Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

10 березня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК КЕШ\~ТУ ГОУ»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором № 178569 від 20.02.2021 року, в сумі 7560,00 грн., (Сім тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі, що становить 1500,00 гривень (Одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок), прострочену заборгованість за процентами в розмірі що становить 6060,00 грн. (Шість тисяч шістдесят гривень 00 копійок), та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у сумі 2422,40 гривень, розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін. Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що \~28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 178569 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1500,00 гривень; дата надання кредиту: 20.02.2021 року, строк кредиту : 21 днів, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 04.12.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 7560,00 грн., (Сім тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 1500,00 гривень (Одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок), простроченої заборгованість за процентами в розмірі становить 6060,00 грн (Шість тисяч шістдесят гривень 00 копійок). Згідно п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахуваннякредитних коштів (ч 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 10.01.2025 року, відповідно до якої 20.02.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 178569 від 20.02.2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання (докази направлення додаються). 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 11 березня 2025 року було направлено запит до Студенянської сільської ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 14 березня 2025 року на адресу суду від Студенянської сільської ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 27 від 14 березня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] Ухвалою суду від 14 березня 2025 року у даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено судове засідання на 15 годину 00 хвилин 08 квітня 2025 року. 08 квітня 2025 року судове засідання у даній справі було відкладено на 13 годину 00 хвилин 12 травня 2025 року, в зв`язку з неявкою відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи . 12 травня 2025 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи судове засідання було відкладено на 14 годину 00 хвилин 12 чеврня 2025 року. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» повноважного представника в судове засідання 12 травня 2025 року не направив, проте в матеріалах справи наявні заяви відповідно до яких підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній цивільній справі, в тому числі, і призначене на 12 червня 2025 року не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 08 квітня 2025 року була належним чином повідомленою, що підтверджується її підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 0610240712230. Також на адресу суду повернулися конверти з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610246476082 та № 0610255762624, в якому відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації її місця проживання було направлено повістки про виклик в судове засідання, призначене на 12 травня 2025 року та 12 червня 2025 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подала, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 20 лютого 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 178569 (далі Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора AV9325 (а.с.11-12) Пунктом 6.1 Кредитного договору визначено, що цей договір складений українською мовою, підписаний з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерції». Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору визначено, що всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами договору. З огляду на положення частини 1\~статті 202 Цивільного кодексу України\~укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4\~статті 202 Цивільного кодексу України\~передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до\~частини 3\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що\~статтею 204 ЦК України \~регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Аналізуючи надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що Кредитний договір № 178569 від 20 лютого 2021 року, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що підтверджується довідкою про ідентифікацію виданої ТОВ «ЗАЙМЕР» відповідно до якої одноразовий ідентифікатор зазначено AV 9325, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 20.02.2021 року, номер телефону/ електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380969324991 (а.с.8) Таким чином відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 21 день, тобто до 12 березня 2021 року. Строк дії договору 21 день, але в будь якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу, тип процентної ставки фіксована, що погоджено сторонами у п. 1.3 Кредитного договору. Відповідно до п. 1.4 Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту та до повного погашення заборгованості за кредитним договором включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" № 893/01 віж 10.01.2025 року ТОВ "Платежі Онлайн" 20 лютого 2021 року о 10:20:06 год шляхом зарахування через платіжний сервіс «Platon» було здійснено транзакцію № 31380-92051-47553, відповідно до якої перераховано кошти у сумі 1500,00 грн на банківську картку [NUMBER] , емітентом якої є PRIVAT BANK (а.с.23) Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідач отримав кошти у сумі 1500,00 грн, шляхом їх переказу на банківськк картку, вказану відповідачем у реквізитах до кредитного договору. ТОВ «ЗАЙМЕР»виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, взяті на себе договірні зобов`язання щодо повернення наданого кредиту та відсотків за користування ним не виконав, та не сплатив кредитну заборгованість та проценти за користування кредитом згідно з умов договору. Також судом встановлено, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до п 1.1. якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ «ЗАЙМЕР» внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до портфеля заборгованості (а.с.14-17) Пунктом 7.1 договору факторингу № 01-28/10/2021 визначено, що в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1444834,08 грн. без ПДВ. Згідно з платіжним доручення № 1653(#844932706911) від 02.11.2021 року ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" сплатило ТОВ «ЗАЙМЕР» 702417,04 грн у рахунок оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року згідно реєстру боржників додаток 1 від 28 жовтня 2021 року. Згідно з платіжним доручення № 1672(#859690633011) від 23.11.2021 року ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" сплатило ТОВ «ЗАЙМЕР» 722417,04 грн у рахунок оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року згідно реєстру боржників додаток 1 від 28 жовтня 2021 року (а.с.22) Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 178569 від 20 лютого 2021 року, дата закінчення договору 12 березня 2021 року, сума виданого кредиту 1500,00 грн, залишок по тілу кредиту 1500,00 грн, залишок по відсотках 6060,00 грн, загальна сума забрговансоті 7650,00 грн. (а.с.8) З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 178569 складеного ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за період з 20 лютого 2021 року по 04 грудня 2025 року убачається, що заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем становить 7560,00 грн, з яких 1500 грн заборгованість за тілом кредиту; 6060,00 грн залишок по відсоткам. 12 листопада 2021 року ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Частинами 1, 3, статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, будь-кому з кредиторів, які б спростовували зазначену суму заборгованості, відповідач суду не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином умови договору №178569 від 20 лютого 2021 року не виконав щодо суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 00,00 грн. суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 1500,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частинні стягнення відсотків за користуванням кредитом суд вваажає за необхідне зазначити наступне. Так, у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вищевикладене, нарахування позивачем відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Згідно із умовами Кредитного договору за №178569 від 20 лютого 2021 року кредит надано у розмірі 1500,00 грн, на 21 день, тобто до 12 березня 2021, під 2 % (процентів) на добу. Таким чином заборгованість за відсотками становить (1500,00 гривень х 2 % х 30 календарних днів) 630,00 грн. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Разом з тим, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами понад 30 днів. Таким чином, позовні вимоги в частинні стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом за період поза датою повернення кредитних коштів 12 березня 2021 року, що погоджена сторонами при укладанні Кредитного договору №178569 від 20 лютого 2021 року задоволенню не підлягають. Ураховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 1500,00 грн., та прострочену заборгованість за процентами в розмірі 630,00 грн., а всього заборгованість за Кредитним договором №178569 від 20 лютого 2021 року в розмірі 2130,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволенні судом частково відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 682,50 грн. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, укладений між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с. 9-10); Додаткову угоду № 1 від 27.12.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.43), акт про отримання правової допомоги від 07 квітня 2025 року, згідно з яким адвокат Пархомчук С.В. надав правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 178569 від 20.02.2021 року на загальну суму 10500 грн за 5 годин роботи, яка складається з 2000,00 грн за 1 год надання послуги зустрічі та консультації щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, 5000,00 грн. за 2,5 години надання послуги складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви) моніторинг, аналіз судової практики; 3000,00 грн. за 1,5 годин надання послуг інші клопотання, заяви до суду, складання процесуального документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуальної статусу судової справи, 500,00 грн. канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (а.с.61), платіжну інструкцію № 37453 від 07 квітня 2025 року, відповідно до якої ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" перерахувало [PERSON] 10500,00 грн. у рахунок оплати за правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.66), рахунок № 07.04.2025-16 від 07 квітня 2025 року на суму 10500 грн згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.67). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial