Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , за минулий час з січня 2024 року по січень 2025 року в сумі 336\~700,00 гривень; стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення дитиною повноліття з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності, та відзиву на позовну заяву. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Відповідно ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо після\~досягнення повноліття\~найстаршою дитиною\~ніхто з\~батьків не\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~визначення розміру\~аліментів на\~інших дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. [PERSON] , який є відповідачем по справі, являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі саме 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Жодних доказів на спростування вказаних обставин стороною відповідача не подано. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надає позивачу достатніх коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі саме 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Такий розмір аліментів є справедливим, розумним та достатнім для всебічного гармонійного розвитку дитини. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу належної матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому, не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , за минулий час з січня 2024 року по січень 2025 року в сумі 336\~700,00 гривень. Оскільки [PERSON] в порушення вимог ч. 2 ст. 191 Сімейного Кодексу України не надано жодних доказів, що вона вживала реальних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати саме у зв`язку з ухиленням [PERSON] від їх сплати. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial