Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебувала вказана цивільна справа, розгляд якої був завершений ухваленням рішення суду 23 травня 2025 року про часткове задоволення позову. 23 квітня 2025 року від представника позивача Стрижака Є.Ю. через підсистему «Елеткронний суд» ЄСІТС надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі з метою вирішення питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з`явилися, однак їх неявка у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі 40\~000 грн., оскільки відсутні підстави для стягнення саме такої суми витрат на правничу допомогу. Окрім цього, відповідач вважає, що суму витрат на правничу допомогу є завищеною у порівнянні зі стягнутою з нього сумою відшкодування за рішення суду, з підстав чого наполягав на зменшенні суми витрат на правничу допомогу до розумної та адекватної. Вислухавши усні пояснення відповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України\~суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 23 травня 2025 року у цивільній справі № 203/726/25 (провадження № 2/0203/953/2025) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позов задоволено частково. За цим рішенням: на користь [PERSON] з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 145\~411,28 грн. та у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. гривень.; на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 7 000 грн. та по сплаті судового збору в розмірі 1\~554,11 грн., що в загальній сумі становить 8\~554,11 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В той же час, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, які понесені позивачами під час розгляду зазначеної справи, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial