Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС» Наваренко В.Г. засобами поштового зв`язку звернувся до суду з указаною позовною заявою, отриманою судом 09.04.2025, та просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 43601,43 грн, а також судові витрати в справі. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 24.10.2019 між акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 501196514, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 30000,00 грн строком на 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 21,99%. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 30000,00 грн. Відповідач, у свою чергу, умови договору щодо повернення кредитних коштів не виконала, у результаті чого, станом на 20.09.2021 виникла заборгованість у загальному розмірі 43601,43 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26540,70 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 17060,73 грн. Між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 20.09.2021 укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором від 20.09.2021 № 501196514, укладеним із відповідачем. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем 15.05.2025 подано відзив на позовну заяву разом із клопотанням про витребування доказів. Не погоджуючись із наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідач зазначає, що у ньому не відображено даних переведення заборгованості у прострочену, порядку нарахування відсотків та їх розміру, а містяться лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Надана позивачем виписка по рахунку не засвідчена належним чином та не відповідає вимогам, які пред`являються до офіційного документу, а тому не може слугувати доказом у справі. Позивачем надано роздруківку тексту договору, що не може вважатися електронним документом, а тому не є належним доказом укладеного відповідачем електронного договору. При вирішенні справи [PERSON] просить задовольнити вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту (а.с.47-49). Ухвалою суду від 19.05.2025 клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено, від позивача витребувано повний розрахунок заборгованості за договором від 24.10.2019 № 501196514, укладеним між АТ «АЛЬФА-БНК» та відповідачем. Від представника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 27.05.2025 надійшли письмові пояснення про неможливість надання витребуваних ухвалою суду від 19.05.2025 доказів. Більш детального розрахунку заборгованості від первісного кредитора товариство не отримувало (а.с.65-66). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний сторонами спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, подання відповідачем відзиву, суд розглядає справу на підставі наявних доказів, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «АЛЬФА-БАНК» 24.10.2019 укладено угоду про надання кредиту № 501196514, за умовами якого банк надає споживачу кредит у розмірі 30000,00 грн строком на 48 місяців (до 24.10.2025), із застосуванням процентної ставки у розмірі 21,99 % та комісії за обслуговування кредиту 2,40% від суми кредиту, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.7 зворот - 8). Додатком № 1 до угоди про надання кредиту від 24.10.2019 № 501196514 надано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, де до 24.10.2025 [PERSON] щомісячно має повертати кредитні кошти рівними частками та проценти за користування кредитом (а.с.9). Сторони договору досягли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «АЛЬФА-БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримала кредитні гроші в розмірі 30000,00 грн, що вбачається з виписки по особовому рахунку (а.с.17-24). Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, частково виконувала умови договору про надання споживчого кредиту, сплачуючи заборгованість, востаннє 24.01.2021 у розмірі 750,00 грн, які зараховані банком на погашення відсотків, а тому станом на 20.09.2021 у [PERSON] утворилася заборгованість у загальному розмірі 43601,43 грн, що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 26540,70 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 6081,90 грн та заборгованості за комісією в розмірі 10978,83 грн (а.с.25). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином договір факторингу є одним з різновидів правочинів з відступлення права вимоги. Між АТ «АЛЬФА-БАНК»та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 20.09.2021 укладено договір факторингу № 3,яким ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС»набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (а.с.10-15). Відповідно до реєстру боржників, що є додатком № 1 до факторингу № 3 від 20.09.2021, право вимоги за договором від 24.10.2019 № 501196514, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». На момент відступлення прав вимоги загальна сума заборгованості за даним договором складає 43601,43грн, із яких заборгованість за кредитом 26540,70 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом 17060,73 грн (а.с.16). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відзиві відповідач не погоджується з розміром заборгованості по відсоткам, яку просить стягнути позивач. Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру заборгованості, суд виходить з доведеності розміру заборгованості за основною сумою боргу за договором № 501196514 у розмірі 26540,70 грн. Приходячи до такого висновку суд зауважує, що факт укладення первісним кредитором із [PERSON] договорів підтверджується матеріалами справи. Укладення відповідачем із первісним кредитором угоди про надання кредиту підтверджується заявою (акцептом) та офертою на укладання угоди про надання кредиту № 501196514, які містять підпис відповідача [PERSON] . Також суд враховує факт сплати відповідачем у рахунок часткового погашення заборгованості коштів, що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком. Натомість відповідач, вказуючи у відзиві, що у розрахунку відсутні відомості, які б дозволили суду перевірити чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, доказів зворотного суду не надала, хоча не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, тому ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідача обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 26540,70 грн є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам укладеного договору, а тому задовольняє позов в цій частині. Натомість, суд не може погодитися із заявленою позивачем вимогою стосовно стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 17060,73 грн, із огляду на наступне. У наданій суду оферті на укладання угоди про надання кредиту № 501196514наявні положення про застосування процентної ставки у розмірі 21,99%. Із розрахунку\~заборгованості,\~наданого позивачем,\~вбачається щомісячне\~нарахування відповідачу\~заборгованості за\~відсотками,\~яка станом на дату відступлення права вимоги, 20.09.2021, складала 6081,90 грн. Разом із тим, згідно з реєстром боржників, що є додатком № 1 до факторингу № 3 від 20.09.2021, на момент відступлення прав вимоги загальна заборгованість [PERSON] за відсотками за користування кредитом складає 17060,73 грн. Однак, представником позивача не надано доказів наявності у відповідача на дату відступлення права вимоги, 20.09.2021, заборгованості за відсотками саме в розмірі 17060,73 грн та доказів, які підтверджували право ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» нараховувати [PERSON] заборгованість за відсотками. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, на підтвердження обґрунтувань позову про наявність заборгованості, окрім копії заяви, довідки про умови кредитування, умов та правил надання банківських послуг, розрахунку заборгованості, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду не надав. При цьому, суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не скористався своїм правом подання в установлений судом строк, відзиву на позовну заяву з обґрунтуванням заперечень проти позову, не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Таким чином сторони скористалися своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд, розпорядившись своїми правами, у той час, як збирати та відшукувати інші докази замість сторін суд не вправі. Суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за договором від 24.10.2019№ 501196514 у загальному розмірі 32622,60 грн, із яких заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 26540,70 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 6081,90 грн, відмовивши у задоволенні іншої частини вимог за недоведеністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати понесені на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування витрат на правову допомогу стороною позивача було подано договір про надання правничої допомоги від 03.07.2024 № 03-07/24, укладеного ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» з адвокатом Литвиненко О.І., акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 18.09.2020 серії КС № 9438/10 на ім`я Литвиненко О.І. та платіжну інструкцію від 01.10.2024 № 4952 про сплату адвокату Литвиненко О.І. згідно з договору від 03.07.2024 № 03-07/24 про надання правничої допомоги 9200,00 грн (а.с.26-31). Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд бере до уваги обставини справи, враховує принцип розумності та справедливості, те, що позов задоволено частково, та вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають частковому задоволенню, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача 2265,55 грн у рахунок часткового відшкодування витрат зі сплати судового збору та 6883,44 грн у рахунок часткового відшкодування витрат за надання правової допомоги, пропорційно частині задоволених вимог (74,82%).

Outcome: partial