Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Ковалик Марина Федорівна звернулась до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що 21 січня 1951 року здійснено реєстрацію шлюбу між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , яка на дату смерті була дружиною [PERSON] , та встановити факт, що спадкова маса, що залишилась після смерті [PERSON] , який є спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем після смерті дружини, ім`я якої в документі, що підтверджує право власності та свідоцтві про смерть записано [PERSON] , складається з 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , належної на праві спільної сумісної власності [PERSON] та 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , успадкованої [PERSON] після смерті дружини [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою звернення до суду з позовними вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення стали обставини щодо неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2019 року, винесеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М.,, на підставі заяви [PERSON] , щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] на спадкове майно, а саме 1/3 частку квартири, місцезнаходження якої: [ADDRESS] , встановлено, що 10 лютого 2015 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа №3/2015 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інший спадкоємець за законом, а саме: син померлої [PERSON] , прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований на день смерті разом із нею за адресою: [ADDRESS] , і заяв про відмову від спадщини у встановлений законом строк не подавав. [PERSON] за життя подала в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М., (спадкова справа №55-2012, заведена 27 липня 2012 року), який прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, так як постійно проживав та був зареєстрований на день смерті разом із нею за адресою: [ADDRESS] , але не оформив своїх спадкових прав і заяв про відмову від спадщини у встановлений законом строк не подавав. З огляду на зазначену невідповідність приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М., 26 жовтня 2019 року прийняла рішення про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно неможливо, оскільки неможливо встановити факт родинних стосунків між померлою [PERSON] та померлим [PERSON] , а також неможливо встановити спадкову масу, яка залишилась після смерті [PERSON] , який є спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем після смерті дружини [PERSON] , ім`я якої в правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть записано [PERSON] , відповідно існує спір про право, так як неможливо встановити юридичний факт прийняття спадщини. Також позивач зазначає, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2021 року по справі №214/184/20 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення, суд задовольнив частково позовні вимоги, а саме встановив факт, що має юридичне значення, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , померлої [INFO] , в позовних вимогах про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] на рівні чоловіка та дружини відмовлено. Встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно, при розгляді зазначеної справи, було встановлено факти, які не підлягають додатковому дослідженню та встановленню, а саме, що [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] і те, що між ними був зареєстрований шлюб, також було встановлено факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2021 року по справі №214/184/20 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення, суд задовольнив частково пред`явлені позовні вимоги, а саме встановлено факт, що має юридичне значення, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , померлої [INFO] , в позовних вимогах про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] на рівні чоловіка та дружини відмовлено. Встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2019 року, винесеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М., 10 лютого 2015 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа №3/2015 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інший спадкоємець за законом, а саме: син померлої [PERSON] , прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований на день смерті разом із нею за адресою: [ADDRESS] , і заяв про відмову від спадщини у встановлений законом строк не подавав. [PERSON] за життя подала в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини після батька [PERSON] , померлого [INFO] , до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М., (спадкова справа №55-2012, заведена 27 липня 2012 року), який був зареєстрований із [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . До заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом надано було також Договір міни, посвідчений 16 серпня 1995 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-1402, зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №18П-185-185, що підтверджує право власності на спадкове майно та згідно з якого зазначена квартира, місцезнаходження якої: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Витребувана від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. копія спадкової справи №55-2012, яка була заведена 27 липня 2012 року ним після померлого [PERSON] , містить копію свідоцтва про одруження [NUMBER] , актовий запис №3 від 21.01.1951 року та сформований 08 серпня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М., повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00023613118, з яких убачається, що шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] (рос. мовою [PERSON] ), [INFO]. У Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00023010711, сформованому 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М., зазначена померла [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , а також у Договорі міни, посвідченому 16 серпня 1995 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-1402, набувачем також зазначена [PERSON] . Відповідно нотаріус у постанові зазначила, що за таких обставин видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно неможливо, оскільки неможливо встановити факт родинних стосунків між померлою [PERSON] та померлим [PERSON] . Також неможливо встановити спадкову масу, яка залишилась після смерті [PERSON] , який є спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем після смерті дружини [PERSON] , ім`я якої в правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть записано [PERSON] , відповідно існує спір про право, так як не можливо встановити юридичний факт прийняття спадщини. Судом, згідно матеріалів спадкової справи, яка надійшла у виконання ухвали суду в частині витребування доказів, установлено та перевірено зазначені в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії обставини, що також підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2021 року по справі №214/184/20. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (ст. 77 ЦПК України), допустимими (ст. 78 ЦПК України), достовірними (ст. 79 ЦПК України), а у своїй сукупності - достатніми (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, зі змісту позовних вимог убачається, що представник позивача просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що 21 січня 1951 року було здійснено реєстрацію шлюбу між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та яка на дату смерті була дружиною [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, якщо цей факт безпосередньо породжує права на спадщину. У листі ВСУ «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім`ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено. Для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Аналогічна позиція було викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2018 року у справі №737/120/18, про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровноспорідненими родичами, а не між чоловіком та дружиною. Позивач зазначає, що йому необхідно встановити факт, що має юридичне значення для того, щоб він міг скористатись правом на оформлення спадщини та проаналізувавши обраний позивачем спосіб захисту щодо встановлення факту, а саме, що 21 січня 1951 року було здійснено реєстрацію шлюбу між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та яка на дату смерті була дружиною [PERSON] , суд зазначає, що така вимога не суперечить вимогам діючого законодавства та можливість її задоволення убачається з досліджених наданих суду доказів. Так, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.01.1951 року, 21 січня 1951 року Олександродарською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO], уродженцем с. Виноградівка Ізмаілівської області, та [PERSON] (як заповнено російською мовою - [PERSON] ), [INFO], уродженкою м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] », про що було складено відповідний актовий запис за №3. Зазначені відомості також узгоджуються із відомостями, що містяться у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00023613118, сформованого 08 серпня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М. Згідно відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00023010638, сформованого 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М., 03 липня 1953 року було складено актовий запис за №991 про народження [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], відомості про батька якої зазначені на підставі свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 21.01.1951 року Олександрівської сільської ради Криворізького району. Згідно відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00024358479, сформованого 26 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М., 05 лютого 1952 року було складено актовий запис за №218 про народження [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька якого зазначені на підставі свідоцтва про шлюб від 21.01.1951 року виданого Олекс. сільською радою. Разом з тим, згідно Договору міни, посвідченому 16 серпня 1995 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-1402, набувачем майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00023010711, сформованого 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коваленко І.М., 01 грудня 2000 року було складено актовий запис за №2008 про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] . Отже, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту щодо наявності реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 21 січня 1951 року, що підтверджується документами, копії яких є в матеріалах справита які вказують на наявність технічної помилки при внесенні відомостей щодо дружини [PERSON] до свідоцтва про одруження та складеного відповідного актового запису та відмінних відомостей внесених щодо неї в актові записи, що були складені в подальшому. Щодо частини позовних вимог про встановлення факту, що спадкова маса, яка залишилась після смерті [PERSON] , який є спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем після смерті дружини, ім`я якої в документі, що підтверджує право власності та свідоцтві про смерть записано [PERSON] складається з 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , належної на праві спільної сумісної власності [PERSON] та 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , успадкованої [PERSON] після смерті дружини [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України 2004 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки, спадкове майно було набуте у власність на час дії ЦК в редакції 1963 року (ЦК УРСР), тому варто керуватись саме нормами ЦК УРСР. Відповідно до ст. 113 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Так, спірна квартира за Договором міни перейшла у власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 16 серпня 1995 року, отже є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає (ч. 1 ст. 17 ЦК УРСР). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом установлено, що [PERSON] фактично вступив у володіння спадщиною, що відкрилась після смерті [PERSON] у виді належної їй за життя 1/3 частки зазначеної вище спірної квартири, оскільки він проживав у зазначеній квартирі до смерті [PERSON] та продовжив у ній проживати і після її смерті, тобто фактично прийняв спадщину та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, що відповідає положенням ст.ст. 548 та 549 ЦК УРСР, згідно з якими для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту, що спадкова маса, що залишилась після смерті [PERSON] , який є спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем після смерті дружини, ім`я якої в документі, що підтверджує право власності та свідоцтві про смерть записано [PERSON] , складається з 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , належної на праві спільної сумісної власності [PERSON] та 1/3 частки вказаної квартири, успадкованої [PERSON] після смерті дружини [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved