Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

10.03.2025 представник позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернувся до Вишгородський районний суд Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 41715,02 грн та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.05.2024 відбулась дорожньо-транспортна пригода по вул. Дніпровська у м. Києві, у районі будинку №1/1 з вини [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «SEAT», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник авто [PERSON] ). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування. У зв`язку із ДТП МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 39585,02 грн., а також оплатило послуги з визначення розміру збитку на суму 2130 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. (а.с. 33-34) Представник відповідача адвокат Коломієць І.О. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника позивача, зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. (а.с. 49) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.04.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Відповідно до копії постанови Оболоннського районного суду м. Києва від 16.07.2024 у справі «756/7642/24, 30.05.2024 о 10:49 год. [PERSON] керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Києві по вул. Дніпровська, у районі будинку № 1/1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, під час виконання розвороту не надав перевагу у русі, унаслідок чого здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом легковим автомобілем марки «SEAT», моделі «CORDOBA», реєстраційний номер [NUMBER] . Унаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 7-9) Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ «Моторно транспортне страхове бюро України), на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, не був застрахований. (а.с. 10) Відповідно до заяви від 17.06.2024 до позивач звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією та виплату страхового відшкодування. (а.с. 11) Згідно з наказом №3.1/15889 від 22.08.2024, платіжною інструкцією №925321 від 22.08.2024 позивач на підставі наказу №3.1/15889 від 22.08.2024 здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 39585,02 грн. (а.с. 15-16) Відповідно до рахунку на оплату №218 від 15.07.2024 та платіжної інструкції №924478 від 08.08.2024 позивач здійснив оплату послуг експерта з визначення розміру збитків, завданих внаслідок ДТП. (а.с. 16-17) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, iншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Із постанови Оболонського районного суду міста Києва судом встановлено факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.05.2024, та цей факт не підлягає доказуванню. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, не був застрахований. Потерпілий звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 39585,02 грн. Також позивач поніс витрати на встановлення розміру відшкодування потерпілому в розмірі 2130 грн. Враховуючи те, що вина відповідача встановлена постановою Оболонського районного суду міста Києва, з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, МТСБУ відшкодувало шкоду потерпілому [PERSON] , який являється власником пошкодженого транспортного засобу, відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 41715,02 грн вартості відновлювального ремонту (вартості матеріального збитку) завданого власнику автомобіля «SEAT», моделі «CORDOBA», д.н.з. [NUMBER] , з врахування сплачених відповідачем 2130 грн за визначення розміру збитків. Щодо розстрочки виконання рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 29.05.2025 до суду надійшла заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду, у якій просив розстрочити йому виконання рішення суду щодо стягнення з нього на користь позивача 41715,02 грн терміном на 12 місяців, обґрунтовуючи тим, що він повністю визнає позовні вимоги, не має можливості сплатити одним платежем усю суму відшкодування у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та проблемами зі станом здоров`я. На підтвердження вказаних доводів надав суду пенсійне посвідчення № [NUMBER] , довідку про доходи №0337 7239 3713 9326 від 21.05.2025, копію трудової книжки серії [NUMBER] , висновок лікаря-офтальмолога від 28.03.2025 та консультативний висновок спеціаліста від 18.02.2025 (а.с. 52-56) Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про розстрочення виконання рішення. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до платіжної інструкції №3940 від 18.02.2025 року, позивачем сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., 50 % судового збору складає 1514 грн. (а.с. 4) У зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог, на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, інші 50 відсотків сплаченого судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved