Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі ордера серії ВО\~№1104151 від 23.05.2025 в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачкою по справі в порядку спадкування право на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124285900:02:001:0199. В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана йому згідно рішення четвертої сесії двадцять першого скликання Комарівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08 грудня 1993 року «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради», де [PERSON] зазначений як [PERSON] . Вказану спадщину прийняла дружина спадкодавця, мати позивачки [PERSON] ., як спадкоємець за законом першої черги, оскільки вступила у фактичне управління майном після смерті [PERSON] , проте за життя спадкових прав не вищевказане спадкове майно не оформила. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої залишилось майно, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] за заповітом. Представник позивачки зазначає, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельну ділянку та зареєстрованого речового права на неї. Представник позивач зазначає, що 21.04.2025 відділом №4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зареєстровані відомості про земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території селянського господарства, що розташована на території с. Комарівка Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124285900:02:001:0199. Щодо затвердження розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] відмовлено з підстав не підтвердження того, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Також представник зазначає, що у рішенні Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993 «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради» [PERSON] записаний як [PERSON] , в підтвердження того, що зазначені є однією і тією ж особою представник надає відповідні докази. А тому з наведених просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування право на завершення приватизації, право на реєстрацію за нею права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківвського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124285900:02:001:0199. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувана інформація про те, чи заведені спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та завірені копії, в разі їх заведення. 10 червня 2025 року на адресу суду представником позивача направлена заява, в якій останній просить поновити строк для подачі документів та долучити до матеріалів справи відповідь з ПП «Землі Придністров`я» та довідку з Монастириської міської ради від 03.06.2025 за №962. Таку необхідність обґрунтовує тим, що на дату подачі позовної заяви вказані докази не мав у розпорядженні, а такі підтверджують обставини зазначені в позові. В підтвердження надання доказів відповідачу долучає копію супровідного листа з відміткою про їх отримання. Розгляд заяви просить проводити без їх з позивачкою участі. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивачки разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі. Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, щодо поновлення строку для долучення доказів не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засідання суд вирішує заяви та клопотання учасників справи. Згідно ч.\~2\~ст.\~83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами. Частинами 4,\~5\~ст.\~83\~ЦП України\~встановлено -\~якщо доказ\~не може\~бути поданий\~у встановлений\~законом строк\~з об`єктивних\~причин,\~учасник справи\~повинен про\~це письмово\~повідомити суд\~та зазначити:\~доказ,\~який не\~може бути\~подано;\~причини,\~з яких\~доказ не\~може бути\~подано у\~зазначений строк;\~докази,\~які підтверджують,\~що особа\~здійснила всі\~залежні від\~неї дії,\~спрямовані на\~отримання вказаного\~доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Враховуючи наведене, з урахуванням пояснень представника позивача про необхідність долучення документів до матеріалів справи під час підготовчого засідання та причин неподання їх разом з позовною заявою, вважаю за необхідне надати додатковий строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи відповідь з ПП «Землі Придністров`я» та довідку з Монастириської міської ради від 03.06.2025 за №962. Також, вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] \~04.12.1933\~року,\~яке видане\~ [INFO] в\~с.\~Вербка Коропецького району Тернопільської області народився [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис за №24. 24 серпня 1990 року [PERSON] , 1933 р.н. та [PERSON] , 1935 р.н., зареєстрували шлюб, про що зроблений запис за №8, вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Комарівською сільською радою Тернопільської області. Після укладення шлюбу дружині та чоловікові присвоєне прізвище [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] ( [PERSON] ) (позивачка по справі). Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.03.1958. Батьками якої згідно свідоцтва зазначені: мати [PERSON] та батько [PERSON] . У повторно виданому, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирсиького районного управління юстиції у Тернопільській області, свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 24 травня 2013 року зазначено, що [PERSON] (позивачка по справі) народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.09.1999, яке видане Комарівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, про що зроблений запис за №8. Після смерті [PERSON] залишилось майно, яке останній отримав на підставі рішення четвертої сесії двадцять першого скликання Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського районну Тернопільської області від 08 грудня 1993 року «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради», яким [PERSON] передана безоплатно у приватну власність загальною площею 0,85 га, з них 0,25 га присадибна ділянка та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Вказане підтверджується, архівним витягом №03-05/63 від 05.02.2025, який наданий архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області. Згідно довідки №962 від 03 червня 2025 року, яка видана комітетом Монастириської міської ради, видно, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований та проживав у с. Комарівка Монастириського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана йому згідно рішення четвертої сесії двадцять першого скликання Комарівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993 «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради». У даному рішенні була допущена описка у написанні імені та [PERSON] помилково зазначений як [PERSON] . Із [PERSON] на час його смерті була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном. З огляду на вищезазначене приходжу до висновку, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа. Згідно довідки №77/01-16 від 20.02.2025, яка видана державним нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори, встановлено, що за даними спадкової справи спадкоємцем майна за заповітом є її дочка [PERSON] , 1957 р.н. Також, згідно вказаної довідки, [PERSON] , яка померла [INFO] була спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила своїх спадкових прав. 31 травня 1974 року [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області від 24 травня 2013 року. Відсутність інших спадкоємців, які б мали право спадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] за законом чи заповітом узгоджується з відповіддю з Монастириської державної нотаріально контори №239/01-16 від 05 червня 2025 року та №248/01-16 від 10.06.2025. Відповідно до вказаних відповідей після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за даними Спадкового реєстру заведена спадкова справа за №149 за 2021 рік, єдиним спадкоємцем виступала [PERSON] . Разом з тим, згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. Відповідно до листа Монастириської державної нотаріальної контори №233/01-16 від 23 травня 2025 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії, щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, які були передані [PERSON] у приватну власність згідно рішення Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993, у зв`язку із не розробленням технічної документації останнім на вказану земельну ділянку та відсутності реєстрації речового права на неї. Згідно відповіді ПП «Землі Придністров`я» №900 від 23.05.20205 встановлено, що земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана у власність [PERSON] рішенням Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993 «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради», на підставі розробленої технічної документації земельній ділянці площею 0,500 га для особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківського району Тернопільської області присвоєний кадастровий номер 6124285900:02:001:0199. Вказане узгоджується із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1201181242025 від 21.04.2025. Згідно листа Монастириської міської ради Тернопільської області №271-Г від 02.05.2025 позивачці відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 га з підстав відсутності доказів, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] . За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Згідно ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини п. г ч. 1 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету\~Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. За змістом ч. ч. 9, 10 ст.\~79-1\~ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Через відсутність правовстановлюючого документу на вказані земельні ділянки позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивачка має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з тим, у зв`язку із смертю [INFO] дружини [PERSON] [PERSON] , яка успадкувала майно після смерті чоловіка, проте за життя не оформила спадкових прав на них, вважаю, що такі права набула їхня дочка в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.\~5\~ЦПК України вважаю, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою в порядку спадкування права на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківвського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124285900:02:001:0199.

Outcome: approved