Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних, інфляційних втрат у відповідності до\~ст. 625 ЦК України, в розмірі\~97251,04\~грн.,\~20000,00\~грн.\~витрат на\~правову допомогу\~та 2684,00\~грн.\~судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2008 року між відповідачем [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений Кредитний договір №0152/08/07-Nv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 64 000 доларів зі сплатою 13 % річних. Також 28.05.2008 року між [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений Договір поруки . 29.04.2009 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] 543641,64 грн. заборгованості за кредитним договором та по 1700,00 грн. судового збору з кожного. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. 26.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0152/08/07-Nv від 28.05.2008 та договором поруки №б/н від 28.05.2008. Позивач посилаючись на те, що на підставі договору від 26.03.2019 набув право вимоги до Відповідача, та з огляду на те, що відповідачем рішенням суду, не було виконано, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 08.12.2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 97251,04 грн., з яких: нараховані 3% річних 19794,51 грн. та 77456,53 грн. втрати від інфляції. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказані суми заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 09.01.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.26). Ухвалою суду від 11.06.2025 року провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] закрито, у зв`язку із його смертю. 29.01.2024 від представника Відповідача [PERSON] адвоката Кара Р.Т. надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач вимоги позову не визнає в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення наступними обставинами. Відповідачем визнано обставини укладання кредитного договору та винесення рішення у справі №2-983/09. Відповідач вказує на те, що виконавчий лист, який був виданий на виконання судового рішення по справі №2-983/09 пред`являвся до виконання та повернувся стягувачу. В постанові державного виконавця від 28.12.2010 про повернення виконавчого документу стягувачу , у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення встановлено строк на повторне пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання строком до 28.12.2013 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07.08.2019 задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія Веста» (правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»), про заміну сторони стягувавча у справі № 2-983/09 за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , ПАТ «Банк Форум» замінено на ТОВ «ФК «Веста». Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18.11.2020 року було відмовленов задоволені заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 311/2535/19. Відповідач зазначає, що право вимоги у правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» виникло після спливу строку пред`явлення виконачого листа до виконання. Посилаючись на вищезазначене, Відповідач вважає , що у позивача відсутнє право вимагати 3% інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України , оскільки позивач навіть не набув (не поновив ) право пред`явити виконавчий лист до виконання після його повернення без виконання, тому у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Позивач, скориставшись наданим йому правом, 27.02.2024 року подав до суду відповідь на відзив, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі . Зазначає про те, що рішення суду є невиконаним, а Позивач володіє всім об`ємом прав вимоги на підставі договору від 26.03.2019, оскільки на підставі зазначеного договору ПАТ «Банк Форум» втратив такі права. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором , яке боржник не виконав не припиняє правовідносин цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум , передбачених ст. 625 ЦК України . Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Також зазначає , що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання стосуються примусового виконання рішення у справі № 2-983/09, проте , пропуск такого строку не дає підстав вважати , що борг відсутній . У відповіді на відзив Позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив Позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися , про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду відзив на позовну заяву , просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено\~та підтверджується\~матеріалами справи,\~що 29.04.2009 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на\~користь АКБ «Форум» в особі Запорізької філії АКБ «Форум» (69035 м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, 13 «а», код ЄДРПОУ 26337346, п/р [NUMBER] в ЗФ АКБ «Форум» МФО 313913) заборгованість в розмірі\~543641 (п`ятсот сорок три тисячі шістсот сорок одна) грн. 64 коп.,\~витрати по оплаті судового збору в сумі\~1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень\~та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі\~30,00\~(тридцять) грн.,\~а всього -\~545371 (п`ятсот сорок п`ять гривень триста сімдесят одну) гривню 64 копійки. На підставі вказаного рішення суду Василівським районним судом Запорізької області видано виконавчі листи. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07.08.2019 задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія Веста» про заміну сторони стягувавча у справі № 2-983/09 за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , ПАТ «Банк Форум» замінено на ТОВ «ФК «Веста». 26.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0152/08/07-Nv від 28.05.2008 та договором поруки №б/н від 28.05.2008. Протоколом загальних зборів учасників TOB «Фінансова компанія «Веста» за №06/08-2019 від 06.08.2019 - TOB «Фінансова компанія «Веста» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», в зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» виступає правонаступником прав та обов`язків TOB «Фінансова компанія «Веста». Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18.11.2020 року було відмовленов задоволені заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 311/2535/19. Відповідно до положень\~статей 525-526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) дійшла висновку, що системне тлумачення частини першої статті\~509, частини першої статті\~267, статті\~625 ЦК України\~у їх взаємозв`язку дає підстави для висновку, що натуральним є зобов`язання, вимога в якому хоча і існує, проте не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Положення\~статті 625 ЦК України\~щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, отже кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на захист в судовому (примусовому) порядку вимоги про нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року по справі № 757/44680/15-ц здійснив тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625\~ЦК України та дійшов висновку про те, що:1) натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;2) конструкція статті 625\~ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; 3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. У вказаній справі, дійшовши висновку про натуральний характер зобов`язання, суд касаційної інстанції виходив з того, що вимога кредитора не може бути захищена в судовому порядку за сплином позовної давності. Разом з тим, у даній справі, основна вимога кредитора вже захищена судом у рішенні Василівського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2009 у справі № 2-983/09, за яким з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку стягнуто суму заборгованості, а отже зобов`язання не можна вважати натуральним. Можливість нарахування боржникові кредитором наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених\~статтею 625 ЦК України, після реалізації права на дострокове стягнення усієї суми кредиту, встановлена також постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки\~стаття 625 ЦК України\~розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У цій справі розмір заборгованості вже встановлений судовим рішенням, ухваленим у справі № 2-983/09, що набрало законної сили, та складає 543641,64 грн. Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 759/4755/19 (провадження № 61-14506св20). Аналогічна позиція викладена також і у постанові Запорізького апеляційного суду від 20.08.2024 року (справа № 335/60/24). Суд бере до уваги , що оскільки кредитор вже скористався судовим захистом та рішенням суду з боржника стягнуто суму основного боргу, то таке зобов`язання вже не є натуральним, а кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625\~ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічна правова позиція підтверджується висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, а також в постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 204/3530/17, від 17 лютого 2021 року в справі № 303/7132/18. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» надало суду розрахунок трьох відсотків річних за період з 08.12.2020 23.02.2022, який здійснено на суму 543641,64 грн, що стягнута за рішенням суду з відповідачів солідарно та не погашена, яка складає 19794,51 грн., а також нарахування інфляційних збитківу розмірі 77456,53 грн. Наданий позивачем розрахунок є обґрунтований і відповідачем не оспорений. Таким чином, оскільки на час подання позову відповідач не виконала основного зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних за вказаний вище період, що передбачено ст. 625 ЦК України,\~тому суд\~дійшов \~висновку про наявність підстав для стягнення [PERSON] 3% річних та інфляційних збитків у заявленому позивачем розмірі 97251,04 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст. 137\~ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 20000,00 грн. підтверджується копією договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 03.01.2023 року(а.с.15(зворотній бік- 16(зворотній бік), актом №83 приймання-передачі наданих послуг від 21.11.2023 року(а.с. 18), заявкою на надання юридичної допомоги №1 від 07.11.2023 (а.с.19). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи не велику за фабулою та доказом складність справи та виконаної роботи, принцип пропорційності,\~ст. 11 ЦПК України, який передбачає співмірність та розумність відшкодування понесених судових витрат, а також з урахуванням того, що спір не є складним, позов є похідним від рішення суду, яке набрало законної сили, не потребує додаткового збору доказів, а отже, значної кількості часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), загальний цивільний критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням положень ч.ч.4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень . Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 2\~684,00 гривні сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved