Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним\~договором № 3000012948 від 09.08.2023 року у розмірі 47226,68 гривень. Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 09.08.2023\~року між\~АТ «ОТП\~БАНК» та\~відповідачем було\~укладено електронний\~кредитний договір\~№ 3000012948\~шляхом підписання\~електронним підписом.\~Згідно умов\~договору банк\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі 48400,0\~гривень на\~умовах визначених\~договором.\~Повернення кредиту,\~сплата відсотків\~та інших\~передбачених договором\~платежів відбувається\~шляхом сплати\~позичальником ануїтентних\~платежів згідно\~з графіків\~платежів.\~Позивач свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~у повному\~обсязі, кредитні\~кошти відповідачу\~було надано\~у спосіб,\~зазначений у\~кредитному договорі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та відсоткам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Внаслідок чого станом на 16.01.2025 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 47226,68 гривень, з яких: 42707,46 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 4519,22 гривень - заборгованість за відсотками. Дану суму просить стягнути у примусовому порядку. Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Позовна заява поступила до суду 16.04.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.04.2025 року, прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Одночасно, визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. В силу вимог Закону та враховуючи ціну позову дана справа є малозначною і підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, а тому, відповідно до вимог частини третьої статті 279 ЦПК України суд не проводив підготовчого засідання. Перед тим як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яку останній повторив в п.22 справи «Осіпов проти України» (заява № 795/09, рішення від 08.10.2020 року), стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 статті 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження (див. рішення у справі «Варданян та Нанушян проти Вірменії» (Vardanyan and Nanushyan v. Armenia), заява № 8001/07, пункт 86, від 27.10.2016 року, та наведені у ньому посилання). Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого судового розгляду», гарантованого статтею 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. Відтак, суд у відповідності до вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу частин другої, третьої та четвертої статті 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Суд у відповідності до вимог частини сьомої статті 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (частина третя статті 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, поштові відправлення повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 05.06.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 09.08.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 3000012948 (далі Договір) шляхом підписання самого договору, Паспорту споживчого кредиту, Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) (а.с.1-33). Загальний розмір кредиту за Договором становить 48400,0 гривень. Дата остаточного повернення кредиту - 09.08.2028 року (строк кредиту 60 місяців). Протягом дії Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 20,00% (п.1.1 договору). Повернення кредиту та сплата відсотків відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів (п.1.2 Договору). Згідно з п.2.1 Договору в порядку передбаченому Кредитним договором та Правилами кредитування, Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідачу плату за користування Кредитом на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені Кредитним договором та Правилами кредитування. Відповідно до умов розділу «1. Базові умови кредитування» Кредитного договору та із врахуванням умов, які зазначені у пунктах «2.1.1. Предмет Кредитного договору», «2.1.2. Умови кредитування», «2.1.3. Умови надання Кредиту», «2.1.4. Порядок надання Кредиту» Правил кредитування, Банк надає Позичальнику Кредит безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок Позичальника або шляхом Рефінансування, або шляхом видачі готівкою суми Кредиту Позичальнику через касу Банку, зменшений на утриману Банком Комісійну винагороду за видачу Кредиту (якщо суму Комісійної винагороди за видачу Кредиту включено до суми Кредиту), а також на оплату Додаткових послуг Банку, страхової премії Страхові компанії, якщо вищезазначені суми включені до суми Кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за цільовим використанням Кредиту згідно із дорученням Позичальника. Кредит видається протягом 1 (одного) Банківського дня з дати укладення Кредитного договору. Розрахунок загальної вартості Кредиту на дату укладення Кредитного договору зазначені у Додатку № 1 до Кредитного договору (п.3.1 Договору). Процентна ставка, яка визначена Сторонами у п.1.2 Кредитного договору, розраховується Банком на основі Фіксованої процентної ставки з розрахунку річної бази нарахування процентів (п.3.4 Договору). З метою обслуговування та погашення Кредиту Банк безкоштовно відкриває Позичальнику рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до Кредитного договору (п.3.5 Договору). Порядок повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення Сторони визначили у графіку платежів, а також у пунктах «2.1.5 Плата за користування Кредитом» та «2.1.6. Порядок виконання Боргових зобов`язань» Правил користування. Частина кредиту та нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно, щомісяця, у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок погашення боргових зобов`язань, будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи, в операційний час для сплати боргових зобов`язань (п.3.5.1 Договору). Відповідальність Сторін за порушення умов Кредитного договору визначено у п.«2.1.7.5 відповідальність Сторін» Правил кредитування. Внаслідок прострочення виконання Боргових зобов`язань та/або порушення Позичальником зобов`язань, визначених Кредитним договором Позичальник несе відповідальність. За порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань в обумовлений Кредитним договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень за кожний випадок порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць; у випадку визнання Кредитного договору чи будь-якої його частини у судовому порядку недійсним (неукладеним) з причин відсутності згоди другого з подружжя або особи, з якою проживав Позичальник однією сім`єю (Фактичні сімейні Відносини). Позичальник зобов`язаний компенсувати Банку всі витрати та збитки, що виникли у зв`язку з виконанням такого судового рішення (п.п.3.6., 3.6.1., 3.6.2. Договору). Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від Кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання Кредиту. Умови та порядок реалізації такого права визначено розділом «5. Право Позичальника на відмову від Кредитного договору» Правил кредитування (п.3.8.Договору). За умовами Розділу 5 Договору клієнт підтверджує, що Сторонами вже було укладено Договір про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, відповідно до якого Клієнт визнав, що Простий Електронний Підпис Клієнта є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. Клієнт підтверджує, що перед підписанням Паспорту споживчого кредиту, Кредитного договору з Графіком Платежів (надалі окремо або разом Документ/-и) Клієнт попередньо ознайомився з текстами цих Документів. Сторони погодили, що після попереднього ознайомлення з текстами цих електронних Документів Клієнт підписує Документи у електронній формі, шляхом накладення Простого Електронного Підпису Клієнта. Накладенням Простого Електронного Підпису Клієнта завершується створення електронного Документа. У день підписання Сторонами Кредитного договору Банк надсилає Клієнту на його електронну адресу, що зазначена у реквізитах Кредитного договору, оригінальні примірники електронних Документів Клієнта. Сторони домовилися, що дата, яка зазначена на Кредитному договорі вважається одночасно датою відправлення Банком електронних примірників Документів Клієнта, а також фактичною датою одержання Клієнтом електронних примірників Документів від Банку на електронну адресу Клієнта без додаткових повідомлень та підтверджень з боку Клієнта. Сторони домовилися, що внесення змін до електронних Документів повинні бути складені та підписані Сторонами за згодою Сторін у письмовій формі, але вже не у електронній формі. На вимогу Клієнта Банк надає засвідчені копії на папері з електронних Документів. Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ відповідача, її реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта громадянина України, адресу місця проживання, електронну адресу, а також інформацію про підписання цього договору [PERSON] за допомогою удосконаленого ЕП клієнта, що перевіряється за допомогою відкритого ключа. У графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, який є додатком № 1 до кредитного договору № 3000012948 від 09.08.2023 року визначено дату видачі кредиту та дати платежів і їх розміри, проценти за користування та інші платежі, а також наведено загальну вартість кредиту. Графік підписаний удосконаленим ЕП Клієнта, що перевіряється за допомогою відкритого ключа. На підставі укладеного договору, відповідач отримала кредит у розмірі 48400,0 гривень на поточний рахунок зі сплатою 20,00% річних, дата остаточного повернення кредиту - 09.08.2028 року. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Згідно меморіального ордеру № 12342849 від 09.08.2023 року, підтверджено успішність операції про перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів у сумі 48400,0 гривень згідно кредитного договору № 3000012849 (а.с.20). У відповідності до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно розрахунку заборгованості, внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 16.01.2025 року, заборгувала перед позивачем борг за кредитним договором № 3000012948 від 09.08.2023 року у розмірі 47226,68 гривень,\~з яких:\~42707,46\~гривень -\~заборгованість за\~основним зобов`язанням\~(тіло\~кредиту);\~4519,22\~гривень -\~заборгованість за\~відсотками (а.с.10). Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, нарахування відсотків проводилось у межах строку кредитування та на умовах визначених договором, з якими відповідач погодилася. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача та витрат були визначені сторонами в договорі, за межі таких умов банк не вийшов. Окрім цього, відповідачем також не представлено суду свого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3000012948 від 09.08.2023 року, який би містив інший розмір заборгованості визначеної позивачем та не доведено, що на момент укладення договору існували інші умови ніж зазначені в такому. В порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~ст.ст.610,\~612\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд, відповідно до ст.89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату відсотків захисту. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,0 гривень, сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням від 14.02.2025 року (а.с.9).

Outcome: approved