Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

30 травня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно свого сина [PERSON] , вказуючи на те, що останній систематично вчиняє відносно неї психологічне\~насильство (зокрема словесно ображає, принижує, погрожує, залякує, іншим чином вчиняє відносно неї моральний тиск), у зв`язку з чим заявниця постійно відчуває тривожність, страх, емоційне виснаження, не відчуває себе в безпеці у власному будинку. У зв`язку з вказаними діями відповідача, відносно нього неодноразово були винесені термінові заборонні приписи та в подальшому винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1\~та 2 ст. 173-2 КУпАП. Також, у зв`язку з вказаними та подальшими діями [PERSON] , вироком Вознесенського міськрайонного суду від 28 травня 2024 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбуття призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України, обов`язки. Проте вказані заходи до позитивних результатів не призвели, [PERSON] продовжує вчиняти відносно матері домашнє насильство психологічного характеру. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] , як жертва насильства, просила застосувати відносно неї захист, передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме видати відносно [PERSON] обмежувальний припис строком на шість місяців, заборонивши останньому: - наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування) заявниці, інших місць, які вона часто відвідує; - особисто чи через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вони за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику; - вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] заперечує, вказуючи на те, що із заявницею він не проживає, жодних стосунків з нею не підтримує. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Також встановлено, що сторони проживають за адресою: [ADDRESS] . Водночас, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово вчиняв відносно заявниці психологічне насильство (словесні образи, приниження, погрози, інший моральний тиск). У зв`язку з цим у 2023 році відносно [PERSON] двічі виносився терміновий заборонний припис. Також 09 січня 2024 року, 23 січня 2024 року та 11 листопада 2024 року [PERSON] був притягнутий Вознесенським міськрайонним судом до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1 та 2\~ст. 173-2 КУпАП\~ - за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері [PERSON] . Крім цього, за такі дії вироком Вознесенського міськрайонного суду від 28 травня 2024 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбуття призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки. Проте вказані заходи до позитивних результатів не призвели, що підтверджується копією Направлення особи для надання соціальних послуг від 08 квітня 2025 року №292/06. Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею;\~ заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 26 цього Закону\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого\~Закону\~передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству» або\~Законом України\~«Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що існує значна вірогідність повторення вчинення [PERSON] фізичного або психологічного насильства щодо заявниці, яка є особою похилого віку. Враховуючи докази, що підтверджують систематичний характер вчинення домашнього насилля, суд приходить до висновку про необхідність видачі відносно кривдника обмежувального припису строком на чотири місяці шляхом\~заборони наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання заявниці, заборони особисто чи через третіх осіб розшукувати постраждалу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, заборони у будь-який спосіб спілкуватися з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial