Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

15.04.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (надалі також позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що 04.03.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7136195, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 12000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на її картку № [NUMBER] , яку відповідач вказала при оформленні кредиту. Відповідач здійснювала часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом здійснення платежів 01.11.2023 р. у сумі 4000,00 грн. Сплачучи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких реалізовано. Також, зазначає, що 31.07.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-22/24, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до додатку № 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-22/24 від 31.07.2024 р., ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33190,30 грн., з яких: 11832,84 грн. заборгованість по тілу кредиту; 21357,46 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 7136195 від 04.10.2023 р. в сумі 33190,30 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 33190,30 грн., а також судові витрати по справі. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача у позові просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 04.10.2023 р. ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір № 7136195 про надання споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом переказу грошових коштів на її банківську карту № [NUMBER] , а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 8-12,13). Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5.1 цього договору, сума кредиту складає 12000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.4 цього договору. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8115. Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг. Згідно витягу з додатку до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.08.2024 р., грошові кошти в сумі 12000,00 грн. 04.10.2023 р. о 13:13:00 год. перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с.32). Відповідач здійснювала часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за договором № 7136195 про надання споживчого кредиту від 04.10.2023 р., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.24). Сплачучи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких реалізовано. Судом також встановлено, що 31.07.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-22/24, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 33-38,42). Відповідно до витягу з реєстру боржників (додатку № 1 до договору факторингу № 01.02-22/24 від 31.07.2024 р.), ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7136195 від 04.10.2023 р. у сумі 33190,30 грн., з яких: 11832,84 грн. заборгованість по тілу кредиту; 21357,46 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 45). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 7136195 про надання споживчого кредиту від 04.10.2023 р., заборгованість відповідача становить 33190,30 грн., з яких: 11832,84 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 21357,46 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 24-31). Заперечень щодо наданого розрахунку відповідачем не надано. Відповідно до ч.1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.\~525-526,\~530,\~1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). \~ Згідно ч.1\~ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 638 ЦК України,\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1\~ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до\~ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.\~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами першою та другою ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, а також і те, що відповідачем будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 33190,30 грн. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved