Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

16.04.2025 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, якому просить стягувати з відповідача на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення повноліття. Позов обґрунтовує тим, що проживаючі в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] , у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2025 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] до про розірвання шлюбу. З 14 травня 2023 року відповідач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] по теперішній час. З часу фактичного припинення шлюбних відносин, вихованням, утриманням та забезпеченням добробуту спільних дітей весь час займається позивач. Діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від утримання дітей, їх виховання, не піклується про здоров`я дітей їх фізичний та духовний розвиток. Оскільки, відповідач офіційно працевлаштований, проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] , має стабільний хороший дохід у відповідності до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, вважає за доцільне стягнути з нього аліменти в розмірі однієї третини від заробітку (доходу), але менше 50 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.15). В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 16-17). Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім цього, відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с. 20). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 01.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №11. (а.с.6). Сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно (а.с. 7-8). Наразі діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на утриманні [PERSON] . З часу фактичного припинення шлюбних відносин, вихованням, утриманням та забезпеченням добробуту спільних дітей весь час займається позивач. Відповідач ухиляється від утримання дітей, їх виховання, не піклується про здоров`я дітей їх фізичний та духовний розвиток. Як вбачається з довідки від 01.06.2023 року №178 солдат [PERSON] перебуває на військовій службі (по мобілізації, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.0.2202 року№ 69/2022) у військовій частині [NUMBER] з 14.05.2023 (наказ №201 від 14.05.2023 року) по теперішній час (а.с.9). Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, визначається судом, але не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, письмових доказів, наявних в матеріалах справи, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що малолітні діти повністю перебувають на утриманні своєї матері, враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби дітей, пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача - [PERSON] в дохід держави в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved