Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Короткий зміст\~позовних вимог. 05 травня 2025 року до суду надійшов позов [PERSON] , поданий його представником адвокатом Мацко М.А., до Всеукраїнської громадської організації «Федерація хокею України», в якому просили: 1) Визнати недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію інформацію щодо [PERSON] , яка [INFO] була поширена Всеукраїнською громадською організацією «Федерація хокею України» на власному офіційному веб-порталі в мережі Інтернет: [INFO] (в розділі «Новини») під найменуванням «Дисциплінарний комітет призупинив повноваження сімох членів Ради ФХУ», за посиланням [INFO] , яка містила\~недостовірну інформацію,\~а саме: «Президент Федерації Георгій Зубко, враховуючи вимогу військовослужбовця Збройних Сил України, в якому повідомлено про\~антиукраїнську діяльність членів Ради Федерації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , почесного президента\~Федерації [PERSON] , члена Федерації [PERSON] , а також суспільний розголос та стурбованість громадськості, звернувся до Дисциплінарного комітету з листом від 17 липня 2024 року, в якому просив розглянути дані обставини. Враховуючи триваючу повномасштабну збройну агресію російської федерації проти України та абсолютну повагу до позиції військовослужбовців, наявність в керівних органах Федерації осіб, які можуть потенційними зрадниками країни, є недопустимим. Це може нанести непоправну шкоду репутації та авторитету Федерації. З перших днів війни Федерація зайняла чітку проукраїнську позицію, засуджує дії агресора, системно домагається відсторонення країн-терористів від будь-якої діяльності в хокеї, члени організації захищають країну на фронті, а будь-які прояви антиукраїнської позиції піддаються осудженню та щодо них вживаються заходи. Дисциплінарний комітет дійшов висновку, що в цій ситуації існують підстави для прийняття рішення про тимчасове відсторонення зі збереженням місця в Раді до завершення перевірки та винесення остаточного рішення у дисциплінарному провадженні від посади члена Ради Федерації хокею України таких осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Слід зауважити, що не зважаючи на тимчасове відсторонення деяких її членів Рада Федерації залишається правомірним органом і має достатню кількість чинних членів для ухвалення рішень в рамках чинного статуту. Найближче засідання Ради Федерації заплановане на 14:00 19 липня 2024 року». 2) Зобов`язати Всеукраїнську громадську організацію «Федерація хокею України» не пізніше п`яти днів з дня набрання рішенням суду законної сили у даній справі, спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення резолютивної частини судового рішення під заголовком "Спростування" тим же шрифтом і на тому ж місці веб-сторінки, де містилася публікація на сайті: [INFO] . 3) Стягнути з Всеукраїнської громадської організації «Федерація хокею України» на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 липня 2024 року Всеукраїнською громадською організацією «Федерація хокею України» на власному офіційному веб-порталі в відкритій мережі Інтернет:https://fhu.com.ua було розміщено публікацію в розділі «Новини» під найменуванням «Дисциплінарний комітет призупинив повноваження сімох членів Ради ФХУ», яка містила інформацію наступного змісту: «Президент Федерації Георгій Зубко, враховуючи вимогу військовослужбовця Збройних Сил України, в якому повідомлено про антиукраїнську діяльність членів Ради Федерації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , почесного президента Федерації [PERSON] , члена Федерації\~ [PERSON] ,\~а також\~суспільний розголос\~та стурбованість\~громадськості,\~звернувся до\~Дисциплінарного комітету\~з листом\~від 17 липня 2024 року, в якому просив розглянути дані обставини. Враховуючи триваючу повномасштабну збройну агресію російської федерації проти України та абсолютну повагу до позиції військовослужбовців, наявність в керівних органах Федерації осіб, які можуть потенційними зрадниками країни, є недопустимим. Це може нанести непоправну шкоду репутації та авторитету Федерації. З перших днів війни Федерація зайняла чітку проукраїнську позицію, засуджує дії агресора, системно домагається відсторонення країн-терористів від будь-якої діяльності в хокеї, члени організації захищають країну на фронті, а будь-які прояви антиукраїнської позиції піддаються осудженню та щодо них вживаються заходи. Дисциплінарний комітет дійшов висновку, що в цій ситуації існують підстави для прийняття рішення про тимчасове відсторонення зі збереженням місця в Раді до завершення перевірки та винесення остаточного рішення у дисциплінарному провадженні від посади члена Ради Федерації хокею України таких осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Слід зауважити, що не зважаючи на тимчасове відсторонення деяких її членів Рада Федерації залишається правомірним органом і має достатню кількість чинних членів для ухвалення рішень в рамках чинного статуту. Найближче засідання Ради Федерації заплановане на 14:00 19 липня 2024 року». Вказані інформація є недостовірною з врахуванням тих умов і надважких реалій, в яких наразі перебуває вся країна, починаючи з початку повномасштабного вторгнення країни-терориста. Окрім того, дана інформація є явно провокативною, містить негативне забарвлення в контексті триваючої війни щодо [PERSON] та спотворює його образ, як публічного діяча та почесного президента Федерації хокею України. Вказана інформація\~розповсюджена невизначеному\~колу осіб,\~є не\~тільки недостовірною,\~а й\~образливою для\~ [PERSON] , який очолював Федерацію хокею України з грудня 2006 року (після того тричі переобирався на цю посаду), був визнаний особою, яка зробила «видатний внесок в ІІНF і міжнародний хокей» та, відповідно, отримав найвищу із можливих, відзнаку від Міжнародної федерації хокею - Раиl Lоісq Аward. [PERSON] не має жодних зв`язків ані із країною-терористом, ані з юридичними/фізичним особами, які перебувають під дією міжнародних/українських санкцій, а поширення даної інформації принижує честь та гідність [PERSON] , безпосередньо негативно впливає на його ділову репутацію та завдає шкоди. Крім того, вказана публікація було розповсюджена рядом інших українських МЕДІА та ЗМІ, зокрема в наступних Інтернет ресурсах. Викладена інформація ВГО «Федерація хокею України» в публікації від 19.07.2024 року щодо антиукраїнської діяльності [PERSON] є недостовірною, ґрунтується на неправдивій і недоведеній інформації та перекручених обставинах, що спростовується відсутністю будь-якого рішення будь-якого органу на території України та поза її межами, міжнародних інстанцій щодо встановлення факту причетності до фактів прямого або опосередкованого підтримання будь-яким чином вторгнення країни-терориста в Україну, або виправдання такого вторгнення, та/або контактування з особами, які прямо або опосередковано підтримують вторгнення країни-терориста в Україну та/або виправдовують таке вторгнення; відсутністю будь-яких доказів, що надають змогу встановити дії, що можуть бути розцінені як антиукраїнські або такі, які спрямовані на шкоду інтересам держави Україна, її народу в цілому та/або конкретній особі. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиції учасників справи в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Мацко М.А. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач Всеукраїнська громадська організація «Федерація хокею України» в судове засідання свого представника не направила, через систему «Електронний суд» надали заяву, в якій просили розглянути справу за матеріалами справи. Згідно до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини, установлені судом. Позивач [PERSON] з грудня 2006 року перебував на посаді президента Федерації хокею України, а з 2019 року є почесним президентом Федерації хокею України, визнаний особою, яка зробила «видатний внесок в ІІНF і міжнародний хокей» та отримав найвищу відзнаку від Міжнародної федерації хокею - Раиl Lоісq Аward. 19 липня 2024 року Всеукраїнська громадська організація «Федерація хокею України» на власному офіційному веб-порталі у відкритій мережі Інтернет:https://fhu.com.ua розмістила публікацію в розділі «Новини» під найменуванням «Дисциплінарний комітет призупинив повноваження сімох членів Ради ФХУ», наступного змісту: «Президент Федерації Георгій Зубко, враховуючи вимогу військовослужбовця Збройних Сил України, в якому повідомлено про антиукраїнську діяльність членів Ради Федерації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , почесного президента Федерації [PERSON] , члена Федерації\~ [PERSON] ,\~а також\~суспільний розголос\~та стурбованість\~громадськості,\~звернувся до\~Дисциплінарного комітету\~з листом\~від 17 липня 2024 року, в якому просив розглянути дані обставини. Враховуючи триваючу повномасштабну збройну агресію російської федерації проти України та абсолютну повагу до позиції військовослужбовців, наявність в керівних органах Федерації осіб, які можуть потенційними зрадниками країни, є недопустимим. Це може нанести непоправну шкоду репутації та авторитету Федерації. З перших днів війни Федерація зайняла чітку проукраїнську позицію, засуджує дії агресора, системно домагається відсторонення країн-терористів від будь-якої діяльності в хокеї, члени організації захищають країну на фронті, а будь-які прояви антиукраїнської позиції піддаються осудженню та щодо них вживаються заходи. Дисциплінарний комітет дійшов висновку, що в цій ситуації існують підстави для прийняття рішення про тимчасове відсторонення зі збереженням місця в Раді до завершення перевірки та винесення остаточного рішення у дисциплінарному провадженні від посади члена Ради Федерації хокею України таких осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Слід зауважити, що не зважаючи на тимчасове відсторонення деяких її членів Рада Федерації залишається правомірним органом і має достатню кількість чинних членів для ухвалення рішень в рамках чинного статуту. Найближче засідання Ради Федерації заплановане на 14:00 19 липня 2024 року». Зазначена інформація також була розповсюджена засобами масової інформації в наступних інтернет-ресурсах за посиланням: [INFO] ; [INFO] ; [INFO] ; https://sport.24tv.ua/yak-eksochilnik-fru-brezvin-povertaye-hokey-ukrayini-napryamok_n2599942. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами першою та другою статті 10\~ЦПК України закріплено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 4 статті 10\~ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до статті 3 Конституції України честь та гідність визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно статті 28 Конституції України кожний має право на повагу до його гідності. Право людини на захист від посягань на честь, гідність і ділову репутацію закріплено в таких актах, як Загальна декларація прав людини, прийнята і проголошена резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, Європейська конвенція захисту прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року. Відповідно до статті 32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене\~законом\~в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (частина третя\~статті 34 Конституції України). Втручання не буде виправданим за статтею 10 Конвенції, якщо воно не «встановлене\~законом», не переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 цієї статті, і не є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення цієї цілі чи цілей. Згідно зі статтею 68\~Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку (абзац 4 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Статтею 201\~ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. За змістом статті 277\~ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до частини першої\~статті 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації (частина перша\~статті 299 ЦК України). Під діловою репутацією особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. У постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~лютого 2009\~року №\~1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Виключення становить надане в статті 2 Закону України від «Про банки і банківську діяльність» поняття ділової репутації, яка визначається як сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Зазначене поняття застосовується до правовідносин, на які поширюється цей Закон. В пункті 15 даної Постанови вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 Закону України «Про інформацію»). Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Крім цього, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням; встановити факт поширення недостовірної інформації та, що поширена інформація стосується саме особи позивача й порушує його особисті немайнові права або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У пункті 6.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) викладено правовий висновок про те, що не можна визнати інформацію такою, що має характер оціночних суджень, якщо ця інформація стосується конкретних подій, конкретної особи (позивача) та подається як установлений факт, тобто…повідомляється чітко, точно та є констатацією факту. Подібних за змістом правових висновків, Верховний Суд дійшов у постановах: від 11 грудня 2019 року у справі № 757/46387/15-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 760/2753/17-ц, від 07 листопада 2019 року у справі № 344/3331/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі № 483/1556/16-ц. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. За змістом частин першої, шостої\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Статтею 62\~Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості слід брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань, а й контекст, в якому вони були зроблені (рішення ЄСПЛ в справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року). Позивач заперечував відомості, викладені в поширеній відповідачем публікації, наполягав, що тривалий час обіймав посаду президента Федерації хокею України, є почесним президентом, неодноразово був нагороджений орденами та медалями, тому поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку особи позивача в очах оточуючих та суспільства, порушивши його честь. Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка міститься, зокрема, в Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 року № 12/1984/84/131 «Справа Лінгенса», «на думку Суду, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна». Тобто, критерієм відмежування «тверджень» від «суджень», є можливість перевірки інформації на предмет правдивості. Враховуючи те, що достовірність тверджень відповідача судом не встановлено, таку інформацію слід визнати недостовірною. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію інформацію відносно [PERSON] поширену відповідачем Всеукраїнською громадською організацією «Федерація хокею України» 19.07.2024 року на власному офіційному веб-порталі в мережі Інтернет в розділі «Новини» під найменуванням «Дисциплінарний комітет призупинив повноваження сімох членів Ради ФХУ». За умовами абз. 1 п. 25\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Відтак, необхідно зобов`язати Всеукраїнську громадську організацію «Федерація хокею України» протягом п`яти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили, спростувати інформацію, поширену щодо [PERSON] , у такий самий спосіб, який вона була поширена, що відповідає способу захисту порушених прав, передбачених законом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Статтею 141\~ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, що підтверджено документально.

Outcome: approved