Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до суду до відповідача\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання кредиту 491025794 від 25.05.2020 року у сумі 47291,27 грн. , яка складається із: тіла кредиту в розмірі 31023,58 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 16267,69 грн., судовий збір в сумі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9200 грн. Зазначає про те, що відповідно до умов вказаного договору АТ «Альфа банк» надав позичальнику кредит у сумі 31023,58 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.09.2021 року у нього виникла заборгованість у сумі 47291,27 грн., яка складається із: тіла кредиту в розмірі 31023,58 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 16267,69 грн. 20.09.2021 року між АТ « Альфа банк» та ТОВ « Фінансова компанія « Еліт фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача. До цього часу наявну заборгованість відповідачем не погашено. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження, але відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до умов договору про надання кредиту 491025794 від 25.05.2020 року АТ «Альфа банк» надав [PERSON] кредит у сумі 31023,58 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. Вказаний договір був укладений в електронній формі відповідно до Закону України « Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст.\~5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно\~ст.\~8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст.ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору та В свою чергу позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору позики. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.09.2021 року у нього виникла заборгованість у сумі 47291,27 грн., яка складається із: тіла кредиту в розмірі 31023,58 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 16267,69 грн. 20.09.2021 року між АТ «Альфа банк» та ТОВ « Фінансова компанія «Еліт фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача. До цього часу вказану заборгованість відповідачем не погашено. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1\~ст. 634 ЦК України). Частина 2\~ст. 638 ЦК України\~передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1, ч. 2\~ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст.ст.525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку про винесення рішення та задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до\~ [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання кредиту 491025794 від 25.05.2020 року у сумі 47291,27 грн. , яка складається із: тіла кредиту в розмірі 31023,58 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 16267,69 грн. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року, договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року на загальну суму 9200 грн. Згідно ч.1\~ст. 137 ЦПК України\~: витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Враховуючи вищевикладене ,складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, розмір задоволених позовних вимог, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 9200 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved