Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

У поданій в суд заяві [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що відповідач [PERSON] понад 14 років перестав цікавитися сином та не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку дитини, не проявляє нього батьківського піклування, син ніколи не бачив батька та не спілкувався з ним, у зв`язку з чим між ними повністю втрачений родинний зв`язок. Відзив на позов відповідач не подавав. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просить не позбавляти [PERSON] батьківських прав, пояснюючи тим, що останній бажає виховувати та піклуватися сином. Заслухавши пояснення сторін, представника служби у справах дітей, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку. Установлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] 31 липня 2010 року згідно свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] та [PERSON] , яка після розірвання шлюбу за рішенням суду від 06 жовтня 2011 року та укладення нового шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Зі змісту ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що відповідач після народження в липня 2010 року [PERSON] проживав окремо від сім`ї, вихованням та піклуванням своєї дитини не займався більше чотирнадцяти років, хоча мав таку можливість, оскільки проживає в одному населеному пункті. Аналогічні показання в передбаченому ст.171 СК України надав неповнолітній [PERSON] , як зазначив, що свого біологічного батька [PERSON] він ніколи не бачив і не спілкувався з ним, не бажає налагодити з ним будь-якого зв`язку та щодо позбавлення останнього батьківських прав не заперечує. Згідно наданого в суд висновку орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки така його поведінка не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. З довідки Здолбунівського відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області від 12 жовтня 2023 року вбачається, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання свого сина [PERSON] станом на вересень 2023 року в сумі 59057,10 грн. яка з пояснень позивача на даний час [PERSON] не погашена та збільшилася. Установлені судом обставини свідчать про винну поведінку відповідача з виконання обов`язків з виховання та піклування своєї дитини протягом тривалого часу, жодних доказів на підтвердження наявності об`єктивних причини такої поведінки відповідач не надав, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. При постановлені рішення відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь відповідача судові витрати в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved