Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

21.08.2024 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат сплаченого відшкодування у розмірі 130 000 грн 00 коп., суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 1 430 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 01.10.2020 о 20:20 годині в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 4, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Toyota Auris, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої [PERSON] завдано матеріальну шкоду. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого забезпечена полісом № 144838150. В той час, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 06.01.2021 [PERSON] звернувся до позивача із відповідною заявою про страхове відшкодування. 28.01.2021 оцінювачем [PERSON] було складено звіт № 31/01/24 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, за результатами якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, становить 219 670 грн 22 коп. 08.02.2021 МТСБУ здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого у розмірі 130 000 грн 00 коп., у зв`язку з чим, на підставі ст. 1101 ЦК України, п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.08.2024 справу за підсудністю передано до Зміївського районного суду Харківської області. 17.09.2024 справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.09.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.10.2024. 18.10.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача підготовче засідання відкладене. 15.11.2024, 11.12.2024 за клопотаннями відповідача підготовче засідання відкладене, востаннє на 28.01.2025. 28.01.2025 за клопотання представника відповідача [PERSON] відкладено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13:00 годину 19.03.2025, того ж дня судовий розгляд відкладений у зв`язку з першою неявкою в судове засідання відповідача. 26.03.2025 представник відповідача [PERSON] надіслав листа, в якому повідомив, що 28.02.2025 було укладено угоду про розірвання договору про надання правової допомоги № б/н від 09.12.2024, отже він у цій справі вже не має повноважень. 13.05.2025 за заявою відповідача [PERSON] судовий розгляд відкладено на 04.06.2025, оскільки вона мала намір врегулювати спір з позивачем. 04.06.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Безверський Р. В. у клопотанні від 13.05.2025 просив прискорити розгляд справи, враховуючи відсутність заперечень проти позову відповідача, та ухвалити рішення, яким задовольнити позов. Відповідач [PERSON] , яка повторно не з`явилася в судове засідання, при цьому повідомлялася повістками, направленими рекомендованими листами, які були вручені 08.10.2024, 29.10.2024, 20.11.2024, (а. с. 41, 44, 49), а інший повернутий до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 69-71), на електронну пошту [INFO] (а. с. 76, 97), на мобільний телефон [NUMBER] (а. с. 87), не повідомила причин неприбуття до суду, заяв про відкладення судового розгляду не подавала. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не скористалася своїми цивільними процесуальними правами на подачу відзиву на позов та пояснень щодо суті спору; про необхідність подачі або витребування додаткових доказів, які мали б значення для вирішення цієї справи не заявляла, будь-яких інших клопотань, які б впливали на вирішення справи не подавав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] , не відкладаючи судовий розгляд. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2020 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наступних обставин: 01.10.2020 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 4, керуючи транспортним засобом Toyota Auris, реєстраційний номер [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, не переконалася в безпечності і порушила вимоги дорожньої розмітки 1.3 та при розвороті скоїла зіткнення з автомобілем Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , та з автомобілем BMW, реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 10.1, Р.34, п. 1.3 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а. с. 8). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Toyota Auris, реєстраційний номер [NUMBER] , не була застрахована (а. с. 9). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником транспортного засобу автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а. с. 12) Цивільно-правова відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди власника автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 144838150 від 28.12.2019 (а. с. 11). Власник автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до МТСБ України із заявою від 06.01.2021 про дорожньо - транспортну пригоду, яка мала місце 01.10.2020 в м. Київ по вул. В. Гетьмана. 4, з участю транспортного засобу Toyota Auris, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , під його керуванням (а. с. 10). За результатами огляду пошкоджень, оцінювачем [PERSON] було складено звіт № 31/01/21 від 29.01.2021 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, за результатами якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо - транспортній пригоді, складає 219 670 грн. 22 коп., з урахуванням ПДВ на складові частини, які підлягають заміні під час проведення ремонтних робіт (а. с. 17-21). На підставі довідки № 1 від 04.02.2021 про розмір відшкодування шкоди МТСБ України виплатило потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №889007 від 08.02.2021 (а. с. 14, 15). Крім того, платіжною інструкцією № 888741 від 03.02.2021 підтверджується, що позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило ФО-П [PERSON] 1 430 грн 00 коп. за послуги аварійного комісара (а. с. 16). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 25.07.2018), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 01.10.2020. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 25.07.2018), з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 25.07.2018), моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства. МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку. Згідно п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 25.07.2018), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 25.07.2018) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 25.07.2018) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; Положеннями п. п. "д" п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (редакції від 25.07.2018) передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Судом на підставі наявних у справі доказів, які відповідачем не спростовані, встановлено, що МТСБУ відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів" здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, в розмірі 130 000 грн 00 коп., а тому відповідно до положень статей 993, 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (редакції від 25.07.2018) позивач має право на відшкодування суми в розмірі 130 000,00 грн. за полісом № 144838150 від 28.12.2019 у межах понесених фактичних витрат та у межах ліміту страхового відшкодування в порядку регресу з відповідачки, яка згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва № 760/25887/20 від 22.12.2020 визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (редакції від 25.07.2018) МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно п. 3 Порядку залучення МТСБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 23.02.2006 №5417, залучення представника МТСБ України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБ України. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої особою, винною у ДТП. Позивачем доведено факт залучення та понесення витрат на отримання послуг аварійного комісара в розмірі 1 430 грн 00 коп., що підтверджується виконаним комісаром звітом №31/01/21 від 29.01.2021 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, та платіжною інструкцією №888741 від 03.02.2021. За таких обставин, позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп (а. с. 6)

Outcome: approved