Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк»), (представник адвокат С. Ярошенко, довіреність, свідоцтво - а.с.63,65) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 88141 від 30 січня 2019 року. Позов мотивований тим, що 30 січня 2019 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним комерційним банком «Аркада» (далі - АТ АКБ «Аркада») і [PERSON] - в подальшому прізвище було змінено на « [PERSON] », укладено Договір про іпотечний кредит № 88141 (далі - Договір про іпотечний кредит) з подальшими змінами і доповненнями відповідно до додаткових договорів від 24 жовтня 2019 року № 1, від 30 липня 2020 року № 2, від 07 травня 2020 року № 3, від 06 грудня 2021 року № 4 (зміна прізвища). Відповідно до п.2.1 до Договору про іпотечний кредит банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі (кредит) у розмірі 413 240,37 грн строком користування до 01 червня 2044 року. 30 червня 2023 року між АТ АКБ «Аркада» і АТ «Таскомбанк» укладено договір № GL3N223724 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1753, згідно якого права кредитора та іпотекодержателя перейшли до АТ «Таскомбанк», у тому числі за договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141 з додатковими договорами до нього, укладеними з [PERSON] . Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит виконано у повному обсязі, надано відповідачці кредитні кошти в обсязі, обумовленому кредитним договором, які отримані, що підтверджується заявою про перерахунок коштів від 30 січня 2019 року, розпорядженням про перерахунок коштів від 30 січня 2019 року і Меморіальним ордером № 1 від 30 січня 2019 року. Однак, позичальником порушено законодавство України і умови договору про іпотечний кредит, своєчасно не сплачувались проценти за користування кредитними коштами, кредит відповідно до графіка повернення кредиту не повернуто. Внаслідок чого виникла заборгованість за договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141, яка станом на 10 червня 2024 року становить 439 143,46 грн, з яких: 356 904,84 грн. - основний борг (в тому числі прострочений); 82 238,62 грн. - заборгованість про процентах (в тому числі простроченим). 17 січня 2024 року АТ «Таскомбанк» направило відповідачу повідомлення-вимогу про виконання боргових зобов`язань за договором про іпотечний кредит, однак станом на час подання позову погашення заборгованості не здійснено. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141 в сумі 439 143,46 грн, стягнути понесені судові витрати. У позові вказується, про понесені судові витрати за надання правової допомоги, позивач повідомить суд додатково. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29 жовтня 2024 року, головуючою суддею у справі визначено - А.В. Слободянюк (а.с.68,69). Ухвалою судді Голосіївський районного суд міста Києва від 30 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.72,73). Ухвалою судді Голосіївський районного суд міста Києва від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (82-83). Ухвалою Голосіївський районного суд міста Києва від 25 листопада 2024 року відмовлено у клопотанні [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.87-89). Ухвалою судді Слободянюк А.В. Голосіївського районного суд міста Києва від 12 грудня 2024 року заяву [PERSON] про відвід судді Слободянюк А.В. визнано не обґрунтованою (а.с.93-95). Ухвалою судді Голосіївського районного суд міста Києва Митрофанової А.О. від 23 грудня 2024 року відмовлено у заяві [PERSON] про відвід судді Слободянюк А.В. (а.с.98-100). Ухвалою Голосіївського районного суд міста Києва від 10 січня 2025 року клопотання [PERSON] про залучення третьою особою ТОВ «ФК «Гарант Капітал» у справі залишено без задоволення (а.с.120-122). Відповідно до заяви від 04 листопада 2024 року [PERSON] в приміщенні суду отримала примірник позовної заяви з додатками (а.с.81). Відповідачка [PERSON] , будучи обізнаною про розгляд справи, не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30 січня 2019 року між АТ АКБ «Аркада» (Банк) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір про іпотечний кредит № 88141. Банк надає позичальнику кредитні кошти у сумі 413 240,00 грн. для участі у Фонді фінансування будівництва (ФФБ) з метою інвестування у житлове будівництво згідно з договором про участь у ФФБ № 88141 від 28 січня 2019 року на строк до 01 червня 2044 року. Позичальник зобов`язується на умовах Договору повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами (пункт 2.1) (а. с. 8-13). Додатком № 3 до Договір про іпотечний кредит № 88141 від 30 січня 2019 року є графік повернення кредиту до 15 квітня 2043 року. Сторони Договору про іпотечний кредит погодили графік повернення кредиту шляхом щомісячного внесення коштів в строки, вказані в графіку повернення кредиту, а саме починаючи з 15 березня 2019 року і надалі кожного місяця 15 числа до 01 квітня 2043 року включно (а.с.20). Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору про іпотечний кредит, банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день видачі і виключаючи день повернення, виходячи з процентної ставки в розмірі 14,00 % річних. Розмір плати за користування кредитними коштами банк розраховує згідно п. 5.5 (формула розрахування процентів) договору. Забезпечення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, та сама квартира, що буде збудована, щодо яких встановлюється іпотека відповідно до іпотечного Договору. Іпотечний договір має бути укладений між банком і позичальником і посвідчений нотаріусом в приміщенні банку одночасно з укладенням цього договору (пункт 3.1 договору). Банк має право вимагати дострокового розірвання Договору, повернення кредиту, разом із сплатою процентів і передбачених договором неустойок, а також відшкодування збитків, завданих банку, у разі невиконання будь-якого з додаткових зобов`язань позичальника, передбачених підпунктами 4.4.10-4.4.12 пункту 4.4 розділу 4 договору, або у разі ненадання ним необхідних документів чи відомостей, або умисного подання неправдивих відомостей про себе. Вимога про дострокове повернення кредиту направляться позичальнику у письмовій формі та підлягає виконанню у повному обсязі протягом десяти календарних днів з дати її одержання або у інші строки, зазначені банком у листі-вимозі (пункт 4.1.10 договору про іпотечний кредит). Відповідно до пункту 4.1.11 Договору про іпотечний кредит банк має право задовольнити свої вимоги щодо виконання позичальником зобов`язань за цим договором за рахунок предмета іпотеки, або іншого забезпечення, яке може бути надане позичальником, в тому числі, застави майнових прав та іншого майна і грошових коштів позичальника (поручителів, майнових поручителів), у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або іпотекодавцем обов`язків за цим та іпотечним договорами або у випадку надання недостовірної інформації, що міститься в документах на отримання кредиту. Відповідно до пункту 4.4.3 Договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки, визначені договором, та повертати кредит відповідно до графіку повернення кредиту, що є додатком № 3 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. Згідно з пунктом 5.2 Договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язаний щомісячно, не пізніше 15 числа відповідного місяця платежу, сплачувати на рахунок банку проценти за фактичну суму та строк користування кредитними коштами, нараховані станом перше число місяця платежу. Проценти за користування кредитними коштами банк нараховує щомісячно з дати перерахування банком кредитних коштів. Нарахування процентів за поточний місяць банк здіснює в останній операційний день місяця. При розрахунку процентів кількість днів року приймається за 365 днів та у місяці за фактом (п.5.4 Договору). Пунктом 6.3 Договору встановлено, у випадках прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами та/або прострочення повернення кредиту, позичальник сплачує на рахунок банку пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на період прострочення, починаючи з наступної дати після дати сплати процентів за користування кредитом. Згідно з пунктом 6.6 договору про іпотечний кредит, сторони дійшли згоди, що в разі несплати позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом 3-х календарних місяців після настання строку сплати, банк має право (п.6.6.2), зокрема, задовольнити свої вимоги дострокового виконання основного зобов`язання за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог банку, що міститься в іпотечному договорі, в порядку, встановленому законодавством, а саме: а) організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між позичальником та будь-якою особою (покупцем); б) від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі (покупцю) на підставі іпотечного договору; в) набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань позичальника; г) звернути стягнення на предмет іпотеки - майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, шляхом повного виконання основного зобов`язання за договором за рахунок коштів внесених позичальником до ФФБ. Також, відповідно до пунктів 6.6.3, 6.6.4 Договору про іпотечний кредит, сторони домовилися, що в разі несплати позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом 3-х календарних місяців після настання строку сплати, банк має право, зокрема, звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пені та процентів за прострочку виконання позичальником своїх зобов`язань та інших платежів), а також суми необхідних витрат, пов`язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки. Звернутися до суду з позовом про припинення дії договору та дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пені та процентів за прострочку виконання позичальником своїх зобов`язань), а також суми необхідних витрат, пов`язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки, та іншого майна позичальника. Згідно з пунктом 6.8 договору про іпотечний кредит, у разі порушення позичальником основного зобов`язання або обов`язків за цим договором та/або за іпотечним договором банк направляє на адресу позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов`язання з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. 30 січня 2019 року [PERSON] подала заяву на ім`я голови правління АТ АКБ «Аркада» про перерахування наданих кредитних коштів в сумі 413 240,37 грн. на рахунок [NUMBER] «Транзитний рахунок за розрахунками фізичних осіб згідно з договорами про участь у ФФБ АТ АКБ «Аркада» в АТ АКБ «Аркада» (а. с. 25). Розпорядженням АТ АКБ «Аркада» від 30 січня 2019 року зобов`язано перерахувати з рахунку [NUMBER] кредитні кошти в сумі 413 240,37 грн згідно договору про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року у № 88141 на рахунок [NUMBER] «Транзитний рахунок за розрахунками фізичних осіб згідно з договорами про участь у ФФБ ПАТ АКБ «Аркада» (а. с. 28). Згідно з меморіальним ордером від 30 січня 2019 року № 1 АТ АКБ «Аркада» внесло 413 240,37 грн за договором про участь у ФФБ № 88141 від 28 січня 2019 року за рахунок кредиту [PERSON] за договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № № 88141 (а. с. 26). Додатковим договором від 24 жовтня 2019 року № 1 до Договору про іпотечний кредит АТ АКБ «Аркада» за згодою сторін договору, викладено пункт 2.2 договору про іпотечний кредит в такі редакції: «банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 30 січня 2019 року до 23 жовтня 2019 року в розмірі 14,00 % річних; на період з до 24 жовтня 2019 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5,00 % річних; починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 14,00 % річних. Всі інші умови договору залишено без змін» (а. с. 18). Додатковим договором від 30 липня 2020 року № 2 до договору про іпотечний кредит АТ АКБ «Аркада» і [PERSON] виклали пункт 2.2 Договору про іпотечний кредит в такі редакції: «банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 30 січня 2019 року до 23 жовтня 2019 року в розмірі 14,00 % річних; на період з 24 жовтня 2019 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5,00 % річних; на період з 01 липня 2020 року по 29 липня 2020 року в розмірі 14,00 % річних; з 30 липня 2020 року по 31 грдуня 2020 року в розмірі 4,75 % річних; починаючи з 01 січня 2021 року в розмірі 14,00 % річних. Всі інші умови договору залишено без змін» (а. с. 19). Додатковим договором про внесення змін та доповнень № 3 від 07 травня 2021 року до договору про іпотечний кредит № 88141 від 30 січня 2019 року банк проводить реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника за кредитним договором з дати підписання цього договору до 24 вересня 2023 року включно (п.1). Сторони погодили, що неустойка (штраф, пеня), право на яку виникло до моменту укладення цього додаткового договору, не застосовується у разі виконання позичальником умов реструктуризації, передбачених даним ддатковим договором (пункт 2). Позичальник не пізніше наступного дня після укладення цього додаткового договору зобов`язується сплатити банку кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі 20 398,18 грн. (пункт 3). Сторони домовились, що незважаючи на інші положення кредитного договору, на строк дії цього додаткового договору встановлюється процентна ставка за користуванням кредитом у розмірі 0,01 річних (пункт 4). Позичальник зобов`язаний щомісячно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачувати банку 2 800,00 грн (пункт 5.2) (а. с. 23,24). Додатковим договором про внесення змін та доповнень № 4 від 06 грудня 2021 року до договору про іпотечний кредит № 88141 від 30 січня 2019 року банк, предметом договору є внесення змін у зв`язку із змінною прізвища, ім`я, по-батькові [PERSON] на [PERSON] у реквізитах позичальника (а.с.22). 30 червня 2023 року між АТ АКБ «Аркада» і АТ «Таскомбанк» укладено договір № GL3N223724 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого до АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги, зокрема, за Договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141, укладеним між АТ АКБ «Аркада» і [PERSON] , реєстр договорів (а. с. 29-33) 16 січня 2024 року АТ «Таскомбанк» направив [PERSON] повідомлення-вимогу про повернення заборгованості, яка станом на 10 січня 2024 року становить 418 392,90 грн, з яких: 345 704,64 грн - основний борг; 5 746,32 грн - строкова заборгованість за процентами; 11 200,00 грн - прострочений основний борг; 55 741,74 грн - прострочена заборгованість за процентами (а. с. 38,39). Згідно з наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 10 червня 2024 року становить 439 143,46 грн, з яких: 356 904, 84 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 82 238,62 грн - заборгованість про процентам (в тому числі прострочена) (а. с. 34). Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу неналежного виконання відповідачкою умов договір про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов договору від 30 червня 2023 року № GL3N223724 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та відповідно до вимог статей 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а АТ «Таскомбанк» набуло статусу нового кредитора. Отже, АТ «Таскомбанк» набуло права вимоги до [PERSON] за Договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141, з подальшими змінами і доповненнями додатковими договорами від 24 жовтня 2019 року № 1, від 30 липня 2020 року № 2, від 07 травня 2021 року № 3, від 06 грудня 2019 № 4. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зважаючи на викладене вище, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредитних коштів та процентів за їх використання у строки, та в розмірі, визначеними договором. За умовами Договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки, визначені договором, та повертати кредит відповідно до графіку повернення кредиту, узгодженого сторонами в додатковому договорі; позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти шляхом поступового погашення своєї заборгованості за договором на рахунки в банку відповідно до графіку повернення кредиту (п.п. 4.4.3, 5.1 договору про іпотечний кредит). Однак, відповідно до розрахунків, умови договору щодо своєчасного повернення кредиту позичальником виконуються неналежним чином, сплата кредитної заборгованості не здійснюється, що свідчить про порушення графіку погашення заборгованості за договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд зауважує, що представником АТ «Таскомбанк» до позовної заяви додано належним чином засвідчені виписки з особового рахунку відповідача, які є первинними документами, а також розрахунок, що зроблений на підставі цих виписок (а.с. 34-37, 41-54) Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 і від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц). На підставі зазначених виписок, які відображають детальну інформацію про дату часткової сплати, розміри повернутих коштів, залишку заборгованості за кредитним договором, здійснено розрахунок заборгованості за договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року № 88141. Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки по особових рахунках, які додані до позовної заяви відповідають вимогам законодавства встановленим для первинних документів та є належними доказами заборгованості відповідача за договором. Про визнання умов договору свідчить і те, що між ПАТ АКБ «Аркада» і [PERSON] у період з 30 липня 202006 грудня 2021 року укладались додаткові договори до договору про іпотечний кредит, а також укладення між ними 17 червня 2021 року додаткового договору про внесення змін та доповнень № 6 до договору про іпотечний кредит, яким сторони узгодили реструктуризації кредитної заборгованості. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи зроблений на підставі зазначених первинних документів, будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачка суду не надала, як і не надано доказів щодо належного виконання умов кредитного договору. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит від 30 січня 2019 року 88141 у розмірі 413 240,37 грн. Позивачем правомірно нараховувались проценти, відповідно до пункту 2.2 договору про іпотечний кредит зі змінами, внесеними вищевказаними додатковими договорами № 1 від 24 жовтня 2019 року, № 2 від 30 липня 2020 року (а.с.18,19), в яких, визначено, що банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами. Слід зазначити, що зазначені додаткові договори, підписані відповідачкою та є чинними, а тому підлягають виконанню. Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать, що [PERSON] була обізнана про всі умови кредитного договору та прийняла їх як справедливі та прийнятні для себе. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку позичальника, проте відповідачка належним чином не виконує умови договору, яка зобов`язувалась виконувати та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно договору. Враховуючи викладене вище, не виконання відповідачкою законної вимоги банку та не повернення кредитних коштів та процентів, порушує права позивача. У пункті 7.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 755/13805/16-ц (провадження № 14-208цс21) зроблено висновок, що «вимозі про звернення стягнення на предмет іпотеки має передувати вимога про стягнення боргу, бо звернення стягнення на предмет іпотеки може бути одним зі способів виконання рішення суду про стягнення боргу». Позивач скористався правом на дострокове повернення боргу і звернувся до суду з цим позовом, що є належним і ефективним способом захисту порушеного права. Позивач не заявляє і не обґрунтовує вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до про задоволення позову у повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 6 587,15 грн, що документально підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 07 листопада 2024 року (а.с.79). Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ «Такскомбанк» сплачені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 6 587,15 грн. Враховуючи наведене, 4, 12, 13, 76-81, 89,141,247, 263-265, 279,354, суд

Outcome: approved