Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності. Позовні вимоги мотивував тим що [INFO] померла його мати [PERSON] .. Після її смерті залишилась спадкове майно, в тому числі, укомплектований кузов вантажного автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] , який вона заповіла позивачу по справі. 15.05.2024 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надав необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи на спадкове майно, зокрема, оригінал свідоцтва про реєстрацію кузова вантажного автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Окрім того згідно довідки ТСЦ МВС № 2644 від 18.04.2024 року за померлою [PERSON] вказаний кузов не числиться. [PERSON] придбала укомплектований кузов вантажного автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", що підтверджується договором купівлі-продажу кузова вантажного автомобіля № 13/08/20 між ТзОВ "Спец Захід" та [PERSON] . Відповідно до акту приймання-передачі кузова вантажного автомобіля від 13.08.2020 року ТзОВ "Спец Захід" передало, а [PERSON] прийняла кузов автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Проте в силу певних обставин [PERSON] вчасно не закінчила процедуру реєстрації кузова у відповідному сервісному центрі та не отримала свідоцтво про реєстрацію. Ніхто крім позивача не претендує на вказане майно. Позивач не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, у зв`язку з відмовою нотаріуса, а тому, змушений звернутись до суду з даним позовом. Просить визнати за ним право власності на укомплектований кузов вантажного автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив його задоволити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відстутності, проти задоволення позову не заперечив. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту, посвідченого 13.11.1992 року державним нотаріусом Снятинської державної нотаріальної контори Джаман М.М., спадкоємцем всього належного на праві власності [PERSON] майна є [PERSON] . Згідно довідки приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Білоконь В.С. від 15.05.2024 року [PERSON] 01.04.2024 року подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі якої заведено спадкову справу № 21/2024 від 01.04.2024 року. Інших спадкоємців, які подали заяву на прийняття спадщини або видачу свідоцтва на спадщину немає. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Білоконь В.С. від 15.05.2024р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на транспортний засіб марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] , у зв`язку із тим що ним не подано необхідних правовстановлюючих документів на транспортний засіб. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Територіального сервісного центру МВС № 2644 від 18.04.2024р., згідно єдиного державного реєстру МВС у громадянки [PERSON] наявні зареєстровані наступні транспортні засоби: транспортний засіб марки ЗАЗ модель Lanos, номерний знак [NUMBER] , транспортний засіб марки ВАЗ модель 2103, номерний знак [NUMBER] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.04.2024 року після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Білоконь В.С. зареєстровано спадкову справу за № 72229773. Відповідно до договору купівлі-продажу кузова вантажного автомобіля № 13/08/20 від 13.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец Захід" продано [PERSON] повністю укомплектований кузов автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Згідно акту приймання передачі кузова вантажного автомобіля від 13.08.2020р. ТзОВ "Спец Захід" в особі [PERSON] , діючого на підставі статуту, передало, а [PERSON] прийняла кузов автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Згідно відповідей регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 13.11.2024 року № 01 згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України, інформація по вказаному транспортному засобу марки "Мercedes-Вenz Sprinter", номер кузова [NUMBER] - відсутня. Згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України, вищевказаний транспортний засіб марки "Мercedes-Вenz Sprinter", з номером кузова [NUMBER] в сервісних центрах МВС не зареєстрований. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а згідно з ч. 2 ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт" автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій. Згідно ч. 6 6 ст. 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок № 1388). Відповідно до п.7 Порядку №1388 (в редакції станом на 22.01.2022 року) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі-власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договори купівлі-продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів,за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Відповідно до п. 8, 8-1, 9, 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Відомості про фізичну особу, яка є власником транспортного засобу, фізичну особу, яка виявила бажання його придбати, та транспортний засіб, який є предметом договору, перевіряються за відповідними реєстрами та базами даних, визначеними пунктом 15 цього Порядку. Перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями реєстру сертифікатів затвердження типу і виданих виробниками сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів та обладнання. Згідно п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998р. "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, ввезені в Україну з метою їх подальшого відчуження суб`єктами господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, придбані юридичними чи фізичними особами, реєструються на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, передбачених пунктом 8 цього Порядку, та надання цими суб`єктами господарювання відомостей про номери оформлених митних декларацій. Відомості про оформлення митної декларації перевіряються шляхом надсилання запиту в електронній формі до єдиної іенформаційної системи митних органів за допомогою засобів інформаційно- комунікаційних систем. Згідно з абз. 3 п. 9 Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку розукомплектованих транспортних засобів, крім випадків вибракування (списання) їх у цілому, не допускається. Розукомплектованими вважаються транспортні засоби, в яких відсутня одна або більше складових частин, що мають ідентифікаційний номер (кузов, шасі, рама, двигун). Оскільки кузов автомобіля марки "Мercedes-Вenz Sprinter", номер кузова [NUMBER] не підлягав реєстрації в органах МВС, він не набув статусу транспортного засобу, права на яку підлягають державній реєстрації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998р. [PERSON] не є колісним транспортним засобом, а є річчю, якою володіє позивач. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що на час смерті [PERSON] не здійснила державну реєстрацію кузова автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter", номер кузова [NUMBER] , відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998р. державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку розукомплектованих транспортних засобів (кузов, шасі, рама, двигун) не допускається, а тому нотаріус законно відмовив позивачу у видачі сідоцтва про право на спадщину. За вказаних підстав в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed