Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

На підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.01.2025 року про передання справи за підсудністю надійшла позовна заява, в якій представник позивача Паладич А.О. просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 3000022532 від 24.04.2024 року у розмірі 14 782,26 грн. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 14 782,26 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.04.2024 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000022532 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору, АТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 14 150,00 грн. на принципах поворотності, платності, строковості. Відповідно до п. 1.2 Договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі 40,00 % річних. Представник позивача зазначає, що банк свої зобов`язання за умовами договору виконав, надавши позичальнику кредитні кошти, однак відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасно платежі у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 23.10.2024 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак відповідачем вимога позивача не виконана та сума заборгованості не погашена, чим порушені права позивача. Станом на час подання позовної заяви, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 3000022532 від 24.04.2024 року в розмірі 14 782,26 грн., яка складається з наступного: 13854,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 927,65 грн. - заборгованість по відсотках. Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на відому адресу місця реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялась на відому адресу місця реєстрації відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив справу слухати за відсутності представника банку та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.04.2024 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000022532 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 кредитного договору, АТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 14150,00 грн. на принципах поворотності, платності, строковості. Надання кредитних коштів на вказану суму підтверджується меморіальним ордером. Відповідно до п. 1.2 Договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі 40,00 % річних. Відповідно до умов кредитного договору, повернення кредиту, сплата процентів, та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно з графіком платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 552 ЦК України сплата (передання)\~неустойки не\~звільняє боржника\~від виконання\~свого обов`язку\~в натурі,\~а також не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив свої зобов`язання, встановлені умовами кредитного договору № 3000022532 від 24.04.2024 року, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором перед АТ «ОТП Банк» становить 14 782,26 грн., яка складається з наступного: 13854,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 927,65 грн. - заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання вказаної позовної заяви, позивачем сплачена сума судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved