Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовн а заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] укладений фактичний договір купівлі-продаж, який підтверджується письмовою розпискою. Згідно якого 03 квітня 2025 року позивачка фактично купила у [PERSON] : спеціалізований напівпричіп самоскид марки KAESSBOHRER, модель MD, колір червоний, рік випуску 2012, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Даний спеціалізований напівпричіп самоскид належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 30.11.2023 року. Сторони домовились про переоформлення спеціалізованого напівпричепа самоскида на позивача у ТСЦ в строк до 03 травня 2025 року. Згідно до умов угоди [PERSON] передала відповідачу грошові кошти у розмірі 450 000 грн (чотириста п`ятдесят тисяч гривень), оскільки саме за таку ціну відповідач погодився продати свій спеціалізований напівпричіп самоскид. На момент фактичної купівлі-продажу гроші відповідач отримав в повному обсязі. У ТСЦ посвідчити договір купівлі-продажу позивач не має можливості, оскільки [PERSON] ухиляється від переоформлення. Відповідач зобов`язався у строк до 03 травня 2025 р. оформити на позивача право власності спеціалізованого напівпричепа самоскида (посвідчити його у нотаріуса чи ТСЦ). До теперішнього часу відповідач право власності на напівпричіп належним чином не оформив, хоча гроші за продаж майна отримав в повному обсязі. [PERSON] неодноразово прохала відповідача укласти договір купівлі-продажу напівпричепа у нотаріуса чи у ТСЦ, на що відповіді не отримувала. Позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності належним шляхом, а саме, нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу напівпричепа. Іншим позасудовим шляхом порушене питання вирішити неможливо. У зв`язку з чим виникла необхідність у захисті права шляхом звернення з даним позовом до суду. Позивач наддала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд без його участі. Враховуючи викладене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.\~206\~ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Стаття 41\~Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень Цивільного кодексу України, фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. Відповідно до ч.1 ст.\~209\~ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Власник рухомого або нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.3 ст.\~640\~ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідач ніяких дій з нотаріального посвідчення договору купівлі продажу до цього часу не вчиняв, тобто ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу рухомого майна. Так слід зазначити, що сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу. Позивач сплатив відповідачу грошові кошти в рахунок домовленої сумивартості майна. Позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, через ухилення відповідача від здійснення дій направлених на нотаріальне посвідчення договору. Зазначені факти, свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на майно, окрім як за зверненням до суду, з вимогою про визнання договору дійсним, визнання права власності, що є похідним одне від одного та поєднано спільною метою. У відповідності до ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм статті 334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено наступне. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не наддав необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, відсутня. На сьогоднішній день позивач продовжує добросовісно та безперервно володіти. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved