Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

представником позивача [PERSON] від імені та в інтересах позивача [PERSON] подано до Ірпінського міського суду Київської області вказану позовну заяву. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони 30.01.2016 зареєстрували шлюб, що підтверджує копія відповідного свідоцтва, долученого до позовної заяви. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2024 року шлюбні стосунки погіршилися, стійкий розлад подружніх стосунків призвів до того, що сторони разом до сьогоднішнього дня не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть. Діти проживають з відповідачкою, про що погоджено сторонами. У позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, суттєво відрізняються погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, почуття любові та поваги одне до одного втрачено, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити, шлюб, зареєстрований між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Білогруд О.О. Ухвалою судді від 07.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено до розгляду на 05.06.2025. 04.06.2025 до суду надійшло клопотання від [PERSON] , в якій вона зазначила, що з позивачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. З жовтня 2024 року припинили контакти на предмет можливого спільного проживання. Сторони мають різні погляди на подальше життя, шлюб виявився не вдалим, спільне сімейне життя стало неможливим через різні світогляди і накопичені розбіжності у поглядах стосовно основоположних сімейних цінностей та побудов сімейних відносин, які так і не вдалося подолати. У відповідача відсутні почуття до позивача, шлюб розпався остаточно, носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам сторін. Сторони мають спільних дітей, які проживають з відповідачкою. Надання строку на примирення не виправить ситуацію. [PERSON] також зазначила, що вказані обставини також підтверджує факт того, що вона також звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, просила врахувати вказані обставини та провести судове засідання 05.06.2025 за її відсутності, у разі подання позивачем додаткових документів, то відкласти з метою забезпечити її можливістю ознайомитися з вказаними документами. Ухвалою від 04.06.2025 клопотання представника позивача задоволено, допущено адвоката Герасимовську Н.М. до судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку. У судовому засіданні 05.06.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що обставини, викладені у позовній заяві станом на день розгляду справи не змінилися. Зауважила, що це повторна спроба у сторін розлучитися, [PERSON] звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в подальшому відкликав, однак примирення не відбулося, відновити шлюбні стосунки не вдалося. Оскільки відповідачка у своєму клопотанні фактично визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то представник позивача просила повернути позивачу 50% сплаченого судового збору при зверненні до суду. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Оскільки відповідачка звернулася до суду із заявою, в якій зазначила обставини, що фактично свідчать про визнання нею позовних вимог, додаткових документів та обставин стороною позивач подано не було, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення у справі. У судовому засіданні 05.06.2025 на підставі частини першої статті 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголошено, що рішення суду буде проголошено 09.06.2025 о 08:30. Фактичні обставини, встановлені судом. 30.01.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що 30.01.2016 складено відповідний актовий запис за № 37. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище - [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] . В період шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого17.03.2016), а [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого 06.02.2020). Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною першою статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 СК України). Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини другої статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до частини третьої статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з положеннями частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних відносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаємопорозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи його розірвання, тобто шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а примушування до шлюбу не допускається, враховуючи, що сторони ініціативи щодо примирення не проявили, як позивач так і відповідач наполягали на розлучені, взаємно просили строк на примирення не надавати, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідачка [PERSON] свою позицію щодо відновлення прізвища у заяві не висловлювала, тому, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, за відсутністю відповідного клопотання суд не може вирішувати таке питання у цій справі. Щодо судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подані позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що заява про визнання позову відповідачкою [PERSON] подана 04.06.2025, тобто до розгляду справи по суті, наявні підстави для повернення позивачу із державного бюджету 605,60 грн, що становить 50% від сплаченого ним судового збору, сплачених ним при зверненні до суду. З урахуванням наведеного‚ на підставі статей 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved