Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Позивач 24.02.2025 через канцелярію суду звернулася до суду із вказаною позовною заявою, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи з 24.02.2025 до закінчення навчання. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є спільною донькою подружжя [PERSON] та [PERSON] . 08.09.2016 Вільнянським районним судом Запорізької області у цивільній справі № 314/2299/14-ц на підставі додаткового рішення видано виконавчий лист про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У січні позивач досягла повноліття. Відповідно довідки, виданої Комунальним закладом вищої освіти «Хортицьким національним навчально-реабілітаційною академією» Запорізької обласної ради від 07.01.2025 №16 встановлюється, що позивач є студенткою 1 курсу (факультету спеціальної освіти та соціально-гуманітарних наук комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, 016 спеціальна освіта, освітня програма «Логопедія», денної форми навчання (бюджетна). Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Позивач стверджує, що проживає з матір`ю, [PERSON] , перебуває на утриманні матері, потребує кошти на проїзд, придбання підручників, зошитів, відвідування бібліотеки у м. Запоріжжі, оплату інтернету та платних електронних бібліотек, стипендію не отримує, коштів бракує. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним 23 років починаючи з 24.02.2025. Ухвалою суду від 05.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.04.2025 представником відповідача, адвокатом Шевченко К.О. через «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву на позовну заяву зазначено, що згідно судового наказу виданого Вільнянським районним судом Запорізької області від 10.03.2025 року на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з відповідача вже утримано аліменти у розмірі (однієї четвертої) частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 12.03.2025 року передано на виконання до Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та відкрито виконавче провадження за №77464949 від 12.03.2025р. А тому, заявлений Позивачем розмір аліментів є необґрунтовано великим та для відповідача є непосильним з огляду на те, що 1/4 + 1/4 = 1/2, що дорівнює 50 % в цілому від доходів відповідача і перевищує передбачений законодавством максимально можливий розмір для стягнення аліментів на двох дітей. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у стягненні з нього аліментів на утримання дитини, яка досягла повноліття у розмірі (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу) у зв`язку з перевищенням передбаченого законодавством максимально можливого розміру стягнення аліментів, що суттєво порушить його право на власне утримання. 18.04.2025 року представником Позивача, адвокатом Зіменко О.В. було подано через «Електронний суд» відповідь на відзив разом з додатковими документами щодо зазначення витрат на навчання. На позовних вимогах позивач наполягає та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 02.06.2025 року через «Електронний суд» представником відповідача, адвокатом Шевченко К.О. було подано клопотання про розгляд справи без участі сторони, та зазначено що позивач може утримувати повнолітню дитину шляхом стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 (однієї восьмої) від всіх видів його заробітку (доходів), та заперечує про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. 02.06.2025 року через канцелярію Вільнянського районного суду Запорізької області було подано клопотання представника позивача, адвокатом Зіменко О.В. про розгляд справи без участі сторони та стягнення додаткових витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. У матеріалах справи міститься свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , видане 30.01.2007 Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, батьком якої зазначений « [PERSON] ». Матеріали справи містять паспорт [PERSON] , 23.01.2007, №009067074, виданий 25.04.2023 органом № 2326. Із довідки, виданої Комунальним закладом вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради від 07.01.2025 № 16 встановлюється, що позивач є студентом 1 курсу факультету спеціальної освіти та соціально-гуманітарних наук комунального закладу вищої освіти «Харківська національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, спеціальність 016 Спеціальна освіта, освітня програма «Логопедія», денної форми навчання (бюджетна). Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, затвердженого виконавчим комітетом Вільнянської міської ради від 25.02.2025 №102 встановлено, що позивач проживає з матір`ю, [PERSON] , сестрою [PERSON] , 2009 р.н., чоловіком матері [PERSON] , зведеним братом [PERSON] 2019 р.н. за адресою [ADDRESS] . З Постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №77464949) від 12.03.2025 року встановлено, що з Відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі (однієї четвертої) частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2025 року, і до досягнення дитиною повноліття відповідно до Судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.03.2025 року цивільна справа №314/809/25. Довідкою від 11.04.2025 року №7/8-760 виданою Державною установою «Софіївська виправна колонія (№55)» підтверджується, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату та з нього утримуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі (однієї четвертої) частини від всіх видів заробітку (доходів). За змістом\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За приписами\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз змісту ст. ст.\~182,\~191,\~199,\~200,\~201 СК України, у поєднанні із основними правилами доказування дає підстави для висновку про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (матір), до яких пред`явлений позов. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Проте позивач не довела, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі (однієї четвертої) частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Заявляючи такий розмір аліментів позивач покликається лише на звичайні потреби, які притаманні кожній дитині відповідного віку. Жодного належного обґрунтування такого розміру аліментів позивач не навела та не надала підтверджуючих доказів у необхідності здійснення стягнення аліментів у такому розмірі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліменти у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, виходячи з принципу пропорційності та справедливості такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх сторін у справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками 2024 року, в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З приводу правничої допомоги, суд виходить з наступного. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Європейський суд з прав людини у п. 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У п. 154 рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», суд констатував, що в кожному з поданих рахунків-фактур, виписаних адвокатом заявника, зазначено загальну вартість багатьох юридичних послуг, без уточнення вартості кожної окремої послуги. Також, суд висловив сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах, зокрема, cуд не встановив, який прямий зв`язок може існувати між, в тому числі, листуванням зі сторонами процесу і не зі сторонами процесу з судовою процедурою. При цьому, суд нагадав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тим часом сума, що її вимагав заявник,в будь-якому разі була надмірна. Відповідно ч. ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подетальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Провадження у справі здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. За клопотанням представника позивача розгляд справи проведено без участі сторін, тому представник позивача не приймає участі в судових засіданнях, що враховується судом при розподілі витрат на правничу допомогу. Суд зазначає, що заявлена сума адвокатських витрат у розмірі 10500,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи, яка є малозначною та обсягом наданих адвокатських послуг. Вимоги про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги підлягають частковому задоволенню на суму 4000,00 грн.

Outcome: partial