Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у квітні 2025 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги та надати право спадкування разом зі спадкоємцем першої черги. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем за законом є [PERSON] - чоловік сестри. Позивач також звернулася з заявою про прийняття спадщини, однак Дванадцятою КДНК листом від 12.02.2025 було повідомлено, що до спадщини позивач не закликається. [PERSON] не погоджується з таким висновком, та вважає себе спадкоємцем за законом, оскільки згідно реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира в якій зареєстровано та проживає відповідач була набута сестрою позивача, шляхом приватизації державного житлового фонду та у порядку спадкування, а тому не може бути майном, яке є спільною власністю подружжя, а тому право спадкування у відповідача немає. У свою чергу позивач має право на спадкування у зв?язку з тим, що дітей у сестри не було та наступною чергою спадкування є вона, як сестра, а тому вважає, що має право на спадкування майна та просить суд про зміну черговості спадкування шляхом включення її до осіб першої черги спадкування. 19.05.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки жодних обґрунтувань чи підстав щодо зміни черговості спадкування сторона не вказує, не зазначає будь-яких фактично вимог до відповідача, а також не вказує, на яке саме майно вона претендує у порядку зміни черговості. [PERSON] вважає, що вона с спадкоємицею першої черги після своєї померлої сестри на підставі того, що частина квартири ( [ADDRESS] ), де проживала померла з відповідачем отримана у результати приватизації, а тому не є спільним сумісним майном подружжя і не підлягає поділу, однак предметом позову є спадкові відносини, а не відносини між живим подружжям щодо поділу спільного сумісного майна, набутого останніми за час шлюбу. Крім того, станом на 30.06.2012 - [PERSON] була єдиною власницею квартири [ADDRESS] . Вказаний факт, як і право власності померлої ніким не оскаржувався, будь-яких спорів щодо поділу майна між подружжям за життя не виникало та не було. Після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем першої черги є чоловік померлої - [PERSON] , який проживав сім?єю разом з померлою а адресою спірної квартири та своєчасно подав заяву на вступ у спадщину, жодного утримання від позивача чи перебування у безпорадному стані не було (а.с. 57-62). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 13-14). Ухвалою судді від 11.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 15-16). Ухвалою судді від 16.04.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 24-25). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2025 витребувано у Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 04.06.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено(а.с. 90-91). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 92). Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, 04.06.2025 представником подано клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечують, просять відмовити (а.с. 88). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 06.05.2025 надіслав лист про слухання справи за відсутності представника (а.с. 33). Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2025(а.с. 8). Згідно витягу ДРАЦС №00048775505 від 16.01.2025, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (зв.а.с. 36). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). 26.05.1998 Ленінградською РДА видано Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , а саме на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві спільної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних 1/4 частинах (а.с. 65). 18.06.1998 Київським міським бюро технічної інвентаризації зареєстровано на праві спільної часткової власності на вказану квартири та внесено в реєстрову книгу за №2557 (а.с. 66). 29.04.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про розподіл спадкового майна, зареєстрованого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фешук Н.I. зареєстровано в реєстрі за №6-1195, відповідно до якого [PERSON] перейшла у власність 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала померлий [PERSON] , а [PERSON] перейшла у власність повна частка (одна ціла) в квартирі [ADDRESS] після померлої [PERSON] (а.с. 67). 30.06.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу належної [PERSON] 1/4 частки квартири [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ткаченко Л.І., зареєстровано в реєстрі за №1284 (а.с. 68-70). Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2024 [PERSON] до Дванадцятої КДНК подано заяву про прийняття спадкового майна (а.с. 35). Відповідно до листа №719 від 26.02.2025 Дванадцятої КДНК, що 18.03.2025 року на 08:00 призначено видачу свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі №950/2024 після померлої [INFO] гр. [PERSON] , [PERSON] не закликається до спадкування, оскільки згідно ст 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги (а.с. 7). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно зі с. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність вказаних у статті 1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості одержання права на спадкування, зокрема те, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані, та що саме позивач у зв`язку з її безпорадним станом, протягом тривалого часу опікувався нею та матеріально забезпечував. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed