Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

14 березня 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 28 березня 2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування та [PERSON] - договір № 2108755890727. В подальшому, у зв`язку із укладанням договорів факторингу, Позивач набув права вимоги за вищевказаним договором до відповідача. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 2108755890727 від 28 березня 2021 року у розмірі 46927,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3 600,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 43 327,44 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2108755890727, а також судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст.280, 281\~ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 28.03.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування та [PERSON] укладено договір № 2108755890727. 01.12.2021 було укладено Договір №1-12 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108755890727. 10.01.2023 було укладено Договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108755890727. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 46 927,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3 600,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 43 327,44 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11\~ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Істотними умовами договору відповідно до ч.1 ст.\~638\~ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ст.639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 46 927,44 грн., яка підтверджується розрахунками наданими до позову. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2108755890727 від 28.03.2021 року підлягають задоволенню, а також документально підтверджені судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений з урахуванням понижуючого коефіцієнту судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на правничу допомогу становлять 9 000 грн. Розмір витрат на правничу допомогу підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 724 від 01.01.2025 року, витягом з акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 31 січня 2025 року. Тому з відповідача, на користь позивача необхідно стягнути 9 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved