Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

11.03.2025 р. заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до [PERSON] та [PERSON] про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Позовна заява мотивована тим що, відповідач, яка є громадянкою Республіки Білорусь на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2019 р. під № 744, набула право власності на земельну частку (пай), в цілому площею 6,1 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Попудренка. Також, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2019 р. під № 747 [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай), в цілому площею 6,1 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Попудренка. В подальшому, рішенням сесії Ріпкинської селищної ради від 17.02.2023 р. «Про виділення громадянам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ріпкинської селищної ради з кадастровими номерами 7424483000:08:002:0083 площею 1,8100 га, 7424483000:06:005:0121 площею 1,2400 га, 7424483000:08:002:0497 площею 1,7321 га, 7424483000:08:002:0481 площею 0,3882 га, 7424483000:08:002:0094 площею 4,0296 га, 7424483000:06:001:0146 площею 0,7299 га, 7424483000:06:002:0244 площею 0,6001 га, як власнику сертифікатів серії ЧН № 0128317, 0128337. На підставі вказаного рішення [PERSON] зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7424483000:08:002:0083 (номер запису про право власності 50330551 від 08.05.2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67670535 від 19.05.2023 р.), 7424483000:06:005:0121 (номер запису про право власності 50327099 від 08.05.2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67666527 від 19.05.2023 р.), 7424483000:08:002:0497 (номер запису про право власності 50326218 від 08.05.2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67665518 від 19.05.2023 р.), 7424483000:08:002:0481 (номер запису про право власності 50325000 від 08.05.2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67664059 від 19.05.2023 р.), 7424483000:08:002:0094 (номер запису про право власності 50326703 від 08.05.2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67666046 від 19.05.2023 р.), 7424483000:06:001:0146 (номер запису про право власності 50330984 від 08.05.2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67671059 від 19.05.2023 р.), 7424483000:06:002:0244 (номер запису про право власності 50330809 від 08.05,2023 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 67670868 від 19.05.2023 р.). Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровими номерами 7424483000:08:002:0083, 7424483000:06:005:0121, 7424483000:08:002:0497, 7424483000:08:002:0481, 7424483000:08:002:0094, 7424483000:06:001:0146, 7424483000:06:002:0244, передані в користування [PERSON] на 49 років. Разом з тим встановлено, що [PERSON] двічі використано успадковані сертифікати серії ЧН № 0128317, 0128337 для набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Так, рішенням сесії Задеріївської сільської ради від 16.10.2019 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельних ділянок у власність [PERSON] » [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Задеріївської сільської ради з кадастровими номерами 7424483000:06:005:0092 площею 2,1238 га, 7424483000:06:002:0087 площею 1,5301 га, 7424483000:06:005:0184 площею 0,6855 га, 7424483000:06:001:0070 площею 0,6561 га, 7424483000:06:005:0037 площею 4,2700 га, 7424483000:06:002:0066 площею 1,6886 га, 7424483000:06:002:0031 площею 1,8619 га, як власнику сертифікатів серії ЧН № 0128317, 0128337. На підставі вказаного рішення [PERSON] зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7424483000:06:005:0092 (номер запису про право власності 34616268 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189705 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:002:0087 (номер запису про право власності 34616380 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189845 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:005:0184 (номер запису про право власності 34616322 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189771 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:001:0070 (номер запису про право власності 34616060 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189476 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:005:0037 (номер запису про право власності 34616428 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189916 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:002:0066 (номер запису про право власності 34616142 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189546 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:002:0031 (номер запису про право власності 34616201 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189632 від 12.12.2019 р.). Враховуючи, що громадянкою Республіки Білорусь [PERSON] для виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) двічі використано одні й ті ж успадковані сертифікати серії ЧН № 0128317, 0128337, земельні ділянки з кадастровими номерами 7424483000:08:002:0083, 7424483000:06:005:0121, 7424483000:08:002:0497, 7424483000:08:002:0481, 7424483000:08:002:0094, 7424483000:06:001:0146, 7424483000:06:002:0244 підлягають витребуванню на користь територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Справу передано головуючому судді 11.03.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.03.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 15.04.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.04.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, розгляд справи відкладено до 05.05.2025 р. з метою повторного виклику відповідачів усіма відомими засобами зв`язку, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.05.2025 р. закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.05.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, розгляд справи відкладено до 04.06.2025 р. з метою повторного виклику відповідачів. 02.06.2025 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, зареєстрована за вх. № 2460/25. 04.06.2025 р. від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, зареєстрована за вх. № ЕП-694/25-Вх. Позивач та відповідачі у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідачі повідомлені в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської від 04.06.2025 р. ухвалено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником земельних ділянок із кадастровими номерами: 7424483000:08:002:0083, 7424483000:06:005:0121, 7424483000:08:002:0497, 7424483000:08:002:0481, 7424483000:08:002:0094, 7424483000:06:001:0146, 7424483000:06:002:0244 є [PERSON] , громадянка [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а. с. 23-30). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2019 р. [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Попудренка, села Задеріївки Ріпкинського району Чернігівської області, розміром 6,1 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0128337, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області 10.12.1996 р., на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації від 29.05.1996 р. за № 191, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17.12.1996 р. за № 332 (а. с. 43). Також, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2019 р. під № 747, [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай), в цілому площею 6,1 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Попудренка. На підставі рішенням сесії Ріпкинської селищної ради від 17.02.2023 р. «Про виділення громадянам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ріпкинської селищної ради з кадастровими номерами 7424483000:08:002:0083 площею 1,8100 га, 7424483000:06:005:0121 площею 1,2400 га, 7424483000:08:002:0497 площею 1,7321 га, 7424483000:08:002:0481 площею 0,3882 га, 7424483000:08:002:0094 площею 4,0296 га, 7424483000:06:001:0146 площею 0,7299 га, 7424483000:06:002:0244 площею 0,6001 га, як власнику сертифікатів серії ЧН № 0128317, 0128337 (а. с. 38). На підставі вказаного рішення [PERSON] зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7424483000:06:005:0092 (номер запису про право власності 34616268 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189705 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:002:0087 (номер запису про право власності 34616380 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189845 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:005:0184 (номер запису про право власності 34616322 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189771 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:001:0070 (номер запису про право власності 34616060 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189476 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:005:0037 (номер запису про право власності 34616428 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189916 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:002:0066 (номер запису про право власності 34616142 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189546 від 12.12.2019 р.), 7424483000:06:002:0031 (номер запису про право власності 34616201 від 10.12.2019 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію 50189632 від 12.12.2019 р.). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 706/1685/16-ц). Згідно із ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За таких обставин, реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (понад норми приватизації, встановлені Земельним кодексом України). Таким чином, з матеріалів справи достеменно вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 7424483000:08:002:0083, 7424483000:06:005:0121, 7424483000:08:002:0497, 7424483000:08:002:0481, 7424483000:08:002:0094, 7424483000:06:001:0146, 7424483000:06:002:0244, вибули із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Відповідно до ст. 90 ЗК України порушені права власників земель ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. У спорах про витребування майна суд встановлює обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому, закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Вказаний правовий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38) та від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74). Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу 1 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з державної власності у приватну та повернення її території для потреб держави, яка вибула з її розпорядження незаконно. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На підставі викладеного,

Outcome: approved