Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

20.01.2025 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 19 537,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.12.2022 мала місце ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] і автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «KIA Sportage» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Також внаслідок ДТП було пошкоджено направляюче огородження, що розташоване за адресою: м. Київ, перехрестя вул. Перова та Петра Запорожця. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №755/545/23, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.05.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Оскільки на момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і особисто шкоду потерпілій стороні не відшкодував, МТСБУ у відповідності до вимог підпункту "а" пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за рахунок коштів фонду сплатило 17 037,00 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на визначення розміру шкоди складає 19 537,00 грн. Після виплати страхового відшкодування позивач набув право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.02.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] 27.12.2023 року о 14 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки «Мітсубісі Лансер» д.н.з. [NUMBER] у м. Києві, по бульвару Перова, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміни, перед поворотом ліворуч на вул. П. Запорожця, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині головної дороги не надав перевагу в русі транспортному засобу «Фольцваген Каді» д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення. При ДТП автомобіль «Мітсубісі Лансер» відкинуло на автомобіль «KIA Sportage» д.н.з. [NUMBER] , який очікував на перехресті. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3(б), 10.4, Правил дорожнього руху України Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №755/545/23, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.05.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до положень частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також внаслідок ДТП було пошкоджено направляюче огородження, що розташоване за адресою: м. Київ, перехрестя вул. перова та Петра Запорожця. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб в наслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі також - Закон № 1961-IV) не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі також - Закон № 1961-IV), передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28.12.2022 КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва звернулось до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - пішохідне направляюче огородження, складеного ТОВ «Незалежна експертна компанія» 17.09.2023, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, без ПДВ становить 17 037,00 грн. Розмір оплати послуг аварійного комісара (експерта) складає 2500,00 грн. На підставі вище викладеного позивачем було визначено розмір заподіяного збитку та 18.04.2023 здійснено на користь КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва регламентну виплату у розмірі 17 037,00 грн, а загальний розмір витрат з урахуванням виплат на визначення розміру шкоди в розмірі 2 500,00 грн, складає 19 537,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 18.04.2023 № 920927, від 13.04.2023 № 920741. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини другої статті 1187, частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Стаття 3 Закону № 1961-IV визначає, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статтею 5 Закону № 1961-IV). За загальним правилом, встановленим статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 статті 38 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог МТСБУ, що є підставою для їх задоволення. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved