Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Сторона позивача 08.04.2025 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні онука [PERSON] , [INFO] та визначити спосіб участі сторони позивача у спілкуванні та вихованні онука, а саме без участі відповідачки кожна субота місяця з 15:00 год. до 18:00 год. з урахуванням графіка дитини, з можливістю супроводження онука на заняття, які заплановані на той день і час; право спілкування бабусі з онуком мобільним/інтернет зв`язком у вільний від занять час, кожен день; спільний відпочинок у шкільні канікули дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що між її сином [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який розірвано 24.06.2021 рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/3535/21. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час син позивача мешкає в Республіці Словаччина та щомісячно направляє відповідачці грошові перекази для утримання їх сина. Як зазначає в позові позивач відповідач постійно відмовляє їй у зустрічі з онуком, чинить позивачці перешкоди, що порушує не тільки її права, а і права онука на спілкування з бабусею, а тому позивачка вимушена звернутися в суд для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 09.04.2024 позов залишено без руху і надано стороні позивача строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 11.04.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Зобов`язано Службу у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради надати висновок щодо способу участі [PERSON] у вихованні онука. 10.06.2025\~представник Служби\~у справах\~дітей адміністрації\~Заводського району\~Миколаївської міської\~ради Фролова К.В. надала в підготовчому судовому засіданні висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про участь баби у вихованні внука №14796/02.02.01-22/03/14/25 від 04.06.2025 за яким повідомлялось, що дитина проживає з матір`ю, сторони спору 29.05.2025 були присутні на засіданні комісії де розглядалось питання участі відповідача у вихованні онука [PERSON] , [INFO] орган опіки вважає доцільним усунути перешкоди відповідачу у вихованні онука та встановити наступний графік: кожної суботи місяця з 10:00год до 19:00год, з поверненням дитини до постійного місця проживання, також не чинити перешкод у спілкуванні баби та дитини засобами мобільного зв`язку. Сторона позивача в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, а саме просили визначити порядок спілкування з онуком згідно запропонованого у висновку органу опіки та піклування. Відповідач в судовому засіданні визнала уточнені позовні вимоги. Представник Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради Фролова К.В., в судовому засіданні надала до суду висновок органу опіки та піклування, та просила його врахувати при розгляді справи. Вислухавши сторони, представника третьої особи, оцінивши наведені доводи за наявними матеріалами справи, перевіривши їх, заслухавши сторін, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2021 встановлено обставини укладення між [PERSON] та [PERSON] шлюбу [INFO] сина [PERSON] , [INFO] , однак за фактом припинення шлюбних відносин суд шлюб розірвав. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.04.1991. Таким чином, позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] і відповідно бабусею по відношенню до онука [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом з відповідачем у вказаній квартирі мешкає спільний син/онук [PERSON] , [INFO] . Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25.11.2014, п. 108). Також ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05.03.2019, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23.07.2019 у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.04.2021 у справі №\~638/12278/15\~(провадження № 61-14491сво20). При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом. Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19.05.2022 у справі №\~607/9336/20\~(провадження № 61-20367св21), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Так, статтею 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З дослідженої судом сукупності доказів встановлено, що відповідачкою чиняться перешкоди позивачеві у вихованні та спілкуванні із онуком, що позивач [PERSON] , яка є бабою дитини [PERSON] і має рівні з відповідачкою [PERSON] права щодо участі у житті онука, у його вихованні, спілкуванні з ним, позбавлена можливості рівноцінно реалізувати свої права, на повноцінне спілкування з онуком. Відповідно до висновку висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про участь баби у вихованні внука №14796/02.02.01-22/03/14/25 від 04.06.2025 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] мешкає з матір`ю яка піклується про нього. За словами позивачки, мати перешкоджає їй, як бабі спілкуватися з внуком, тому вона звернулася для вирішення даного питання в судовому порядку. Спеціалістами Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради проведено бесіди з позивачкою та відповідачкою, в ході яких мати та баба просять встановити графік спілкування з дитиною, оскільки не знаходять порозуміння. Виходячи з інтересів дитини орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним усунути перешкоди бабі [PERSON] у вихованні внука [PERSON] , [INFO] , дотримуючись виключно інтересів дитини, стану здоров`я, бажання дитини на спілкування та встановити наступний графік спілкування баби з внуком: кожної суботи місяця з 10:00 год до 19:00 год, з поверненням дитини до постійного місця проживання, також не чинити перешкод у спілкуванні баби та дитини засобами мобільного зв`язку. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, запропонованим графіком спілкування баби з онуком, що підтримано сторонами, оскільки такий порядок відповідає принципу рівності баби у реалізації свого права вільно спілкуватись із онуком та брати участь у його вихованні, відповідає меті налагодження доброзичливих та довірчих стосунків між бабою та онуком. Таким чином враховуючи вік дитини, встановлений зв`язок дитини з матір`ю та батьком, необхідний ступінь участі у вихованні батьків та бабусі, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне підтримати висновок органу опіки та піклування і визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дитиною [PERSON] , [INFO] , бабусі [PERSON] . Суд також вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що зміни до встановленого судом графіку можуть вноситись за їх спільної згоди шляхом проведення переговорів. Рішення суду не позбавляє сторін можливості самостійно визначитись з іншими способом та порядком їх участі у вихованні дитини/онука. На підставі викладеного,

Outcome: approved