Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач Харківський обласний центр зайнятості, в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти, виплачені як допомога по безробіттю у розмірі 3344,24 грн., судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви від 05.06.2022 їй було надано статус безробітного з 29.06.2022, та відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року № 624 призначено допомогу по безробіттю з 29.06.2022 по 25.03.2023 у розмірі, встановленому законодавством. Перебувала на обліку у статусі безробітного з 29.06.2022 по 16.08.2022 року, Харківським міським центром, згідно заяви про виплату грошової допомоги [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 22.07.2022 по 16.08.2022 у сумі 3344 грн. 24 коп. За результатами обміну даними з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація щодо трудових відносин [PERSON] та ТОВ «Аптека Гаєвського» з 22.07.2022, у період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного з 29.06.2022 по 16.08.2022 року. За період з 22.07.2022 (початок зайнятості особи) по 16.08.2022 [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3344 грн. 24 коп. На момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю становить 3344 грн. 24 коп., яка відповідачем на рахунок позивача не повернута, чим завдано шкоду Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Ухвалою суду від 25.03.2025 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача - Мазуренко А.Л., позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила викладені у позовній заяві вимоги. У судовому засіданні відповідач - [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила суду, що вона є внутрішньо переміщеною особою, 05.06.2022 року звернулась, за допомогою застосунку "Дія", до Центру зайнятості, для встановлення статусу безробітньої та виплати допомоги. Центр зайнятості її зареєстрував та став виплачувати допомогу тільки з 29.06.2022 року. З 22.07.2022 року вона влаштувалась на роботу, але повідомила про це Центр зайнятості тільки в сервні 2022 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями) обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, Європейський суд з прав людини у пунктах 39 - 41 свого Рішення від 08.11.2005 року у справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано як порушення частини 1 статті 6 Конвенції. Так, судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 05.06.2022 року, сформованої через застосунок «Дія», позивачем було надано статус безробітного, та призначено допомогу по безробіттю з 29.06.2022 по 16.08.2022, у розмірі встановленому законодавством. У заяві про надання статусу безробітного від 05.06.2022 відповідач [PERSON] зазначила та засвідчила власним підписом, що вона не перебуває у трудових відносинах, не належить до студентів денної форми навчання. 29.06.20202 між [PERSON] та кар`єрним радником Харківського міського центру зайнятості підписано Індивідуальний план працевлаштування безробітного. Згідно з п.п. 4.2.7 п. 4.2. Індивідуального плану, відповідач зобов`язувалась інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повернути суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час перебування на обліку в службі зайнятості відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт її зайнятості. Відповідно до листа директора ТОВ «Аптека Гаєвського» М.Боднарук від 22.11.2022 р. за №1017 на адресу Харківського міського центру зайнятості, [PERSON] працює в ТОВ «Аптека Гаєвського» на посаді фармацевт аптеки №302 м.Харкова з 22.07.2022 р. (наказ №311/К від 21.07.2022 р.) по теперішній час. Наказом за №311/К від 21.07.2022 року про прийняття на роботу, [PERSON] прийнято на роботу в ТОВ «Аптека Гаєвського» за основним місцем роботи на посаду фармацевт в аптеку №302, м.Харків, з 22.07.2022 року з посадовим окладом 7508 грн. в місяць. У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №220/2022 від 29.11.2022. [PERSON] перебувала на обліку у статусі безробітної з 29.06.2022 по 16.08.2022. За період з 22.07.2022 (початок зайнятості особи) по 16.08.2022 [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3344 грн. 24 коп. Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог, а саме неповідомлення своєчасно про те, що вона перебуває у трудових відносинах, призвело до безпідставного отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 3344 гри. 24 коп. Директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ № 238 від 02.12.2022 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] в сумі 3344 грн. 24 коп. та 08.12.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено лист - претензію за вих.№ХМЦЗ-02-5575 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу. До теперішнього часу [PERSON] у добровільному порядку суму надміру отриманих коштів не повернула. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не мас заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професіно-технічних за вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п.1, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих coцiaльних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрально органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальні послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. У порушення вимог п. 4 ч. 2 статті 44, п. 1, ч. 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення», відповідач [PERSON] не повідомила у встановлений термін Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на прийняття рішення Харківським міським центром зайнятості про припинення реєстрації безробітних, а саме приховала факт трудових відносин з ТОВ «Аптека Гаєвського» з 22.07.2022. Відповідно до п. 6 Порядку №60/62 (чинного на час виникнення правовідносин), у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. За період з 22.07.2022 (початок зайнятості особи) по 16.08.2022 [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3344 грн. 24 коп. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога по безробіттю, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Згідно наданого розрахунку вбачається, що переплата становить 3344 грн. 24 коп., за період з 22.07.2022 року по 16.08.2022 року. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги по безробіттю та не повідомила своєчасно позивача про них, що є зловживанням з її боку. Тому, кошти в розмірі 3344 грн. 24 коп. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved