Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачі [PERSON] , [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Представник позивачів адвокат Аждер В.А. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія витягу з реєстру територіальної громади про прописку [PERSON] ; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2017р. №437; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири від 28.01.2025р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2025р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 21.04.2025р.; копії заяв позивачів від 11.10.2024р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 05.09.2024р. про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 11.10.2024р. про відмову від прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] на користь позивачів; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2025р. (свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2025р. (заповіт, спадковий договір не укладались); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.01.2025р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 11.04.2025р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 14.05.2025р. про реєстрацію [PERSON] за вказаною адресою. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі у справі приходяться шурином та племінником нині померлому [PERSON] , відповідачі матір`ю та зведеною сестрою померлому. За життя [PERSON] належало майно: на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2017р. №437 квартира [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому квартиру. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його матір [PERSON] , батько [PERSON] помер у 1997р. У передбачений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Про це свідчить копія заяви [PERSON] від 05.09.2024р. про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] . Однак, пізніше, 11.10.2024р., [PERSON] знов звернулась до нотаріуса із заявою, якою відмовилась від прийняття спадщини після смерті сина на користь позивачів - [PERSON] та [PERSON] (зятя та онука). Самі позивачі 11.10.2024р. також надали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідачка [PERSON] (зведена сестра нині померлого) у передбачений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата не зверталась, фактично її не прийняла також (оскільки рахується зареєстрованою за адресою розташування спадкового майна). Незважаючи на те, що [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь інших осіб, а вони (позивачі) прийняли її, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в них відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачі у справі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформили позивачі на себе. У нинішній час, при зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, про що 27.01.2025р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачі надати не можуть у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на квартиру, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачі прийняли спадщину за законом в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] , і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачка [PERSON] відмовилась від спадщини, а відповідачка [PERSON] на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст.\~1258\~ЦК України\~встановлено,\~що спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово.\~У першу\~ чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~ діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~ за\~життя спадкодавця\~та народженні\~після його\~смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 5 ст. 1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. За ч. 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу.\~Заява про\~відмову від\~прийняття спадщини\~подається нотаріусу\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. Відмова\~від прийняття\~спадщини є\~безумовною і\~беззастережною. Відмова\~від прийняття\~спадщини може\~бути відкликана\~протягом строку,\~встановленого для\~її прийняття.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1274\~ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь . Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених\~статтями 225,\~229-231\~і\~233\~цього Кодексу. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, відповідачка [PERSON] у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Пізніше, [PERSON] знов звернулась до нотаріуса із заявою, якою відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів. Як зазначили позивачі, після смерті [PERSON] у них були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачі не мають можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину юридично, в порядку ст. 1274 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у прийнятті спадщини внаслідок відмови [PERSON] від неї та подачі ними заяви про прийняття спадщини, їхніх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використовування тощо). Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України. Інший спадкоємець [PERSON] на спадщину не претендує, не прийняв її. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на квартиру з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України. З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved