Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від адвоката Бідак Олени Олегівни, яка діє в інтересах [PERSON] , надійшла позовна заява до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви азначено, що 17 квітня 2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. У подружжя дітей немає. Зазначається, що сімейні відносини між парою не склалися, різні погляди на життя в цілому. Постійно панувало непорозуміння у всіх сферах ведення сімейного життя. Пара протягом трьох років не проживає разом. Так як погляди на життя стали взаємопротилежними, спільне проживання виявилось неможливим і тому сторони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Тривалість окремого проживання між ними свідчить про остаточний розпад сім`ї. Вони стали повністю чужими один одному. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Позивачка не прибула у судове засідання. У позовній заяві представник позивача просить розгляд справи здійснювати без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 17.04.2010 року, сторони зареєстрували шлюб 17.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 380. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved