Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом про визнання майна об`єктом сумісної власності та поділ спільного майна подружжя. Позовну заяву мотивувала тим, що 12.03.2010 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 31 липня 2023 року шлюб було розірвано. Перебуваючи в шлюбі вони придбали житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки: площею 0,1684 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7120683600:01:001:0306 та земельну ділянку площею 0,1312 га, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Драбівський (нині - Золотоніський) район, с-ще Драбове-Барятинське, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7120683600:01:001:0307. Своєю заявою від 23.10.2013 поданою до нотаріуса Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка О.В., [PERSON] підтвердила, що гроші, які витрачаються на придбання нерухомого майна, є спільною сумісною власністю подружжя та придбане нерухоме майно також буде об`єктом права спільної сумісної власності як таке, що набувається за час шлюбу. Але в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 23.10.2013 року, посвідченому Бірюком О.В., нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області та зареєстрованому за №3108 та в договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2013 року, посвідченому Бірюком О.В., нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області та зареєстрованому №3110, покупцем зазначений відповідач - [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виготовленого КП «ЧООБТІ» 13.08.2013, житловий будинок позначений в технічному паспорті літерою «А-1», з господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою «Д», Веранда «а», літня кухня «В», убиральня «Е», сарай «Ж», ганок, козирок, колодязь питний «І», ворота «№2», огорожа «№3», хвіртка «№4». Згідно висновку, станом на 14.02.2025 оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 60200,00 грн. Оціночна вартість земельної ділянки площею 1684,0 кв.м., кадастровий номер 7120683600:01:001:0306 становить 16300,00 грн. Оціночна вартість земельної ділянки площею 0,1312 га кадастровий номер 7120683600:01:001:0307 становить 7100,00 грн. Просила суд визнати придбане майно у шлюбі спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на половину майна, а другу половину майна залишити за відповідачем. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, представниця позивачки надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, з наслідками визнання позову у підготовчому судовому засіданні ознайомлений. Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача суд дійшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб та рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 31.07.2023 вбачається, що сторони по справі перебували у шлюбі з 12.03.2010 по 31.08.2023. Під час шлюбу, а саме 23.10.2013 року, [PERSON] купив по договорам купівлі продажу житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1684 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7120683600:01:001:0306 та земельну ділянку площею 0,1312 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7120683600:01:001:0307. Правочини вчинені за згодою дружини [PERSON] , про що зазначено у п.6 договорів. Згідно\~ст.60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, оскільки спірний будинок та земельні ділянки набуті сторонами під час шлюбу, вони перебувають у спільній сумісній власності подружжя, частки яких згідно ч.1\~ст.70 Сімейного кодексу України\~є рівними. З огляду на норми законодавства, суд вважає, що правовий статус майна вже визначений законом, а тому позовна вимога про визнання будинку та земель спільною сумісною власністю подружжя є зайвою. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивачка не просить стягувати з відповідача судові витрати, тому суд не вирішує дане питання.

Outcome: approved