Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (по тексту [PERSON] , відповідач) про стягнення на свою користь аліментів на утримання як дружини у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Покликається на ту обставину, що з відповідачем мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Як вважає позивач з огляду, що відповідач є працездатним, працює, добровільно не надає допомогу на утримання спільних дітей, зокрема, [PERSON] , [INFO] (який не досяг трьох років), та ухиляється від утримання її як дружини, то є усі підстави, які визначені ч.ч. 2, 4\~ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України для задоволення позовних вимог, оскільки вона самостійно доглядає спільних дітей та не працює. У судове засідання позивач не з`явилася, однак останньою подано письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних доказів з покликанням про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, відзиву та клопотань, пов`язаних з судовим розглядом не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позивача та дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково. Судом установлено та стверджується зібраними у справі доказами, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 22.02.2022, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис №19. Сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Малолітні сини позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не досягли трьох років та проживають з матір`ю, що, зокрема, не заперечується відповідачем. Такі обставини підтверджуються витягами з територіальної громади №2022/000201047 від 29.07.2022, №2024/012623070 від 18.10.2024, №2025/004021951 від 26.03.20254 та довідкою старостинського округу №1 Плужненської сільської ради №13.1-04/211/2024 від 25.03.2025. При цьому, позивач [PERSON] не працює, її дохід складається лише з одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. щомісячно, інших джерел доходів не має, на що вказує, зокрема довідка про отримання допомоги №496 від 21.05.2025. Згідно судового наказу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.04.2025 у справі №675/508/25 вбачається, що з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом також враховано і те, що відповідач жодних заперечень щодо обставин, викладених позивачем не висловлював у відповідному процесуальному порядку та не спростовував їх. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частинами 2, 4 та 6 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з викладеного, встановивши, що [PERSON] є працездатним, має задовільний стан здоров`я; приймаючи до уваги, що діти сторін не досягли трирічного віку, проживають з позивачкою, яка здійснює за ними догляд, у зв`язку з чим не працює, а відтак потребує матеріальної допомоги від відповідача, право на отримання якої передбачено законом; виходячи з засад розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення молодшою дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, щомісячно у розмірі 1400 гривень. Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач внаслідок стану здоров`я чи інших об`єктивних причин не може надавати матеріальну допомогу дружині у розмірі 1400 гривень до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Слід зазначити, що стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача як дружини у розмірі 1400 гривень щомісячно, є справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам позивача та рівню платоспроможності самого відповідача. Враховано і\~приписи \~ч.\~3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. У разі зміни матеріального становища відповідача та неможливості сплати останнім аліментів у встановленому судом розмірі, останній не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів за наявності таких підстав. Суд стягує аліменти з дня подання до суду позовної заяви, як це передбачено ст. 79 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум. Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial