ «АСВІО БАНК» здійснив примусове відкриття Індивідуального банківського сейфу №350, що підтверджується Актом про відкриття від 27 лютого 2024 року. На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «АСВІО БАНК» за Договором про користування індивідуальним сейфом станом на 20.12.2024 року становить 9 936,50 грн., в тому числі: прострочена комісія - 7 108,50 грн.;- аварійне відкриття сейфу - 2 828,00 грн. На даний час, Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про користування індивідуальним сейфом, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «АСВІО БАНК». Представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Підтримує заяву про стягнення з відповідача судових витрат та просить її задовольнити. Відповідач просив відмовити у стягненні судових витрат, надіслав на адресу суду квитанції про сплату заборгованості перед позивачем. Судом встановлено наступні обставини. 23 квітня 2021 року між АТ «АСВІО БАНК» та [PERSON] був укладений договір №360/4 про користування індивідуальним сейфом. Відповідно до п. 1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом Банк надає, а Клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного Договору індивідуальний сейф №350, що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів Банку, та комплект ключів до нього на строк з 23 квітня 2021 року по 21 жовтня 2021 року для зберігання Клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п. 1.2. Договору про користування індивідуальним сейфом сей, що надається в користування клієнту згідно цього договору, розташований в відділенні, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Січових Стрільців, 23 А. Згідно заяви [PERSON] від 23 квітня 2021 р. про надання у тимчасове користування індивідуального сейфу, [PERSON] було надано у тимчасове користування сейф розміром 75*300*425 з вартістю оплати на добу грн. (в т.ч. ПДВ): - 18,00 грн. (при користуванні від 7 до 90 днів): - 14,50 грн. (при користуванні від 91 до 180 днів); - 10,50 грн. (при користуванні від 181 до 366 днів). У подальшому за заявою Клієнта від 21 жовтня 2021 р. строк дії Договору про користування індивідуальним сейфом було продовжено з 21 жовтня 2021 р. по 21 квітня 2022 p. 21 жовтня 2021 року між АТ «АСВІО БАНК» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №360/4 про користування індивідуальним сейфом від 23 квітня 2021 року. Відповідно до п. 1, 2 Додаткової угоди №1 сторони погодили продовжити до 21 квітня 2022 року строк користування індивідуальним сейфом №350, що перебуває у користуванні Клієнта згідно укладеного між ним та Банком Договору №360/4 про користування індивідуальним сейфом від 23 квітня 2021. У зв`язку з чим в день укладання цієї додаткової угоди Клієнт вносить плату за новий строк сейфом з 21 жовтня 2021 року по 21 квітня 2022 року, яка згідно діючих тарифів Банку складає 1592,50 грн., крім того ПДВ 318,50 грн., всього 1 911,00 грн. АТ\~«АСВІО БАНК» виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користувания інливідуальним сейфом та надало в користування Клієнту індивідуальний сейф. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про користування індивідуальним сейфом в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу на адресу останньої, АТ «АСВІО БАНК» направило Повідомлення від 24.03.2023 року за вих. №839 з Вимогою негайної сплати заборгованості за користування сейфом після закінчения строку оренди відповідно до п. 3.2.9. Договору, яка станом на 24.03.2023 року становила 3 412,50 грн. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «АСВІО БАНК» за Договором про користування індивідуальним сейфом станом на 20.12.2024 року становить 9 936,50 грн., в тому числі: прострочена комісія - 7 108,50 грн.;- аварійне відкриття сейфу - 2 828,00 грн. Згідно платіжної інструкції 0.0.4205292455.1 від 20.02.2025 року [PERSON] перерахував АТ «АСВІО БАНК» грошові кошти в розмірі 7108, 50 грн. Призначення платежу- оплата простроченої заборгованості за користування індивідуальним сейфом №350 згідно договору 360/4 від 23/04/2021. Згідно платіжної інструкції 0.0.4205300842.1 від 20.02.2025 року [PERSON] перерахував АТ «АСВІО БАНК» грошові кошти в розмірі 2828, 00 грн. Призначення платежу- оплата простроченої заборгованості за користування індивідуальним сейфом №350 згідно договору 360/4 від 23/04/2021. Ухвалою від 28 травня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Так, за приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 264 ЦПК України\~встановлено, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Згідно з наданим Банком Розрахунком заборгованості за договором №360/4 про користування індивідуальним банківським сейфом від 23.04.2021 року, заборгованість станом на 20.12.2024 року становить 9\~936, 50 грн., у тому числі: - прострочена комісія- 7\~108, 50 грн.; - аварійне відкриття сейфу- 2828,00 грн. Разом з тим, відповідно до наявних у матеріалах справи платіжної інструкції 0.0.4205300842.1 та платіжної інструкції 0.0.4205300842.1 від 20.02.2025, заборгованість за договором №360/4 про користування індивідуальним банківським сейфом від 23.04.2021 року відповідачем [PERSON] повністю сплачена. Представник позивача у заяві від 21 лютого 2025 року зазначає «…20.02.2025р. відповідачем після відкриття судом провадження по справі №344/810/25 було проведено часткове погашення позовних вимог Банку, а саме в частині заборгованості за Договором №360/4 про користування індивідуальним сейфом від 23 квітня 2021 р. у сумі - 9 936,50 грн. Зауважуємо на тому, що при зверненні до Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області з позовом про стягнення із [PERSON] на користь АТ «АСВІО БАНК» заборгованості за Договором №360/4 про користування індивідуальним сейфом від 23 квітня 2021 р. у сумі 9 936,50 грн., АТ «АСВІО БАНК» також просив суд покласти на відповідача понесені Банком судові витрати, що складаються із судового збору у сумі - 3028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі - 10 000,00 грн. згідно заяви про відшкодування витрат від 07.01.2025р., яка є невід`ємною частино позовної заяви. Отже, виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України та враховуючи обставини справи, а саме часткового погашення Відповідачем позовних вимог Банку після відкриття судом провадження по справі, не відшкодування Відповідачем судових витрат понесених Банком по справі, та подачею заяви про закриття провадження по справі саме Відповідачем, вважаємо, що судові витрати понесені АТ «АСВІО БАНК» по справі №344/810/25 підлягають стягнення із Відповідача. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі №199/9188/16-ц від 21.04.2021 р…». Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки на час ухвалення рішення у справі відповідач виконав зобов`язання за договором №360/4 про користування індивідуальним банківським сейфом від 23.04.2021 року та сплатив заборгованість перед позивачем у повному обсязі. У постанові Верховного Суду у справі №199/9188/16-ц від 21.04.2021 року викладена наступна правова позиція: «…Частина третя\~статті 142 ЦПК України\~визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо\~\~позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову…». Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. В обгрунтування заявленого розміру долучає копію договору №20 про надання правової допомоги від 05.05.2024 року, укладеного між адвокатом Лисенко В.М. та АТ "АСВІО БАНК", копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію додаткової угоди №30 до договору про надання правової допомоги №20 від 05.05.2024 року, Акт приймання-передачі правової допомоги по додатковій угоді №30, таблицю про фактичний обсяг наданих адвокатом послуг та час витрачений адвокатом на надання послуг, а також вартість наданих послуг по справі. Відповідач заперечував стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вважає неспівмірним та завищеним розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката. Стягнення адвокатських витрат у заявленому розмірі не відповідатиме критеріям розумності, необхідності, співмірності та становитиме надмірний тягар для відповідача. Суд, оцінюючи обсяг виконаної роботи адвокатом, а також час на дослідження та підготовку позовної заяви, надання послуг, збирання доказів, враховуючи виконання відповідачем зобов`язання станом на дату прийняття рішення, враховуючи положення частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що з відповідача слід стягнути 3\~000 грн. понесених позивачем витрат на правову допомогу Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141\~ЦПК України\~встановлено,\~що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2\~цієї ж\~статті визначено,\~що \~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. В ч. 5 ст. 268 ЦПК України вказано, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial