Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У січні 2025 позивач через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну прізвища дитини без згоди батька. Позов обгрунтовано тим, що 01.02.2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.02.2021 року було стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2021 року і досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.09.2021 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» від 17 лютого 2022 року № 73 відповідачу було встановлено наступний порядок спілкування із сином: щовівторка або щочетверга відповідно до графіка роботи батька з 10.00 год до 12.00 год., спілкування має відбуватись у присутності матері, за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей зазначеного віку. 22.09.2023 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] ( [PERSON] ) (прізвище при укладенні шлюбу позивачка не змінювала). Від цього шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , з урахуванням його віку та того, що відповідач не бачився із ним майже 3 роки, перестав сприймати його як рідного батька. Натомість, хлопчик починає вважати батьком нинішнього чоловіка позивачки [PERSON] , з яким проживає в одній сім`ї, який дбає про нього, займається його вихованням та утриманням. Цей факт, зокрема, підтверджено у психологічному висновку від 04.12.2024 року, де зазначається, що «при бесіді [PERSON] описує своїх членів сім`ї: тато [PERSON] , мама [PERSON] , він ( [PERSON] ) та братик [PERSON] їх же він зображує на малюнку у проективній методиці «Малюнок сім`ї». Також при бесіді [PERSON] розказує що грав з татом [PERSON] в іграшки. При показі двох фотокарток, де на першій зображений [PERSON] , на другій [PERSON] , [PERSON] показав на фото з [PERSON] і назвав його татом а на фото, де зображений [PERSON] , назвав його «Дядьою» Щодо дійсності фотокарток, то [PERSON] надала копії паспортів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджують осіб, зображених на фотокартках». Різні прізвища у позивачки [PERSON] та її сина [PERSON] породжують ряд незручностей, необхідно додатково пояснювати чому в них різні прізвища, долучати додаткові документи, що призводить до прикладання додаткових зусиль для організації життя. Згоду відповідача на зміну прізвища сина отримати неможливо, оскільки він вже більше 2 років не відвідує сина, а тому позивачка змушена звернутись до суду. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що дійсно шлюбні відносини між Відповідачем та Позивачкою припинились в лютому 2021 року, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.09.2021 року шлюб між ними було розірвано. Малолітній син Сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , залишився проживати з матір?ю - [PERSON] . Після розірвання шлюбу у Позивачки та Відповідача склалися напружені відносини, в тому числі щодо участі останнього у вихованні спільного сина. Вказане стало причиною, звернення Відповідача до органів опіки та піклування з метою визначення часу для побачення з сином. Відповідач весь час намагається турбуватися та цікавиться розвитком свого сина [PERSON] , дбати про нього, прагне зустрічатися та спілкуватись з сином, попри всі перешкоди, які створює матір дитини - [PERSON] . Він також бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, а тому твердження про ухилення Відповідача від виконання своїх батьківських обов?язків відносно сина [PERSON] та вимога змінити прізвище дитини є безпідставними та необґрунтованими. Представник позивача подала відповідь на відзив, просить позов задовольнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволенню позову заперечував з підстав зазначених у відзиві. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.02.2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) між сторонами було зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судовим наказом Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.02.2021 року стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2021 року і досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.09.2021 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» від 17 лютого 2022 року № 73 відповідачу було встановлено наступний порядок спілкування із сином: щовівторка або щочетверга відповідно до графіка роботи батька з 10.00 год до 12.00 год., спілкування має відбуватись у присутності матері, за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей зазначеного віку. 22.09.2023 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] ( [PERSON] ) (прізвище при укладенні шлюбу позивачка не змінювала). [INFO] народився син [PERSON] . Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 08.01.2025 року № 01-14/25 батько [PERSON] з травня 2023 року до адміністрації закладу не звертався з письмовим зверненням про надання інформації про стан здоров`я сина. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» від 03 серпня 2023 року № 497 позивачці було відмовлено у наданні дозволу на зміну прізвища малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про доходи №141/124/21/01-2025 від 10.02.2025 з заробітної плати відповідача щомісячно відраховуються кошти в сумі від 7000 до 9000 грн для сплати аліментів на утримання сина. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 145 Сімейного кодексу України\~прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частинами третьою, п`ятою\~статті 148 Сімейного кодексу України\~передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тлумачення частини п`ятої\~статті 148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15.08.2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.03.2024 року в справі №334/5187/22. Постанова Верховного Суду від 30.04.2020 року в справі №759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.1 ст.15, ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи між Позивачем та Відповідачем існує конфлікт та непорозуміння щодо участі у вихованні [PERSON] , проте, наявність такого конфлікту не може бути підставою для зміни прізвища дитини. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що зміна прізвища [PERSON] буде відповідати найкращим інтересам дитини, а тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed