Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між позивачем та відповідачем у справі було укладено кредитні договори, а саме: 18.01.2021 року кредитний договір 2001794700601 за яким позичальнику видано кредит в сумі: 25 137 грн., 28.09.2022 року кредитний договір № 1010586386, за яким позичальнику видано кредит в сумі: 21 680, 22 гривень, 28.09.2022 року кредитний договір № 1010586381, за яким позичальнику видано кредит в сумі: 28 723, 57 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 рік за вищевказаними кредитним договорами становить - 102 915, 08 гривень. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року (суддя [PERSON] ) відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено дату і час судового засідання. Згідно ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 18 березня 2025 року № 541/0/15/25 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Суворовського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» суддю [PERSON] відраховано зі штату Суворовського районного суду м. Одеси. При повторному автоматизованому розподілі, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. В судове засідання призначене сторони до суду не з`явились, про час місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача до суду не з`явився, разом з цим прохальна частина позовних вимог містить в собі пункт 3 щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача, згідно якої представник зазначив, що не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.7). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.23-24). Відповідач про причини не явки суд не повідомив, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався, а тому у суду не має підстав для відкладення слухання справи. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено три кредитних договори, а саме: 18.01.2021 кредитний договір №2001794700601, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 25137 грн.; 2. 28.09.2022 кредитний договір №1010586386, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 21680.22 грн.; 3. 28.09.2022 кредитний договір №1010586381, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 28723.57 грн.; (копії кредитних договорів додаються). Матеріалами справи встановлено, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 склала: По кредитному договору від 18.01.2021 № 2001794700601 - 42 082,12 грн. з яких: 25 136,06 грн. - заборгованість за кредитом; 16 946,06 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. По кредитному договору від 28.09.2022 № 1010586386- 26 166, 18 грн., з яких: 21 680,22 грн. - заборгованість за кредитом; 4.15 грн. - заборгованість процентами; 4 481,81 грн. - заборгованість за комісією; По кредитному договору від 28.09.2022 № 1010586381- 34 666,78 грн., з яких: 28 723,57 грн. - заборгованість за кредитом; 5.19 грн. - заборгованість процентами; 5 938,02 грн. - заборгованість за комісією; Таким чином, встановлено, що загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала - 102 915,08 гривень. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001794700601 від 18.01.2021р, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Акцепт, як беззастережна згода (виражена прямо або непрямим способом шляхом виконання певних дій, які свідчать про бажання укласти договір. Стаття 642 Цивільного кодексу України передбачає, що акцептом є відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття. Коли пропозиція надається, відбувається оферта, яка приймається (акцепт) або скасовується іншою стороною договору. При цьому, якщо друга сторона відмовляється від договору на запропонованих умовах, але при цьому пропонує свої умови (формулює нову оферту), перша сторона може погодитися укласти договір (акцепт). Приймаючи пропозицію або формулюючи зустрічну пропозицію, сторони вже створюють для себе юридичні наслідки. Зазначені обставини щодо підписання Акцепту та Оферти підтвердженні матеріалами справи. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином, з огляду на досліджені письмові докази судом встановлено, що позивач належним чином виконав зобов`язання за кредитним договором, надав відповідачу в користування кредитні кошти, також судом встановлено, що відповідач допустив порушення умов договору, грошові кошти у визначений строк не повернула, порушив графік погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). За приписами ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За приписами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договору, надано відповідачеві кредитні кошти, також, матеріалами справи встановлено, що відповідач грошові кошти по кредитному договору використала, однак порушила умови повернення та сплати відсотків, а відтак позовні вимоги є доведеними та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved