Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибанов Д.В. звернувся до\~Шевченківського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~вищезазначеною позовною\~заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 77169488. За умовами договору позики, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги та погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті фінансової установи, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, у тому числі й право вимоги до відповідача за вказаним договором позики. Відповідач належним чином зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 35 729,10 грн., яка складається з наступного: 18 000 грн. за основною сумою боргу, 17 729,10 грн. за відсотками. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 77169488 в сумі 35 729,10 грн. та судові витрати. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 06.06.2025 заяву представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення. Ухвалою суду від 02.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви була направлена судом поштою за зареєстрованим місцем проживання. 25.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Волошиної Є.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник позивача заявляє про застосування позовної давності та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Договір позики, який укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем є договором споживчого кредиту. Відповідно до Договору та Додатку № 1 до нього, сума позики становить 18\~000 грн. та відсотки за користування кредитом становлять 3761,10 грн., всього 21 761,10 грн. Однак, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості 35 729,10 грн., яка складається з наступного: 18 000 грн. сума кредиту, 17 729,10 грн. заборгованість за відсотками. Однак, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості за відсотками на підтвердження заявлених вимог. Вважає, що сума відсотків чітко визначена договором в розмірі 3761,10 грн. Позовна заява подана 06.05.2025, тому існують підстави для застосування строку давності. 30.06.2025 від представника позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на наступне. Зазначає, що відповідач мав право подати свій розрахунок, однак даним правом не скористався. Умови щодо нарахування відсотків були визначені сторонами під час укладення договору позики. Щодо застосування строку позовної давності заперечує, оскільки вважає, що строк позовної давності було продовжено на період дії карантину, а після - до закінчення воєнного стану. Встановлені судом обставини. 16.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладений договір позики № 77169488 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого сума позики склала 18\~000 грн. строком на 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99% (п.2.1-2.3). Умовами договору визначено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Додатком до договору є Таблиця обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно з якою сума відсотків за користування кредитом складає 3761,10 грн., сума кредиту - 18\~000 грн.. Договір з додатком підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.6). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось передати (відступити) ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. (а.с.7-8). Згідно з Реєстром боржників № 11 від 27.10.2023, позивач отримав право вимоги до відповідача за договором позики № 77169488 (а.с.12,75). Судом досліджено платіжну інструкцію № 20397 від 31.10.2023 щодо здійснення розрахунку за договором факторингу (а.с.76). 28.07.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу, якою внесені зміни до п.1.3 Договору щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги ( а.с.9). Згідно з додатковою угодою № 7 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, викладено п.9.1 Договору в новій редакції, за змістом якої договір пролонгується на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін не виявила бажання його розірвати (а.с.74). 27.10.2023 укладено додаткову угоду № 12 до договору факторингу щодо загальної суми прав вимоги (а.с.10). 27.10.2023 складений акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.11). Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 77169488 від 16.12.2021 за період з 27.10.2023 по 31.03.21025, сума заборгованості відповідача складає 35729,10 грн., з яких 18\~000 грн. за тілом кредиту, 17\~729,10 грн.- за відсотками (а.с.13). Нормативне обґрунтування. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Висновки суду. Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Дослідженими судом доказами підтверджено факт укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] договору позики №77169488 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Зазначений факт не оспорений відповідачем, крім того представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає про укладення даного договору. Договір позики укладений в електронній формі, з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами зазначеного договору позики відповідач отримав у позику грошові кошти в сумі 18\~000 грн. строком на 30 днів (з 16.12.2021 по 15.01.2022) та зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити відсотки за фіксованою процентною ставкою 1,99%. Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком до укладеного договору позики, розмір відсотків в межах строку кредитування становить 3761,10 грн. Між тим, позивачем заявлено вимоги про стягнення відсотків в сумі 17729,10 грн., які нараховані за період з 27.10.2023 по 31.03.2025, як вбачається з долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості складеного представником ТОВ «ФК «ЄАПБ». Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Аналіз розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за договором позики свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Матеріали справи не містять доказів щодо продовження строку дії договору позики та користування відповідачем грошовими коштами понад строк кредитування. Позивачем підтверджено отримання права вимоги до відповідача за договором позики № 77169488 від 16.12.2021 на підставі укладеного договору факторингу та додаткових угод до нього. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним договором позики в розмірі 21\~761,10 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 18\~000 грн. та відсотків в межах строку кредитування в сумі 3761,10 грн. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню частково. Що стосується застосування строків давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов. Таким чином,

Outcome: partial