Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 грудня 2024 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради в якій просить суд: -скасувати незаконний «Акт реєстрації та опломбування лічильника» від 03.04.23 року; -зобов`язати начальника водоканалу [PERSON] до травня 2025 року відновити подачу води до його гаражу; -скасувати незаконно нараховані рахунки на оплату: 3440,62 грн - за витрати води в квартирі, 5281,83 - за витрати води в гаражі за 2023-2024 роки, 723,31грн. - за подачу води в гараж з червня 2023 року по грудень 2024 р. -«заплатити» моральну шкоду в розмірі безкоштовного водопостачання для квартири - 100 мЗ, для гаража - 200 мЗ. -відшкодувати судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є споживачем послуг КП «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «ВВУВКГ», іменоване надалі КП «Водоканал». Споживає воду і сплачує за її споживання за показниками двох лічильників. Один з лічильників знаходиться в квартирі, другий знаходиться в гаражі, в 200 метрах від квартири. \~ \~ \~ \~У квітні 2023 року до його квартири з перевіркою прийшов контролер водоканалу та порекомендував замінити лічильник води в квартирі. А доступ контролеру до лічильника води в гаражі він надати не зміг, тому що ключі від гаража були в машині, яку віддав в ремонт, натомість запропонував контролеру надати доступ до лічильника через 3 дні в будь який час. Разом з цим, у травні 2023 року водоканал виставив йому рахунок на оплату, яка в багато разів перевищувала плату за спожиту воду. Станом на 01.12.2024р. Водоканал виставив незаконно нараховані рахунки: за воду по квартирі - 3340,62 гри, за воду по гаражу - 5281,83 грн. та доставку води в гараж - 723.31 грн, разом 9345,76 грн. \~ \~ \~ \~З цього приводу він та його дружина неодноразово звертались до водоканалу для з`ясування питання неправомірно нарахованої суми заборгованості та на свою письмову заяву від 26.09.2023 отримав лист згідно з яким йому стало відомо, що стосовно нього складен акт реєстрації та опломбування вузла обліку від 03.04.2023 яким зафіксовано порушення з його боку, а саме: порушення пломби на лічильнику в квартирі, неодноразовий не допуск до зняття показань з лічильника в гаражі. \~ \~ \~ \~Позивач вважає вказаний акт таким, що складений з порушенням «Правил користування системою централізованого водопостачання ….», оскільки не був складений в його присутності та присутності свідків одразу в квартирі при виявлені порушень. Про існування вказаного акту позивач дізнався через 5 місяців після його складання у відповіді на своє звернення. Вважає всі звинувачення Водоканалу в свій бік неправдивими та необґрунтованими. \~ \~ \~ \~Крім того зазначає, що 06.10.2023 він перебував на особистому прийомі у начальнико Водоканалу [PERSON] який пообіцяв відновити подачу води до його гаражу яка була припинена у 2020 році. \~ \~ \~ \~Важає, що незаконними діями працівників Водоканалу йому та його дружині завдана моральна шкода, яка виразилась у стражданнях з приводу того, що за поданням Водоканалу в судовому порядку, без їх повідомлення могла бути стягнута сума незаконно нарахованої заборгованості за водопостачання. Крім того, він та його дружина добиваючись справедливості вимушені були неодноразово, а саме 13 разів відвідувати Водоканал для вирішення спірних питань. Таким чином, вважає, що Водоканал протягом 1,5 років здійснював проти них насильство сподіваючись на те, що вони як пенсіонери не звернуться до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 30.12.2024. відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~16.01.2025 від представника відповідача Пітюренка Є.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву згідно з яким останній заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі посилаючись на таке. Щодо скасування акту реєстрації та опломбування лічильника від 03.04.2023 звертає увагу, суду, на те що акт по суті своїй не є рішенням, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства фізичною особою, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. З урахуванням вказаного вище вважає, що Акт є лише засобом фіксації правопорушення, і не відноситься до актів індивідуальної дії, який встановлює відповідальність, а отже не підлягає як адміністративному так і судовому оскарженню. Щодо скасування незаконно нарахованих рахунків на оплату за водопостачання, водовідведення, абонентську плату у квартирі та у гаражі повідомив про таке. Стосовно квартири (особовий рахунок 2/1391): у зв`язку із виявленням 03 квітня 2023 року пошкодженої пломби та до моменту встановлення нової пломби, тобто до 12 червня 2023 року нарахування за особовим рахунком здійснювались не за лічильником, а за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб (7 осіб) та нормами споживання (7.6 куб.м. на одну особу на місяць). Таким чином за зазначений період нараховано за послуги водопостачання/водовідведення 3 711,34 грн. Дане нарахування є законним та здійснене відповідно до вимог чинного законодавства. Стосовно гаражу (особовий рахунок 2/2132): після отримання позовної заяви та проведеної перевірки Відповідачем виявлено, що, дійсно, починаючи з 2020 року водопостачання у зазначеному гаражі відсутнє. Спираючись на виявлений факт бпроведено перерахунок заборгованості і станом на сьогоднішній день заборгованість по зазначеному гаражу - відсутня, особовий рахунок закрито. Таким чином підстави для скасування/перерахунку заборгованості за водопостачання гаражу відсутні. Щодо позовної вимоги про зобов`язання начальника водоканалу [PERSON] до травня 2025 року відновити подачу води до гражу зазначив, що на данний час Комунальне підприємство "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради" перебуває на стадії банкрутства та станом на сьогодні [PERSON] не його начальником, тому вимоги в цій частині є незаконним, вважає, що таким чином Відповідач фактично вимагає здійснити його підключення без наявності необхідної технічної документації та з порушенням порядку, що встановлений законодавством України. Щодо відшкодування моральної шкоди вважає, що позивачем не доведено факт наявності шкоди, а у діях Відповідача відсутня протиправність, тому підстави для стягнення моральної шкоди - відсутні. Позивачем до суду надано відповідь на відзив в якій останній зазначає, що витратив купу часу та здоров`я для розв`язання спірного питання та наполягає на правомірності та обґрунтованості своїх позовних вимог. Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні своїх позовних вимог. Надав пояснення викладені в позові. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеконференції заперечував проти доводів позивача, вважав їх безпідставними та необґрунтованими. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог почилаючись на позицію викладену у відзиві на позовну заяву. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є користувачем послуг Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ) та за місцем розташування гаража (особовий рахунок [NUMBER] ); Актом реєстрації та обломбувння вузла обліку від 03.04.2023 у абонента [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зафіксовано порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом № 190 від 27.06.2008, а саме порушення пломби; Листом в.о. начальника Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради № 687 від 29.09.2023 повідомлено позивача про те, що з його боку виявлено ряд порушень Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом № 190 від 27.06.2008, а саме пошкодження пломби в квартирі та недопущення для зняття показів до лічильника обліку в гаражі у зв`язку з чим працівниками складено відповідний акт. Роз`яснено порядок проведення нарахувань та повідомлено про наявність станом на 29.09.2023 заборгованості в розмірі 6080, 62 грн.; З наданого представником відповідача відзиву на позовну заяву вбачається, що дійсно, починаючи з 2020 року водопостачання у гаражі позивача було відсутнє. У зв`язку з чим було здійснено перерахунок заборгованості і станом на день викладення відзиву заборгованість по зазначеному гаражу - відсутня, особовий рахунок закрито. \~ \~ \~ \~З довідок наданих представником відповідача вбачається, що станом на 02.05.2025 по особовому рахунку № 2/1391 абонента [PERSON] наявна переплата у сумі 201 грн, 25 коп. За особовим рахунком 2/2132 заборгованість відсутня, особий рахунок закрито. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення, зокрема, шляхом забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання. Згідно зі ст. 19 цього ж закону, послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України\~"Про\~комерційний облік\~теплової енергії\~та водопостачання" на підставі договору, в тому числі з власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення мають право на забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним санітарним нормам і правилам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання; підключення в установленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення. А, згідно з п. 8 ч.1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги має право: 1) припинити/зупинити надання комунальних послуг в разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі у порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, якщо якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору. Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначено Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства\~з питань\~житлово-комунального\~господарства України\~№190\~від 27.06.2008\~року (далі - Правила), чинних на період виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п.3.1, 3.2 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на підставі показників засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. Згідно з п.5.10 Правил засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів мають бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Пунктом 5.13 Правил визначено, що споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання. Пунктом 5.18 Правил передбачено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил. Згідно п. 5.17 Правил 5.17., в разі порушення цілісності пломб на засобах обліку, а також на їх з`єднувальних частинах, накладених представником виробника, виявлення фактів штучного впливу на роботу засобів обліку, виробник має право вимагати від споживача проведення позачергової їх повірки до закінчення встановленого для них міжповірочного інтервалу з метою контролю правильності їх показів. У таких випадках позачергова повірка засобів обліку виконується за рахунок споживача. Відповідно до п. 5.21 Правил зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем. Пунктом 5.22 Правил встановлено, що в разі зняття показів засобів обліку, представник виробника зобов`язаний перевіряти цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитися у відсутності витоку води у мережі споживача. Пунктом 5.24 Правил встановлено, що в разі, якщо здійснювати облік води за показниками засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі,тощо), - кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. В разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців, кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів. Після закінчення зазначеного терміну, якщо вести облік води неможливо з вини виробника, подальше визначення обсягів водоспоживання здійснюється за нормами споживання. Враховуючи вимоги діючого законодавства на час спірних правовідносин, суд вважає, що представники Відповідача в межах своїх повноважень та компетенції здійснюючи зняття показань з лічильника обліку виявили порушення пломби, на що і було зафіксовано в спірному Акті від 03.04.2023, тому вважає що в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Оцініючи вимогу позивача зобов`язати начальника водоканалу Шуліку В.С. відновити подачу води до гаражу, суд зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на те. Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача встановлена процедура підключення гаражу до водопостачання шляхом звернення позивача до відповідача з заявою про підключення до довопостачання та наданням технічної документації, проте позивач не надав надав належних доказів звернення з цього питання до відповідача та неправомірних дій відповідача щодо не розгляду цього питання в передбачений законодавством порядок. Стосовно вимоги позивача про скасування незаконно нарахованих рахунків на оплату, то в задоволенні вказаної вимоги позивача слід відмовити, оскільки як вбачається з довідок наданих представником відповідача заборгованість позивача перед відповідачем відсутня. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди судом зазначається таке. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 23 ЦК України\~передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Усталеним у доктрині цивільного права та національній судові практиці є підхід, за якого для покладення відповідальності у виді відшкодування шкоди має бути встановлено наявність одночасно трьох умов: неправомірність (протиправність) дії, причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Тягар доведення наявності цих умов покладається на позивача, який звертається з позовом про відшкодування шкоди. Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вини останнього в її заподіянні. Вищевказані складові є необхідними елементами складу цивільного правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оцінюючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідность законодавству Акту реєстрації та опломбування лічильника від 03.04.2023 р., вчинення працівниками відповідача дій пов`язаних з його складанням згідно з законом та в межах їхніх повноважень та відсутності ознак свавільності таких дій. Позивачем під час розгляду справи не наведено доказів свавільних та незаконних дій вчинених представниками відповідача стосовно нього. В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача про завдання йому діями працівників відповідача моральної шкоди, позивачем не доведено наявність причинного зв`язку з завданою на його думку йому моральною шкодою. Отже суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні цієї вимоги позивача. За приписами положень ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідне до ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному з доказів (групі однотипних доказів відповідно до ст.133 ЦПК України), які містяться в матеріалах справи, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про те, що дії працівників Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради є законними, та такими що відповідають їх повноваженням, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed