Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

13 січня 2025 року представник Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України \~Гермаш С.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 29.07.2023 року приблизно о 20 год. 45 хв., в м. Покровську на перехресті вул. Шмідта пров. Димитровський, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Daewoo», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewoo», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.09.2023 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля «Daewoo», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] 21.08.2023 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Daewoo», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 82 199 (вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 11 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 58 080 (п`ятдесят вісім тисяч вісімдесят) грн. 31 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 18.01.2024 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 58 080 (п`ятдесят вісім тисяч вісімдесят) грн. 31 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року цивільну справу №208/446/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 15.01.2025 року позовну заяву залишено без руху. 17.01.2025 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 15.01.2025 року. В матеріалах справи зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.01.2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо відповідача [PERSON] , [INFO] . Згідно до відповіді Міністерства соціальної політики України, яка надійшла до суду 07.02.2025 року, станом на 06.02.2025 року, інформація про [PERSON] , [INFO] , в ЄІБД ВПО відсутня. Ухвалою суду від 07.02.2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача Гермаш С.М. подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик особи на сайт суду, оскільки місце його реєстрації знаходиться на території, на якій ведуться бойові дії, а місце мешкання не відоме. В судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК,стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280, 281,\~282\~ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 29.07.2023 року о 20:45 год. на вул. Шмідта - пров. Димитровський м. Покровськ Донецької області сталась ДТП за участі [PERSON] , який керував автомобілем BMW X5 та автомобілем ЗАЗ DAEWOO під керуванням [PERSON] . 16.10.2023 року [PERSON] подав до МТСБУ заяву, у якій просить відшкодувати шкоду, завдану ДТП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку судового експерта Дегтяр Вадима Олександровича №70 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження за замовленням [PERSON] від 10.09.2023 року, вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, д.н.з. [NUMBER] , на момент проведення дослідження становить 51889,61 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, д.н.з. [NUMBER] ,складає 82119,11 грн. Відповідно до наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, номер справи 95408, [PERSON] отримав 58080,31 грн. за шкоду заподіяну внаслідок ДТП. Відповідно до платіжної інструкції №473319 від 18.01.2024 року МТСБУ переказало кошти [PERSON] у розмірі 58080,31 грн. як виплату по справі №95408, згідно наказу №3.1/763 від 18.01.2024 року, т.з. [NUMBER] . 18.01.2024 року на адресу [PERSON] від МТСБУ було надіслано врегулювання, відповідно до якого [PERSON] запропоновано в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частина 2\~ст. 1192 ЦК України\~передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~статі 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ч. 2.1\~ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Підпунктом «г» п. 41.1\~ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~зазначено МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1\~статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 38.2.1\~ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті п.13.1\~статті 13 цього Закону. Судом встановлено, що МТСБУ на підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 58080,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.01.2024 року. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, страхове відшкодування було сплачено позивачем, а відповідач, в свою чергу, добровільно ці кошти не повернув. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що дорівнює 3028,00 грн., які позивача поніс при зверненні із даним позовом що підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: approved