Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказав, що з 29 квітня 2001 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , під час якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб між подружжям було розірвано на підставі заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2024 року. Одночасно, цим же рішенням було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час дитина проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , і бажає перебувати саме з ним. Натомість відповідач [PERSON] ще з липня 2022 року проживає власним життям, окремо від сина, переїхала на нове місце проживання в м. Люботин, де проживає з іншим чоловіком, і взагалі не проявляє інтересу до їх сина, а також не надає матеріальної допомоги в утриманні дитини. Позивач також наголосив у своєму позові на тому, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, в той час як він забезпечує належне виховання свого сина, турбується про нього та його фізичний і духовний розвиток, і забезпечив належні умови для проживання дитини. Тому позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки відповідач припинила піклуватися до їх спільну дитину. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Одночасно відповідачу [PERSON] був встановлений строк у 15-днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження в справі на подання відзиву на позов. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви і доданих до неї документів були направлені відповідачу [PERSON] до її електронного кабінету в системі «Електронний суд» як зареєстрованому користувачу. Вказані документи були доставлені до електронного кабінету відповідача 28 січня 2025 року. Протягом встановленого судом строку відповідачем відзив не поданий. Третьою особою Органом опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у строк, встановлений ухвалою суду від 27 січня 2025 року про відкриття провадження в справі, письмові пояснення щодо позову не подані. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що сімейні відносини з [PERSON] фактично припинилися влітку 2022 року. Цьому передував виїзд їх сім`ї в евакуацію в лютому 2022 року до м. Чернівці. Під час проживання в Чернівцях дружина почала висловлювати наміри піти з сім`ї. Влітку вони всією сім`єю повернулись в м. Харків, і невдовзі після цього дружина пішла з сім`ї і більше не поверталась. З чуток, які до нього, [PERSON] , доходили, він знає лише, що дружина створила нову сім`ї з іншим чоловіком і переїхала в м. Люботин. За час, що минув з літа 2022 року, дружина ані ні з ним, ані з сином не спілкувалась, в його вихованні та утриманні участі не приймала. Усю турботу про сина він, [PERSON] , взяв на себе, та йому в цьому допомагає [PERSON] , яка багато років була нянею для його сина [PERSON] . В судове засідання відповідач [PERSON] викликалася шляхом надсилання судової повістки до електронного кабінету, зареєстрованого нею в системі «Електронний суд». Судову повістку було доставлено відповідачу 16 квітня 2025 року. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі. Тому суд, за згоди позивача, розглядає справу в заочному порядку за її відсутності та на підставі наявних в ній матеріалів. Третя особа - Орган опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про проведення судового розгляду за відсутності його представника. В судовому засіданні, вислухавши пояснення позивача, та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2001 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 05 липня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Шлюб між сторонами було розірвано на підставі заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2024 року, ухваленого в справі № 630/489/24. Одночасно з задоволенням позовної вимоги про розірвання шлюбу цим рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 03 грудня 2024 року. Також з тексту заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2024 року, ухваленого в справі № 630/489/24, вбачається, що під час розгляду справи було встановлено ту обставину, що відповідач [PERSON] з чоловіком і сином не проживає з літа 2022 року, і що з того часу дитина проживає саме з батьком. З наявних в справі документів вбачається, що позивач [PERSON] з 03 грудня 2021 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] , починаючи з 02 квітня 2024 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю № 1060788 від 24 січня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , за зареєстрований за цієї адресою з 03 грудня 2021 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру Харківської територіальної громади від 18 жовтня 2024 року. За ініціативою позивача в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що приблизно вісім років тому вона проживала на [PERSON] в м. Харків, та на дитячому майданчику, де гралась її дитина, познайомилась з подружжям [PERSON] , і від тоді вони почали товаришувати і дружили сім`ями. [PERSON] підтвердила, що востаннє бачилася з [PERSON] ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а влітку 2022 року вона зустрілась з [PERSON] , коли той повернувся з сім`єю в м. Харків і вже проживав в на [ADDRESS] . Саме від [PERSON] вона дізналася, що дружина [PERSON] пішла від нього та з сім`ї в цілому і більше з ним не проживає. Згодом вона, [PERSON] , дізналася від [PERSON] , що він розлучився через суд. Також [PERSON] підтвердила, що перебуваючи неодноразово в гостях у [PERSON] в його квартирі на [ADDRESS] , вона помітила, що в помешканні відсутні будь-які речи чи предмети, які б могли належати [PERSON] чи вказувати на її проживання в цій квартирі. Але відсутність дружини не перешкоджало [PERSON] доглядати і виховувати сина, бо йому в цьому постійно допомагала [PERSON] , няня [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] її познайомив її чоловік ще мабуть 10 років тому, і вона знає, що [PERSON] був одружений з [PERSON] та у них є син [PERSON] За роки спілкування, які перебували повномасштабному вторгненню російської федерації на територію України, вона помітила, що фактично лише [PERSON] опікувався доглядом і вихованням сина, і що в цьому йому допомагала няня [PERSON] . Також [PERSON] пояснила, що їй було відомо, що з початком повномасштабної війни сім`я [PERSON] виїхала з м. Харкова, і повернулась в місто влітку 2022 року. Від [PERSON] вона, [PERSON] , дізналася, що дружина пішла від нього і він проживає з сином в новій квартирі. Від тоді вони зустрічалися сім`ями майже кожні два тижні, і вона, [PERSON] , неодноразово була в гостях в квартири [PERSON] на [ADDRESS] . В квартирі були створені належні умови для проживання дитини, однак обстановка в квартирі вказувала на те, що [PERSON] в ній не проживає. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, але попередньо суд повинен впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради як Органом опіки та піклування було надано висновок від № 162 від 26 березня 2025 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд бере до уваги, що висновок Органу опіки та піклування достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини, та при його складанні враховані ті обставини, що малолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] , який на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває і не має судимостей; дитина навчається в КЗ «Харківський ліцей № 17 Харківської міської ради» і лише батько бере активну участь у вихованні сина та проявляє інтерес до успіхів дитини в навчанні, та відвідує батьківські збори; а також те, що дитини [PERSON] перебуває під спостереженням фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка № 23» на підставі декларації з лікарем-педіатром, яку було укладено саме батьком [PERSON] , який дотримується рекомендацій лікарів у забезпеченні догляду за дитиною. Статтею 171 СК України передбачено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З метою з`ясування думки малолітнього [PERSON] при вирішенні даної справи, його було запрошено в судове засідання. В бесіді малолітній [PERSON] розповів, що він навчається в школі, захоплюється спортом, і батько його у всьому підтримує, і з батьком він проживає в новій квартирі, а з матір`ю він бачився востаннє влітку 2022 року, коли пішла від нього. Але з якої причини це сталося він не хоче знати, бо усі ці роки з ним завжди був батько. Від тоді мати не спілкується з ним і вони не бачилися. У повсякденному житті, окрім батька, про нього піклується ще [PERSON] його няня, яка доглядала і виховувала його з дитинства, вона також готує їжу і допомагає прибирати в квартирі. [PERSON] пояснив, що підтримує батька і бажає мешкати саме з батьком, і розуміє наслідки позбавлення матері батьківських прав. Отже відповідачем [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за яких її участь у вихованні дитини є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитини зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків. Дитини є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що на теперішній час малолітній [PERSON] мешкає з батьком, позивачем в справі, який забезпечує розвиток дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є благополучним для неї. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно обох синів, а тому задовольняє позов про позбавлення відповідача батьківських прав. Одночасно з цим, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн., які документально підтверджені.

Outcome: approved