Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У лютому 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з листопада 2020 року по грудень 2024 року позивач та відповідач спільно проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2025 року відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у нього немає, аліменти не сплачує. Позивач просила суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її ( [PERSON] ) користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 квітня 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з першою неявкою відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також у позовній заяві вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подав. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 241 (а.с. 4). З довідки Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 1/44/03-08 від 21 лютого 2025 року вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.\~\~ Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є працездатним та може сплачувати аліменти на утримання сина, суд приходить до висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення аліментів з 01 січня 2025 року суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19 лютого 2025 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат у справі суд зазначає наступне. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі\~звільняються від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи про\~стягнення аліментів\~в усіх\~судових інстанціях,\~тому відповідно\~до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі\~1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial