Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 20790,00 грн. боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22 квітня 2024 року укладено кредитний договір (оферта) № 22.04.2024-100003122 та 05 травня 2025 року - додатковий договір до нього, які підписані електронним підписом. Відповідно до умов договорів позичальнику надано кредит у розмірі\~7000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 22 квітня 2024 року, строком на 112 днів. ТОВ «Споживчий центр» зобов`язання за кредитом виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однак [PERSON] свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 11 серпня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 20790,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 7000,00 грн.; процентам 10290,00 грн.; неустойці 3500,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. У позовній заяві представник [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, клопотання від нього про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень сторони позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 22 квітня 2024 року відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е431 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) (а.с. 12-15). Водночас 22 квітня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е431 підписав заявку, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 22.04.2024-100003122 (кредитної лінії) (а.с. 15-16). 22 квітня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е431 підписав відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 22.04.2024-100003122 (кредитної лінії) (а.с. 16-17). Також 22 квітня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е431 підписав додаток до кредитного договору № 22.04.2024-100003122 (кредитної лінії) (а.с. 17). 05 травня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором К684 підписав пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) звернення позичальника (а.с. 8). Водночас 05 травня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором К684 підписав відповідь кредитора про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 8 (на звороті) 9). [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 7000,00 грн., видача коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LIQPAY, згідно з копією квитанції № 2453176725 від 22 квітня 2024 року (а.с. 11). Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 22.04.2024-100003122 від 22 квітня 2024 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 20790,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 7000,00 грн.; процентам 10290,00 грн.; неустойці 3500,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 22 квітня 2024 року по 11 серпня 2024 року (а.с. 7). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. \~ \~ \~ \~Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Як передбачено\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Таким чином, позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладення договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач, отримавши кредитні кошти, належним чином не виконав свої зобов`язання за договором. \~ \~ \~ \~Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і процентів, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за процентами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 7000,00 грн., заборгованості по процентам 10290,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки в сумі 3500,00 грн., суд дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст. 549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас ч. 1 ст.\~550 ЦК України встановлено, що\~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проте\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу «Прикінцеві та\~перехідні положення»\~ЦК України\~та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст.\~625\~ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки\~звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року в справі №\~910/10901/23, який у відповідності до положень ч. 4\~ст.\~263\~ЦПК України судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно з правовим висновком, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23, дія п. 18\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України розповсюджується на кредитний договір. Указом \~Президента \~України \~«Про \~введення \~воєнного стану\~в Україні»\~№ 64/2022\~від 24\~лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки у розмірі 70,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте згідно з п. 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) в кредитних зобов`язаннях. За таких обставин нарахування неустойки позивачем є безпідставним та неправомірним, відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, - 2014,58 грн. (17290х2422,40/20790). На \~підставі\~ \~ст.ст.\~\~509,\~ 626,\~ 627,\~ 634,\~1054,\~1055,\~1056-1ЦК України, п. 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України,

Outcome: partial