Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 103423186 у електронній формі. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено договір факторингу № 30-11-65, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», було укладено відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, у відповідності до якого кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить кредитору Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103423186 в сумі 45250,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 39500, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 750 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 103423186 від 07 серпня 2021 року у розмірі 45250,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. та суму сплаченого судового збору. Представник відповідача надав суду додаткові письмові пояснення, відповідно до змісту яких не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Так, відсотки не повинні бути нараховані у відповідності до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідач є військовослужбовцем. Окрім того, позивач не довів, що доказів погодження підписання відповідачем електронним підписом. Відсутні докази підписання електронним підписом одноразовий ідентифікатором. Не надано належних доказів, які підтверджують заборгованість за цим кредитним договором та факт отримання коштів. Розрахунок здійснений за межами строк кредитного договору. Окрім того, стороною відповідача понесенні витрати на правову допомогу. Представник позивача надав відповідь на відзив, відповідно до змісту якого просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Факт ідентифікації підтверджується довідкою про ідентифікацію. Факт отримання коштів підтверджується наданими доказами. У розрахунку зазначена заборгованість та з чого вона складається. У кредитному договорі погоджено строк кредитування. Статус військовослужбовця не підтверджений належними доказами та в момент укладання договору відповідач не проходив військової служби, визначеної ч.6 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу». Представник відповідача подала заяву про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки не обґрунтовано вартість цих витрат. Представник позивача подав заяву, що вартість витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та підлягає стягненню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином, однак представник відповідача надала заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 07.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді був укладений договір про споживчий кредит №103423186, сума кредиту 5000,00 грн., кредит надано строком на 30 днів з 07.08.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 06.09.2021 року. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом в розмірі 5% річних від залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредиту складає період з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 8950 грн. Комісія за надання кредиту 950 грн., проценти за користування кредитом складають 3000 грн., які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Крім того, 07.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді був підписаний паспорт споживчого кредиту №103423186, а також сторони погодили графік платежів, згідно якого загальна вартість кредиту за 30 днів складає 8950 грн., з яких 5000 грн. - тіло кредиту, 3000 грн. - відсотки, 950 грн. - комісія. Згідно довідки ТОВ «Мілоан», [PERSON] отримав одноразовий ідентифікатор W97276 на телефон [NUMBER] . Як вбачається з листа АТ «Універсал Банк» та виписки по картці [PERSON] , [PERSON] видана кредитна карта [NUMBER] , на яку 07.08.2021 року були зараховані кошти у сумі 5000 грн., телефон [NUMBER] . Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення відповідно до кредитного договору №103423186, за період з 07.08.2021 року по 05.09.2021 року нараховано відсотків - 3000 грн., комісії - 950 грн., надано кредитні кошти у сумі 5000 грн., погашення боргу не було. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено договір факторингу №30-11-65, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №103423186 в сумі 23950, 00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 18000, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 950 грн. Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» сума заборгованості за договором про споживчий кредит №103423186 складає 23950, 00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 18000, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 950 грн. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», було укладено договір відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №103423186 в сумі 45450, 00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 39500, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 950 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит сума заборгованості за договором про споживчий кредит №103423186 складає 45250, 00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 39500, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 750 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. У кредитному договорі зазначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує що, ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, вивчив договір та правила надання грошей в кредит. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитора виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредиту та повернути кредит. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості. Суд не бере до уваги посилання сторони відповідача, що відповідач не отримував кредитні кошти та не підписував договір електронним підписом, оскільки дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 5000 грн. від ТОВ «Мілоан» та отримав одноразовий ідентифікатор W97276 на телефон [NUMBER] для підписання кредитного договору №103423186, яким підписав кредитний договір №103423186. Однак, судом враховується, що за кредитним договором №103423186від 07 серпня 2021 року сторона позивача не довела суду, що строк кредитування був продовжений за строки передбачені в п.1.3 Договору відповідно до 2.3 Договору, оскільки позичальник будь-якої сплати за цим кредитним договором не здійснював. Отже, суд не бере до уваги розрахунок за кредитним договором наданий та здійснений стороною позивача, оскільки останній зроблений поза межами строку кредитування, а також в ньому не здійснені помісячні розрахунки сум заборгованості за цим кредитним договором Таким чином суд бере до уваги розрахунок наданий стороною позивача та проведений ТОВ «Мілоан» за період строку кредитування з 07.08.2021 року по 05.09.2021 року, відповідно до якого нараховано загальну заборгованість у розмірі 8950 грн., з яких заборгованість за відсотками - 3000 грн., заборгованість за комісією - 950 грн., заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.. Щодо стягнення комісії, судом враховується, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачем у договорах №103423186від 07 серпня 2021 року було погоджено фіксований розмір комісії відповідно до п.1.5.1 Договору, яка стягується надання кредитодавцем кредиту. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №103423186від 07 серпня 2021 року у розмірі 8950,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 3000, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 950,00 грн. Щодо твердження відповідача в частині наявності у нього пільги у виді звільнення його від нарахування відсотків за користування кредитом, в силу її мобілізації та проходження нею служби у ЗСУ, як визначено ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд приходить до наступного висновку. Згідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (станом на час строку кредитування) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на даний час) Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідачем на підтвердження своєї позиції до матеріалів справи долучено наступні документи: Як вбачається з довідки в/ч [NUMBER] від 21.02.2025 року, солдат [PERSON] брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, у період з 19.11.2024 року по 28.11.2024 року. Як вбачається з довідки в/ч [NUMBER] від 21.02.2025 року та витягу із наказу Міністерства оборони України від 01.06.2021 року, солдат [PERSON] був призваний для проходження строкової служби. Як вбачається з довідки в/ч [NUMBER] 27.01.2025 року, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч [NUMBER] . Аналізуючи вищевказані документи, суд приходить до переконання, що відповідачем не надано документального підтвердження того, що у період обумовленого договором 30-денного строку нарахування відсотків, тобто з 07 серпня 2021 року по 06.09.2021 року, він був військовослужбовцем, який брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. У зв`язку з цим суд вважає, що правові підстави для звільнення відповідача [PERSON] від нарахування вищевказаних відсотків за користування кредитом - відсутні. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 01 липня 2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги. Відповідно до Акту надання послуг від 29.11.2024 №2 та заявки на надання юридичної допомоги №433 від 01.11.2024 року згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги по справі ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 9000,00 грн. 19 лютого 2025 року між [PERSON] та адвокатом Скользнєвою В.В. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до Акту здачі-прийняття послуг від 19.02.2025, розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги по справі ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 10000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №103423186 від 07 серпня 2021 року у розмірі 8950,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 3000, 00 грн., сума заборгованості за комісією - 950,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволених вимог та з урахуванням обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 479,13 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2600,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволених вимог та з урахуванням обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу суд стягує з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: partial