Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У лютому 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (далі ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 20\~147,56 гривень, а також понесених судових витрат. В обґрунтування вказаного позову ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» зазначило, що 02 листопада 2020 року між Акціонерним Товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 22033000434491 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п.1.1., 1.2. Кредитного договору банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (Кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 31 000 гривень, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідно до умов Кредитного договору - п.1.4. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта, що відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». У п.1.2. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 02 листопада 2022 року. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту погоджена Сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір також встановлений даним пунктом. Одночасно з укладенням Кредитного договору Клієнт уклав з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування життя від 02 листопада 2020 року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 6 000 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.1.5., Клієнт доручив Банку в дату надання Кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку Клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування. В розділі 2 Кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з п.2.1-2.2 Кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів - обов`язків платіж. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 Кредитного договору. Відповідно до п.1.3. Банк формує Графік платежів, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, орієнтовної реальної процентної ставки та ін. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок Клієнта грошові кошти в сумі 31 000 гривень, з яких сплатив на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені Клієнта в сумі 6 000 гривень. У подальшому Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. У зв`язку з початком війни на підставі самостійного рішення Банку, як кредитора у кредитному зобов`язанні, з 01 березня 2022 року були запроваджені «кредитні канікули», умови яких передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу (тіла кредиту) на майбутні періоди. У зв`язку із тим, що протягом строку дії «кредитних канікул» Клієнт правомірно не сплачував кошти на погашення основного боргу, кінцевий строк виконання зобов`язань Клієнта перед Банком з повернення основного боргу продовжився і сплив не в дату закінчення строку кредитування, що була встановлена Кредитним договором 02 листопада 2022 року, а пізніше 03 травня 2023 року, що відображено у виписках по рахунках строкової і простроченої заборгованості відповідача за основним боргом. В той же час, кінцевий розмір заборгованості Клієнта зі сплати комісії сформувався остаточно саме в день закінчення строку кредитування, що був встановлений Кредитним договором - 02 листопада 2022 року. Після вказаної дати Банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції. У зв`язку із зазначеним, 03 травня 2023 року сформувалася наступна заборгованість Клієнта перед Банком за Кредитним договором: - \~ \~ \~ \~залишок простроченого кредиту: в сумі 16 542,53 гривень; - \~ \~ \~ \~залишок прострочених комісій: в сумі 3 605,03 гривень. 11 квітня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Клієнт) та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) був укладений договір факторингу №11/04/24. Оформлення відступлення Права Вимоги відбувається в порядку, визначеному п.6.2 Договору, а саме: - \~ \~ \~ \~п.6.2.2. Права Вимоги переходять до Фактора з моменту у набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток №3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Даний Акт приймання-передачі підписаний сторонами 11 квітня 2024 року. Згідно п.6.3. Договору факторингу з моменту переходу до Фактора Права Вимоги, відповідно до умов п.6.2.2. цього Договору, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) Клієнта за цими Кредитними Договорами. Відповідно до п.7.1. Договору факторингу Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом купівлі у нього Права Вимоги. Розмір фінансування становить 5 400 004,00 гривень без ПДВ і був сплачений Фактором Клієнту, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 18 від 11квітня 2024 року на суму 5 400 004,00 грн. Також Клієнт і Фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема Реєстр Боржників і Акт приймання-передачі прав вимоги. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Кредитними Договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22033000434491 від 02 листопада 2020 року. Згідно до Розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №22033000434491 від 02 листопада 2020 року, сформованого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 10 квітня 2024 року (дата, що передує дню відступлення права вимоги) заборгованість Боржника/Відповідача становить: - \~ \~ \~ \~залишок простроченого кредиту: в сумі 16 542,53 гривень; - \~ \~ \~ \~залишок прострочених комісій: в сумі 3 605,03 гривень, що разом складає 20 147,56 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на день відступлення права вимоги 11 квітня 2024 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» в особі Заступника Голови Правління з роздрібного бізнесу та діджитал трансформації Горкун Т.І., з одного боку, та Відповідачем [PERSON] , з іншого боку, було укладено 02 листопада 2020 року Кредитний договір № 22033000434491. Як вбачається з копії цього Договору, він підписаний Відповідачем власноруч; ідентифікуючі Відповідача відомості (прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання, номер телефону) наведено в розділі 7 Договору. Кредитний договір разом з УДБО та Заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до п. 2.6 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки Банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле), зокрема, з цим погодився відповідач, про що вказано в розділі 5 Кредитного договору. За умовами Кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. За умовами зазначеного Договору Кредитодавець надає Позичальнику (Відповідачеві) грошові кошти у розмірі 31\~000,00 грн; строк кредитування 24 місяці з кінцевою датою повернення 02 листопада 2022 року; цільове призначення на споживчі потреби; за користування кредитними коштами нараховуються відсотки: фіксована 0,001% річних; на прострочену заборгованість нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56,0% річних. Також нараховується і стягується щомісячно комісія за обслуговування кредитної заборгованості у такому розмірі: з 02 листопада 2020 по 01 червня 2021 року 7% від суми кредиту; з 02 червня 2021 року по 01 грудня 2021 року 5,5% від суми кредиту; з 02 грудня 2021 року по 01 травня 2022 року - 4% від суми кредиту; з 02 червня 2022 року по 02 листопада 2022 року - 2,25 % від суми кредиту. При цьому згаданий Договір не містить положень відносно того, про які саме послуги йдеться, за надання яких нараховується і стягується комісія щомісячно. Розмір щомісячної комісії відразу був закладений у графік погашення заборгованості у вигляді щомісячних рівномірних платежів. Згідно графіка платежів/розрахунку загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором №22033000434491 вбачається, що загальна сума повернення кредиту становить 65 875,40 гривень. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «Аска-Життя» договір від 02 листопада 2020 року добровільного страхування життя. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 6 000,00 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. За умовами кредитного договору, а саме п.1.5, клієнт доручив банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 31 000,00 грн, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «СК «Аска-Життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 6000,00 грн, що стверджується виписками по особовому рахунку за період з 02 листопада 2020 року по 10 квітня 2024 року. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. У зв`язку із зазначеним, станом на 10 квітня 2024 року утворилася наступна заборгованість позичальника перед банком за договором: залишок простроченого кредиту в сумі 16\~542,53 грн; залишок прострочених комісій в сумі 3 605,03 грн, що разом становить 20 147,78 грн і підтверджується виписками з рахунку клієнта та розрахунком заборгованості, що здійснений Банком і в подальшому сума заборгованості не змінювалась. Таким чином, Відповідач не надав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за зазначеним вище Кредитним договором згідно з умовами цього Договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується копією згаданого вище Розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 02 листопада 2020 року №22033000434491.\~ Відповідно до паспорту споживчого кредиту вбачається, що тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту 31 000,00 грн; строк кредитування - 24 місяці; мета отримання кредиту - споживчі потреби; спосіб надання кредиту шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок споживача на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання споживача на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання споживача до Універсального договору банківського обслуговування клієнта - фізичної особи у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»; процента ставка 0,001 % річних; тип процентної ставки фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 65\~875,40 грн; реальна річна процентна ставка 208,24 % річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 56 %. Суд наголошує, що відповідачкою [PERSON] не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано жодних обґрунтувань на підтвердження факту повного виконання умов Договору від 02 листопада 2020 року № 22033000434491 та повернення кредиту. Так, 11 квітня 2024 року між у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 11/04/24, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22033000434491 від 02 листопада 2020 року, у розмірі 20\~147,79 грн. Відповідно до п.1.1. договору факторингу фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до Реєстру боржників згідно додатку № 1. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованостей, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до п. 6.3 Договору факторингу з моменту переходу до фактора права вимоги відповідно до умов п. 6.2.2 цього договору, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) клієнта за цими кредитним договорами. Відповідно до п. 7.1. Договору факторингу фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього права вимоги. Розмір фінансування становить 5 400 004,00 грн без ПДВ. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до вказаного договору факторингу №11/04/24ТОВ ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] : за кредитним договором № 22033000434491 від 02 листопада 2020 року у розмірі 20\~147,79 грн, з яких: 16\~542,53 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 605,03 грн - сума заборгованості за відсотками. Доказів погашення відповідачем виниклої заборгованості за вищевказаним кредитним договором як позивачу, так і первісним кредиторам, матеріали справи не містять. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (до ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З аналізу наявних доказів у матеріалах справи, підтверджено, що між АТ«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] 02 листопада 2020 року було укладено Кредитний договір №22033000434491. Позивачем доведено, що первісний кредитор взяті на себе зобов`язання по цьому Договору виконав своєчасно та у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідачки. [PERSON] користувалася кредитними коштами, про що свідчить виписка, описана судом вище. Станом на 10 квітня 2024 року заборгованість позичальника становить 20\~147,78 грн, з яких: 16\~542,53 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,22 грн залишок прострочених відсотків; 3 605,03 грн залишок прострочених комісій, та є непогашеною на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується довідкою-розрахунком суми заборгованості. Щодо вимоги про стягнення комісії, то суд вважає її такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Так, в пункті 1.2 Кредитного договору від № 22033000434491 від 02 листопада 2020 року зазначена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості у такому розмірі: з 02 листопада 2020 року по 01 червня 2021 року 7% від суми кредиту; з 02 червня 2021 року по 01 грудня 2021 року 5,5% від суми кредиту; з 02 грудня 2021 року по 01 травня 2022 року 4% від суми кредиту; з 02 червня 2022 року по 02 листопада 2022 року 2,25 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору №2 2033000434491 від 02 листопада 2020 року (колонка 8 графіку). Загальний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування з 02 листопада 2020 року по 02 листопада 2022 року складає 34 875,00 гривень. Встановивши у Кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає 34 875,00 грн, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Виходячи з вищезазначеного, положення кредитного договору № 22033000434491 від 02 листопада 2020 року про сплату позичальником на користь банку комісії за надання кредиту (пункт 1.2. кредитного договору) суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору. Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (справа № 204/224/21 від 06 листопада 2023 року). Суд дійшов переконання, що, підписавши проаналізований вище кредитний договір, [PERSON] , відповідно до вимог ст. ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови Договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, що відповідає правовому висновку, висвітленому у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Має місце належним чином підтверджене відступлення права вимоги на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», відповідно до укладеного договору факторингу № 11/04/24 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за кредитними договорами №22033000434491 від 02 листопада 2020 року до позичальника [PERSON] . Отож, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд дійшов переконання, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та інших складових виниклої заборгованості. Відтак, враховуючи ту обставину, що [PERSON] в повному обсязі не повернула кредитні кошти, на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 22033000434491 від 02 листопада 2020 року в розмірі 16\~542,75 грн. Згідно платіжної інструкції № 630 від 10 лютого 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1 988,98 грн (16\~542,75 * 2422,40: 20\~147,56), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частин 1, 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між адвокатом ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АО «Альянс ДЛС»; акт прийняття передачі послуг з правничої допомоги № 4 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, наданих послуг) від 16 грудня 2025 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом до [PERSON] , на загальну суму 7\~200,00 грн. На підтвердження повноважень представника надано суду ордер про надання правничої допомоги серії АЕ №1310920 від 19 серпня 2024 року, виписаний на підставі договору про надання правової допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року виданий АО «Альянс ДЛС» та копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №3332 від 28 квітня 2017 року. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу АО «Альянс ДЛС» у розмірі 7\~200,00 грн є обґрунтованими, клопотання про їх зменшення відповідач не подавав, а відтак вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу у сумі 5\~911,77 грн (16 542,75 * 7 200: 20 147,56), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial