Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Вільногірської міської ради, третя особа: КП «Верхньодніпровське БТІ» про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 11.09.2012 [PERSON] склала заповіт на її ім`я. Вказаний будинок [PERSON] у 1972 році збудувала господарським способом. На підставі рішення Верхньодніпровської районної ради від 16.07.1987 № 195/1 «Про оформлення права власності на жилі будинки громадян сел Дмитрівської сільської ради» за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок, але за життя право власності остання на житловий будинок не оформила та право встановлювального документу не отримала. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що нотаріусу не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. У зв`язку з чим нотаріус запропонував їй звернутись з позовною заявою до суду. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року провадження у справі відкрито та її призначено до розгляду за правилами загального провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання, витребувано спадкову справу. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 18 квітня 2025 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача «Вільногірської міської ради», в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати без її участі, заперечення по суті позовної заяви відсутні. Представник третьої особи КП «Верхньодніпровське БТІ» в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Судом встановлені наступні правовідносини. Відповідно до рішення Верхньодніпровської районної ради від 16.07.1987 № 195/1 «Про оформлення права власності на жилі будинки громадянам сел Дмитрівської сільської ради» визнано право власності на житлові будинки та вирішено надати Верхньодніпровському БТІ матеріали на житлові будинки мешканців Бородаївської сільської ради для вирішення питання про оформлення права власності згідно зі списком в якому містяться дані зокрема і [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , якій заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіт посвідчено секретарем Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 06 червня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за №58. Відповідно до листа КП «Кам`янське районне БТІ Дніпропетровської обласної ради» № 2/921 від 30.06.2023 право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок [ADDRESS] не оформлювалось. Згідно з інформацією, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта, будь - які відомості про право власності на ім`я [PERSON] на спірний житловий будинок, відсутні. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Як встановлено з копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] №03/2015 наданої завідувачем Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Галяткіною В., 24 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контри з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. від 24.04.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання по суті. Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали цивільної справ, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ч. 1 ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] .. Згідно з частинами 1, 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Частиною 1 статті 328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як упродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала заяву про її прийняття до державного нотаріусу Верхньодніпровської державної нотаріальної контори. За ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 55, 124\~Конституції України та ст.\~13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно з ч. 2 ст.\~16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як вбачається із матеріалів справи право власності спадкодавця на спірний житловий будинок не було зареєстровано. Проте, зазначена обставина не свідчить про те, що вона не була власником цього житлового будинку і що він не ввійшов до спадкової маси, оскільки право власності спадкодавцем набуто в порядку, який існував на час будівництва житлового будинку, яке не пов`язувалося із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 року у справі № 207/2386/16-ц. Отже, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , однак через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому її права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею власності на садибний житловий будинок літера А-1 площею 46.2 кв. м. з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. необхідно покласти на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у виникненні даного спору.

Outcome: approved