Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 12.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 475053219 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач отримала кредит в сумі 8400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, грошові кошти в сумі 8400 грн. були перерховані на банківську карту відповідача № [NUMBER] . 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому неодноразово були укладені додаткові угоди, відповідно до яких, строк дії договору факторингу постійно продовжувався. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого відбулось відступлення прав вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі прав вимог. 28.10.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 28/10/24-У відповідно до якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право грошових вимог, в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 475053219. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 475053219 становить 36638,54 грн., з яких: 8399 грн. заборгованість по кредиту, 28239,54 грн.- заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 11.06.2025 відповідач повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ф119, 0610252915063 вбачається, що [PERSON] повідомлена належним чином, конверт був повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 12.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 475053219, згідно якого кредитодавець надав позичальнику кретит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.7 договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання ркелиту позичальником, а саме: до 07.12.2021. Виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.9.1 договору). Договір кредитної лінії № 475053219 був укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до\~ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в сумі 8400 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.09.2021 про перерахування коштів на кортку [PERSON] № 4149-39XX-XXXX-3735, відкриту в АТ КБ «Приватбан». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно положень ч.1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала та станом на 04.11.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 475053219 становить 36638,54 грн., з яких: 8399 грн. заборгованість по кредиту, 28239,54 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Строк дії договору до 28.11.2019. 28.11.2019 було укладено додаткову угоду № 19, відповідно до якої строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020. На підставві додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2021. 31.12.2021 на підставі додаткової угоди № 27 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2022. В подальшому, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 було продовжено до 31.12.2023 на підставі додаткової угоди № 31 від 31.12.2022. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно до укладеного договору ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимог до боржників, які зазначені у Реєстрі прав вимог та до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як до фактора, перейшло право вимог до осіб, які були боржниками ТОВ «Таліон Плюс». 28.10.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 28/10/24-У. Відповідно до укладеного договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив позивачу, тобто ТОВ «Юніт Капітал» право грошових вимог, в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 475053219. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за договором факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 475053219 від 12.09.2021 в сумі 36638,54 грн. Тобто, позивачем доведено що [PERSON] порушила умови кредитного договору щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 04.11.2024 виникла заборгованість за Кредитним договором № 475053219. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором. Стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором № 475053219 становить 36638,54 грн., з яких: 8399 грн. заборгованість по кредиту, 28239,54 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростувала, доказів повернення кредитних коштів відповідач суду не надала. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] , уклавши договір про споживчий кредит, була ознайомлена з умовами кредитування, строком повернення кредиту, процентами за користування кредитними коштами. Тобто, уклавши договір, відповідач з такими умовами кредитування погодилась. Позивачем надано розрахунок заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок відповідач суду не надав. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 36638,54 грн., а тому позов є обґрунтований та підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч.1, 2\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2\~ст.15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. договором про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024, який укладено між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», додатковою угодою № 3 від 30.10.2024 до договору № 1 про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024, актом прийому-передачі наданих послуг від 30.10.2024. У Постанові від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22 ВС вказав, по відсутність ініціативи суду, щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Оскільки позивачем доведено понесені ним витрати на правничу допомогу, а тому в силу положень ст.137\~ЦПК\~України такі витрати в сумі 6000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved