Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

05 березня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Мисюкевич К.В., яка діє на довіреності №6-01/320 від 06.12.2024 року. У позові зазначено, що 19 серпня 2023 року в смт Межова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки CITROEN С4 н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки RENAULT KANGOO, н.з. [NUMBER] . Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 року по справі №181/1337/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про настання ДТП та надав заяви про виплату страхового відшкодування, висновок експерта за результатами автотоварознавчого дослідження №065 від 01.11.2023 року та документи підтверджуючі витрати за проведення експертизи у розмірі 10000,00 грн. Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT KANGOO, н.з. [NUMBER] становить 104348,69 грн. В результаті аналізу документів по справі, визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників досліджуваного КТЗ та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 93627,67 грн. 05 грудня 2023 року МТСБУ здійснило регламентну виплату на рахунок Потерпілої особи в розмірі 103627,67 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на виплату потерпілому страхового відшкодування та витрат на встановлення розміру збитку по справі складають в сумі 103627,67 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, та щодо якого відсутня інформація про наявність статусу особи, звільненої від обов`язкового страхування, то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 103627,67 грн. В позасудовому порядку та добровільно вказаний спір між ними не вирішено.Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 103627,67 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та 3028 грн судового збору. Представник позивача Мисюкевич К.В. в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що постановою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2023 року по справі №181/1337/23 встановлено, що 19 серпня 2023 року о 07 год. 15 хв. в смт.Межова по вул. Центральній водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом CITROEN C4 номерний знак [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цією ж постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн (а.с.11). Станом на 19 серпня 2023, водій [PERSON] транспортного засобу CITROEN C4 номерний знак [NUMBER] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підтверджується витягом з бази даних МТСБУ (а.с.7-8). Власник пошкодженого автомобіля RENAULT KANGOO номерний знак [NUMBER] [PERSON] 30 вересня 2023 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся із заявою про отримання відшкодування шкоди (а.с. 12-13,17). Як вбачається з висновку експерта № 065 за результатами проведення авто товарознавчої дослідження на замовлення [PERSON] вартість матеріальних збитків ( з технічної точки зору) заподіяної власнику автомобіля RENAULT KANGOO номерний знак [NUMBER] на момент проведення дослідження становить 104348,69 грн., а вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складає 177899,91 (а.с.18-91). За складання вказаного висновку [PERSON] сплатив судовому експерту Міністерства юстиції України Дегтяру В.О. 10000 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №01-11 (а.с.55). На підставі вказаного висновку експерта Моторно (транспортне) страхове бюро України по справі №96775 склало розрахунок розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки RENAULT KANGOO номерний знак [NUMBER] , згідно якого розмір регламентної виплати має складати 93627,67 грн (а.с. 62). На підставі наказу по справі №96775 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому [PERSON] в розмірі 103627,67 грн, з яких: 93627,67 грн розмір шкоди підтвердженої по майну та 10000 грн витрати на проведення експертизи, що підтверджується довідкою Моторно (транспортного) страхового бюро України № 1 від 30.11.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжною інструкцією №978686 від 05 грудня 2023 року (а.с.65-66). 05 грудня 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України склало на адресу відповідача досудове повідомлення про відшкодування збитків в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 103627,67 грн (а.с.73), яке відповідачем залишено без задоволення. Згідно із частиною 1, пунктом 1 частини 2статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто в силу презумпції завдавача шкоди відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Відповідно до статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії завдавача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому, вина у завданні шкоди згідно з положеннями пункту 1 частини 1\~статті 1188\~ЦК України є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Такий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 522/11610/15-ц (провадження № 61-13624св18), від 18 листопада 2019 року в справі № 344/9572/16-ц (провадження № 61-17552св18), від 20 листопада 2019 року в справі № 345/4614/16-ц (провадження № 61-31818св18) та інших. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху\~України). За правилами статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,чинного на час виникнення спірних правовідносин, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Моторному (транспортному) страховому бюро України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (пункт 41.1\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 41.4 статті 41 Закону передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 450/4163/18, провадження № 61-21017 св 21. Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2019 року у справі № 521/10891/15 (провадження № 61-26689св18) дійшов висновку про те, що на відміну від суброгації у страхових відносинах, де право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Зважаючи на зміст наведених норм\~ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим, в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. В цілому, як за змістом\~статті 1191 ЦК України, так і за змістом\~статті 993 ЦК України,\~статті 27 Закону України «Про страхування», йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні. Так, суброгація регулюється статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України, а регрес - статтею 1191 ЦК України. Такі правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18). Як зазначалось вище, судом у вказаній справі встановлено, що Моторно (транспортним) страховим бюро України сплачено власнику автомобіля RENAULT KANGOO номерний знак [NUMBER] [PERSON] , регламентну виплату у розмірі 93627,67 грн у зв`язку з пошкодженням його автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась за його участі та участі транспортного засобу CITROEN C4 номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, цивільна відповідальність якого не була застрахована. Виплата страхового відшкодування, а також вартість послуг зі складання висновку експерта про визначення вартості матеріального збитку підтверджені письмовими доказами наявними в матеріалах справи. За наведених обставин вбачаються правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати в порядку регресу витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України на виплату страхового відшкодування [PERSON] та на складання висновку експерта щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля. Враховуючи, що законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі, потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, в порядку регресу, суд доходить висновку що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved