Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] ,\~ в інтересах\~якої\~діє\~ [PERSON] , звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»» про анулювання та зменшення відсотків за кредитним договором. Позов мотивує тим, що позивачка уклала кредитний договір з Акціонерним товариством "Банк Форвард" 30.06.2020 року, з умовою нарахування відсотків у розмірі 48% річних. Сума заборгованості станом на 21.10.2024 за тілом кредиту складає 53260,06 грн., а за відсотками - 7272,39 грн., проте у зв`язку з початком війни в Україні та впровадження воєнного стану з 24.02.2024 позивач опинився у складній фінансовій ситуації, яка об`єктивно унеможливила виконання зобов`язань з виплати відсотків за кредитом. Вказує, що у зв`язку з реорганізацією кредитної установи АТ "Банк Форвард" та форс-мажорними обставинами, існують підстави для перегляду умов кредитного договору та зменшення відсотків, нарахованих за період з 24.02.2022 року по теперішній час. Про зміну кредитора боржнику [PERSON] не було повідомлено належним чином. Окрім цього, зазначає, що другим фактором, який унеможливлює виплату відсотків позивачем, є проходження військової служби чоловіком позивача - [PERSON] , у військовій частині [NUMBER] з 14.10.2022 по сьогоднішній день. Враховуючи вищевикладене, просить анулювати відсотки за кредитом, нараховані за період з 24.02.2022 по теперішній час, у зв`язку з початком воєнного стану та неможливістю своєчасного виконання зобов`язання позивачем; зменшити нараховані відсотки за кредитом, враховуючи форс-мажорні обставини, реорганізацію кредитної установи, проходження чоловіком позивача, [PERSON] , військової служби та привести суму заборгованості до справедливого та розумного рівня. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено у справі судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак її представник скерувала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала та просила такий задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 30.06.2020 позивачка [PERSON] уклала з Акціонерним товариством "Банк Форвард" кредитний договір №200276484. За умовами вказаного кредитного договору процентна ставка становить 48% річних. В подальшому, 25.07.2024 між Акціонерним товариством "Банк Форвард" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив товариству належні банку, а товариство набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, зазначених у Додатку №1 до цього договору. Згідно відповіді №10.10.2024 від 10.10.2024 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" надано інформацію про заборгованість: - боржник - [PERSON] ; - номер договору, за яким було відступлено право грошової вимоги - 200276484; - дата договору - 30.06.2020; - кредитор - АТ "Банк Форвард"; - новий кредитор - ТОВ "ФК "Кредит-Капітал"; підстава відступлення права грошової вимоги - договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024. Зі змісту вказаної відповіді вбачається, що сума заборгованості по тілу кредиту становить 53260,06 грн.; сума заборгованості по процентах - 7272,39 грн.; відсотки, нараховані новим кредитором - 332,18 грн. Загальна сума заборгованості - 60864,63 грн. Позивачкою надано суду докази, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] є діючим військовослужбовцем Військової частини [NUMBER] . Вказане підтверджується Військовим квитком серії [NUMBER] від 16.11.2007. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.05.2023, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Вдділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є дружиною військовослужбовця, відтак на неї розповсюджуються положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З огляду на викладене, cуд приходить до висновку, що позивачка користується пільгами, передбаченими ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», оскільки нею надано достатні докази на підтвердження тих обставин, що вона має право на звільнення від сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині анулювання відсотків за кредитним договором №200276484 від 30.06.2020 (Договір про відступлення прав вимоги № GLIN 426202/1 від 25.07.2024р.) нараховані з 24 лютого 2022 року по час ухвалення судом рішення. Щодо позовної вимоги позивачки про зменшення нарахованих відсотків за кредитом, ураховуючи форс-мажорні обставини та приведення суми заборгованості до справедливого та розумного рівня, суд приходить до висновку, що у задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи позивачкою не доведено та судом не встановлено існування форс-мажорних обставин, на що покликається позивачка у позовній заяві. Виходячи з вищевикладеного, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Згідно з частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). На підставі наведеного,

Outcome: approved