Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

03.03.2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Волощук В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту, що має значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивований тим, що 20.02.2002 року [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві власності земельну частку (паю) землі, що перебуває в колективній власності КСП «Берегиня» розміром 2.5 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі в цілому [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] заповідає [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 3521186000:02:000:0581, що розташована на території Таужненського старостинського округу Заваллівської селищної ради Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності та копією витягу з ДРРПНМ про реєстрацію права власності. Єдиними спадкоємцями за законом п`ятої черги є позивач та відповідач. Єдиними спадкоємцем за заповітом від 20.02.2002 року є [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за заповітом від 11.09.2014 року є [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] спадщину прийняла у встановлений законом строк шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в період шестимісячного строку, яка міститься в спадковій справі. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, яка міститься в спадковій справі, згідно ч. 2 ст. 1271 ЦК України, де [PERSON] дала згоду спадкоємцю за заповітом [PERSON] , на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 24.02.2025 року позивач звернулася до Гайворонської районної державної нотаріальної контори для виготовлення правовстановлюючих документів на спадкове майно за заповітом, але державним нотаріусом було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, так як в заповіті прізвище заповідача є « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Також в заповіті щодо заповідального майна вказано земельна частка, а [PERSON] надала правовстановлюючий документ на спадкове майно у формі свідоцтва про право власності з відповідним кадастровим номером, а тому нотаріусом було відмовлено в зв`язку з невідповідністю в документах. [INFO] померла « [PERSON] » [INFO] , а в заповіті від 20.02.2002 року заповідач записана « [PERSON] », [INFO] , хоча в дійсності це є одна і таж людина, а розбіжність виникла внаслідок граматичної помилки особою, що посвідчувала його. Те що це була дійсно граматична помилка підтверджується і тим, що при виготовлені [PERSON] правовстановлюючих документів на заповідальну спадкову земельну ділянку, а саме при видачі розпорядження Голови Гайворонської РДА Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р в додатку до розпорядження в списках громадян, які мають право на земельну частку (пай) по Таужненській сільській раді значиться « [PERSON] », тобто така сама граматична помилка, як і при складанні заповіту від 20.02.2002 року. Що підтверджується розпорядженням Голови Гайворонської РДА Кіровоградської області від 02.12.2013 року №321-р, про внесення зміни в розпорядження Голови Гайворонської РДА Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р, а саме у додатку у стрічці 23-ій графі 1 Прізвище, ім`я, по батькові слова « [PERSON] » замінити совами « [PERSON] ». Належність заповіту від 20.02.2002 року підтверджується також тим, що в графі підпис заповідача виконано напис [PERSON] власноручно спадкодавцем в даній справі. Також позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги, що підтверджує ту обставину, що померла дійсно складала заповіт та заповідала земельну частку (пай) [PERSON] як своїй племінниці. Крім того, спадкодавець заповіла по заповіту від 20.02.2002 року право на земельну частку (паю) землі КСП «Берегиня», але в подальшому потім за період життя реалізувала своє право та виготовила правовстановлюючий документ, та виділено в натурі земельну ділянку розміром 2.30 га., та передано у власність згідно розпорядження Голови Гайворонської РДА Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р «Про передачу земельної частки (паю) у власність громадян КСП «Берегиня», що було підставою для видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3521186000:02:000:0581 розміром 2.3001 га. Просить суд: встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , посвідчений 20 лютого 2002 року Котюжанською Л.В., секретарем Таужненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №44 належить [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 3521186000:02:000:0581 розміром 2.3001 га., що знаходиться на території Таужненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача, адвокат Волощук В.В. позов підтримав з підстав зазначених у ньому. Не заперечував про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надіслала. Зважаючи на те, що відповідачка була належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подала, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за її відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представника позивача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Таужненської сільської ради, Гайворонського району Кіровоградської області 20.02.2002 [PERSON] , народилась [INFO] , на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: належну їй на праві власності земельну частку (паю) землі, що перебуває в колективній власності КСП «Берегиня» розміром 2,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в цілому заповіла [PERSON] (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 12). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виписаний на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Таужне Гайворонського району, зареєстроване місце проживання с. Таужне, а також копії картки фізичної особи - платника податків виданої на її ім`я, її ідентифікаційний код [NUMBER] (а.с.11). Згідно розпорядження голови Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р «Про передачу земельної частки (паю) у власність громадян» [PERSON] передано у власність земельну частку (пай) в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення «Берегиня» Таужненської сільської ради, як такій яка має право на земельну частку (пай) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 24). Згідно розпорядження голови Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 серпня 2007 року №430-р» - внесено зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 серпня 2007 року №430-р «Про передачу земельної частки (паю) у власність громадян», а саме: у додатку до розпорядження у стрічці двадцять третій графі 1 «Прізвище, імя, по батькові» слова « [PERSON] » замінити словами « [PERSON] » (а.с.25). Згідно Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] власник земельної ділянки з кадастровим номером 3521186000:02:000:0581, площею 2,3001 га (а.с.20,21). Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2025 року №63/02-31 постановленої державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину на ім`я [PERSON] у зв`язку з невідповідністю в документах (а.с. 22). 02.06.2023 року [PERSON] подала до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заяву про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.42). 09.08.2024 року [PERSON] подала до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заяву про включення до кола спадкоємців [PERSON] , котра пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини (а.с.47). 02.06.2023 року [PERSON] подала до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.48). Згідно Заповіту від 11.09.2014 року, посвідченого секретарем Таужненської сільської ради, [PERSON] [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] [PERSON] (а.с.51). Норми права та мотиви їх застосування. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України). Юридична природа заповіту ґрунтується на його законодавчому визначенні як особистого розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Правова природа цього розпорядження визначається судовою практикою як односторонній правочин, що тягне відповідні правові наслідки. Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення (статті 1248, 1249, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення. Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Таужненської сільської ради, Гайворонського району Кіровоградської області 20.02.2002 [PERSON] , народилась [INFO] , на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: належний їй на праві власності земельну частку (паю) землі, що перебуває в колективній власності КСП «Берегиня» розміром 2,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в цілому заповіла [PERSON] . Підпис особи заповідача вказане «Сакалюк». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виписаний на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Таужне Гайворонського району, зареєстроване місце проживання с. Таужне, а також копії картки фізичної особи - платника податків виданої на її ім`я, її ідентифікаційний код [NUMBER] . Згідно розпорядження голови Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р «Про передачу земельної частки (паю) у власність громадян» [PERSON] передано у власність земельну частку (пай) в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення «Берегиня» Таужненської сільської ради, як такій яка має право на земельну частку (пай) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно розпорядження голови Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10.08.2007 року №430-р «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 серпня 2007 року №430-р» - внесено зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 серпня 2007 року №430-р «Про передачу земельної частки (паю) у власність громадян», а саме: у додатку до розпорядження у стрічці двадцять третій графі 1 «Прізвище, імя, по батькові» слова « [PERSON] » замінити словами « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] власник земельної ділянки з кадастровим номером 3521186000:02:000:0581, площею 2,3001 га. Дата народження [PERSON] зазначеної в заповіті, повністю збігається з даними зазначених в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , копії паспорта серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , Крім того, відповідно до змісту Заповіту від 20.02.2002 року Заповідач заповіла належний їй на праві власності земельну частку (паю) землі, що перебуває в колективній власності КСП «Берегиня» розміром 2,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в цілому заповіла [PERSON] . Відповідно до аналізу зазначених документів, а саме особистих даних осіб, випливає, що особою яка склала заповіт від 20.02.2002 року від імені [PERSON] є особа яка зазначена в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] та копії паспорта серії [NUMBER] та є [PERSON] , [INFO] та ця особа заповіла [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3521186000:02:000:0581. За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено факт вчинення заповіту та належність заповіту [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Таужненської сільської ради 20 лютого 2002 року та заповідання останній саме земельної ділянки з кадастровим номером 3521186000:02:000:0581. За таких обставин Позивач по справі [PERSON] , як спадкоємець за заповітом успадкувала після смерті [PERSON] спірне нерухоме майно. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved