Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Позивач\~\~звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що від стосунків із відповідачем [PERSON] має спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини в свідоцтві про народження записаний, однак, зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. Шлюб у встановленому законом порядку між батьками на час народження дитини зареєстрований не був. Позивач стверджував, що є біологічним батьком [PERSON] . Підставою позову позивач\~\~визначив положення статті 128 СК України. В процесі розгляду справи позивач позов підтримав. Відповідач\~позов визнала. Визнання позову з урахуванням наданих сторонами доказів не суперечить вимогам закону, не порушує прав третіх осіб, що тягне задоволення позову з наступних підстав : Згідно зі ст.\~52\~Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст. 121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей). Розділом ІІІ глави 12\~Сімейного кодексу\~України (надалі - СК України) передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Згідно\~ст.122 СК України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися: - у добровільному порядку (за спільною заявою матері та батька дитини - ст. 126 СК України; - за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини (ст. 127 СК України); - у судовому порядку. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Згідно вимог ст.\~128\~СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства в судовому порядку можливе лише за умови, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до вказівок матері (ст. 135 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №7617 від 22.11.2017. Матір`ю останнього за свідоцтвом є відповідач у справі [PERSON] . Батьком зазначений «громадянин України [PERSON] ». За витягом з державного реєстру актів цивільного стан громадян про народження № 00041391834 від 13.09.2023 запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинений відповідно до вказівки матері (ст. 135 СК України). За висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №18 від 14.01.2025 КУ «ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУЛОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» позивач у справі може являтися біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,99999 відсотків. Батьківство доведено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем правильно обраний спосіб захисту порушеного права, позов є доведеним. Суд враховує, що відповідно до статті 134\~СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства\~Юстиції України\~від 12.01.2011\~№ 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Зазначене узгоджується із статтею 267 ЦПК України, за якою суд який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved