Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] (далі позивач-1), [PERSON] (далі позивач-2) звернулися до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання за позивачем-1 та позивачем-2 права приватної власності на спадкове майно [PERSON] , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав спадкодавцю, [PERSON] , який помер [INFO] , в рівних частинах кожній. Позивачі зазначають, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав у селі Олізарівка, Вишгородського району Київської області. Після смерті спадкодавця стало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . 07.03.2025 року позивачі зверталися до Іванківської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їм було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Позивачі зазначають, що у 1987 році [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказане домоволодіння він будував за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є виписка Іванківської селищної ради (виписка з погосподарської книги № 1, номер об`єкта погосподарського обліку № 0038-1). Єдиними спадкоємцями (які прийняли спадщину та претендують на вказане спадкове майно) після смерті [PERSON] є: дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] . У зв`язку з тим, що Іванківська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину, позивачі змушені звертатися з даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 12.05.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Іванківського районного суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 04.06.2025. Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, проте у прохальній частині позовної заяви просили проводити розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. 03.06.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без представника Іванківської селищної ради Вишгородського району. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України, з врахуванням положень ст. 76-88 ЦПК України. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. З виписки з погосподарської книги № 1 на 2021-2025 роки с. Олізарівка вбачається, що головою домогосподарства по [ADDRESS] є [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори від 07.03.2025 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Крім того, зазначено, що за даними нотаріальної контори після [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 04.02.2025 № 222, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не реєструвалося. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області на вищезазначений житловий будинок садибного типу виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер : ТІ01:9162-5149-3354-8585). Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася. Таким чином, приналежність житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] підтверджується відповідним записом із погосподарської книги № 1 на 2021-2025 роки села Олізарівка, згідно якого, вищезазначений житловий будинок рахується за [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Судом встановлено, що спадщину після померлого [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позивачі зверталися до Іванківської державної нотаріальної контори, з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому останні звернулися до суду з метою захисту своїх прав. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачами сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн., однак останні зазначили, що витрати по сплаті судового збору просять покласти на них. На підставі викладеного та

Outcome: approved