Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 березня 2025 року надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ»» Вишневської Олени Ігорівни до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 21059,76 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 30.09.2016 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.216.72577, за яким відповідачу було надано кредит, на умовах визначених договором. 15.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум», у зв`язку з невиконанням відповідачем умов укладеного договору, було укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги до боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № Z62.216.72577 від 30.09.2016 року, укладеним з [PERSON] .. Загальна сума заборгованості у відповідності до реєстру боржників до договору факторингу № 15/11/23 від 15.11.2023 року складає 21059,76 грн.. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 24). Відповідно до\~ч.\~6\~ст.187\~ЦПК України,\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 12 березня 2025 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 04 квітня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 25). Ухвалою судді від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом\~представника позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«СУПЕРІУМ»» Вишневської\~Олени Ігорівни\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором (а.с. 26). Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлялась судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило (а.с.31,37). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.09.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.216.72577, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 9846,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом, в розмірі 15,0000 % річних (а.с. 9). Того ж дня відповідачем було особисто підписано заяву на приєднання до договору добровільного страхування та згоду на укладання кредитного договору (а.с.10-11). ПАТ «Ідея Банк» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить виписка по рахунку відповідача від 03.03.2025 року (а.с.6-7), однак остання не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 21059,76 грн., яку за договором факторингу № 15/11/23 від 15 листопада 2023 року було передано ТОВ «Суперіум» (а.с.14-15,40). Згідно наданої позивачем довідки про заборгованість, відповідачу нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 21059,76 грн., з яких: 7510,05 грн.\~заборгованість за кредитом та 13549,71 грн.\~заборгованість за відсотками, однак даних яким чином вона нарахована, за який період та з якої процентної ставки, вказана довідка не містить (а.с.8). 27.08.2024 року позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитом, однак дана вимоги залишена ним без задоволення (а.с.19-20). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики та кредитному договору. Відповідно до\~ст.\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1ст.\~530\~ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, стосовно заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 7510,05 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача процентів за вказаним кредитним договором від 30.09.2016 року, то за вимогами ч.2\~ст.1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору позики, якщо інше не встановлено положеннями про кредитний договір і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за позикою виплачуються лише в межах дії договору позики. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати АТ «Ідея Банк» 15,00 % річних протягом 24 місяців, а тому його заборгованість за відсотками складає 2953,80\~грн. (9846,00 грн. сума кредиту х 15,00 % річних х 2 роки). За такого вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором від 30.09.2016 року, в розмірі 13549,71 грн., підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2953,80\~грн.. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаним кредитним договором, складає 10463,85 грн., з яких:\~7510,05 грн.\~заборгованість за кредитом та 2953,80 грн.\~заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 857 від 05.03.2025 року. \~ \~ \~ \~ Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 10463,85 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1203,60 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10463,85х2422,40:21059,76=1203,60). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене,

Outcome: partial