Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 06.09.2014 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, в якому в них народилась донька - [PERSON] . 27.10.2021 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/17142/21 шлюб, укладений між ним та [PERSON] розірвано. Починаючи з березня 2019 року донька [PERSON] фактично проживає з ним, своїм батьком у [ADDRESS] . Зокрема, він з донькою проживає разом без Відповідача за вищевказаною адресою. Донька [PERSON] на даний час відвідує школу. Увесь виховний/навчальний процес забезпечую саме він. Мати участі у навчальному/виховному процесі доньки не приймає. Вважає, що він, як батько дитини, зарекомендував себе з позитивної сторони, займається навчальним процесом доньки, стимулює інтерес дитини до навчання та подальшого розвитку дитини. Відповідач з березня 2019 року проживає окремо від доньки, на даний час має іншу сім`ю та виховує дитину, яка народилася у листопаді 2023 року. Таким чином, він займається вихованням доньки [PERSON] , її матеріальним утриманням, розвитком здібностей та усім іншим. З врахуванням наведеного позивач просить: визначити місце проживання дитини, доньки - [PERSON] [INFO] разом з її батьком - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 18.03.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області замість органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти визначення місця проживання доньки [PERSON] разом з батьком. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подали до суду висновок органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] з 06.09.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/17142/21 від 27.10.2021 року В шлюбі у них народилась донька: [PERSON] [INFO] . [PERSON] \~та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки в/ч [NUMBER] від 15.03.2025р. солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 05.07.2024 року, за контрактом. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 07.04.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] разом з її батьком - [PERSON] , [INFO] .. Вищевказані обставини підтверджуються: копією паспорта [PERSON] серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; витягами з реєстру територіальної громади від 13.01.2025р., 17.03.2025р.; висновком органу опіки та піклування Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 07.04.2025 року; витягом з рішення виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 10.04.2025 №2. Згідно з частинами 2, 8, 9\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~ Статтею 160 СК України\~передбачено, що \~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до 161\~СК України, \~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.19 ч.ч.5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. В судовому\~засіданні встановлено,\~що між\~ [PERSON] \~та [PERSON] відсутній спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , оскільки вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дитини з батьком. Крім того, з висновку органу опіки та піклування вбачається, що і сама дитина [PERSON] висловила бажання проживати з батьком. Мати повідомила, що донька проживає з батьком на постійні основі. Отже, ні позивач, ні відповідачка не заперечують проти того, щоб їх дитина [PERSON] і надалі залишалися проживати з батьком [PERSON] . Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності спору між сторонами, порушення чи оспорювання його прав відповідачем щодо визначення місця проживання їх спільної дитини. За встановлених обставин у суда відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом існував спір про визначення місця проживання дитини. З позовної заяви та додадиних до неї матеріалів вбачається, що дитина фактично проживала і проживає разом з ним, при цьому мати дитини не вимагає від батька дитини змінити її місце проживання та не заперечує щодо подальшого такого проживання дитини з батьком. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed