Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

05 червня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Заява обґрунтована тим, що з 26.07.2023\~року перебуває\~у шлюбі\~з [PERSON] . До цього\~перебувала з\~ним у\~шлюбі з\~25.09.2004\~року.\~Однак,\~рішенням Кіровського\~районного суду\~міста Кіровограда\~від 03.11.2022\~року по\~справі №\~404/2486/22,\~шлюб між\~нами було\~розірвано.\~Причиною розірвання\~шлюбу у\~2022\~році стали\~постійні сварки,\~психічний та\~моральний тиск\~з боку\~чоловіка. Після розірвання\~шлюбу,\~стосунки між\~сторонами не\~підтримувались.\~Однак,\~03.01.2023\~року між\~ними на\~ґрунті виниклих\~неприязних відносин\~виник словесний\~конфлікт,\~в ході\~якого у\~нього виник\~умисел на\~спричинення заявниці\~тілесних ушкоджень.\~За даним\~фактом було\~відкрито кримінальне\~провадження та\~складено обвинувальний\~акт.\~за кримінальне\~правопорушення,\~передбачене ч.1\~ст.125\~КК України.\~За результатами\~розгляду вказаного\~кримінального провадження\~Кіровським районним\~судом м.\~Кіровограда по\~справі №\~404/534/23\~було винесено\~ухвалу від\~30.01.2023\~року,\~відповідно до\~якої клопотання\~обвинуваченого [PERSON] \~було задоволено\~та звільнено\~його від\~кримінальної відповідальності,\~передбаченої ч.\~1\~ст.\~125\~КК України,\~на підставі\~ст.\~46\~КК України,\~у зв`язку\~із примиренням\~винного із\~потерпілою.\~Після вказаного\~випадку,\~26.07.2023\~року між\~сторонами було\~повторно зареєстровано\~шлюб. Станом на\~сьогоднішній день,\~шлюбні відносини\~між сторонами\~не покращились\~та навпаки\~тільки погіршились.\~У зв`язку\~з чим,\~заявницею подано\~повторно до\~суду позовну\~заяву про\~розірвання шлюбу.\~За весь\~цей час\~між ними\~постійно виникали\~сварки,\~поведінка чоловіка\~була дуже\~агресивною по\~відношенню до\~заявниці.\~На сьогоднішній\~день,\~він не\~припиняє їй\~погрожувати розправою,\~застосовуючи фізичне\~насилля.\~Постійно телефонує\~та каже,\~що усі\~постраждають,\~якщо заявниця\~не заберу\~заяву з\~поліції.\~29.05.2025\~року за\~викликом сусідів\~нашого багатоквартирного\~будинку прибули\~працівники поліції. В цей день, між сторонами виникла чергова сварка та чоловік будучи у стані алкогольного сп`яніння почав до неї чіплятись. Внаслідок чого заявницею\~була викликана\~поліцію. За результатами\~вказаного виклику,\~працівниками поліції\~було виписано\~терміновий заборонний\~припис стосовно\~кривдника,\~серії АА\~№ 621293\~від 29.05.2025\~року,\~строком до\~06.06.2025\~року.\~Після цього,\~чоловік не\~зважаючи на\~терміновий заборонний\~припис від\~29.05.2025\~року,\~через третіх\~осіб телефонує\~заявниці та\~погрожує фізичною\~розправою. У 2023\~році відносно\~чоловіка вже\~виписувався терміновий\~заборонний припис\~стосовно кривдника,\~серії АА\~№ 157950\~від 04.01.2023\~року.\~На сьогоднішній\~день,\~моральний та\~психоемоційний стан\~заявниці виснажений,\~пригнічений загальний\~стан настрою\~з вказаними\~подіями. Більш того,\~кожного дня\~перебуває у\~стресовому стані,\~так як\~побоюється,\~що чоловік\~може її\~переслідувати у\~місця частого\~відвідування та\~приходити до\~роботи. На підставі вказаного вважаю за необхідне звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, шляхом покладення на нього обов`язків. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву частково, просила задовольнити. Зазначила,що вимоги щодо заборони вести листування, телефонні розмови не підтримує, оскільки їм необхідно вирішувати питання стосовно дітей. Заінтересована особа в судовому засіданні щодо видачі обмежувального припису заперечував, просив відмовити, оскільки має намір змінити свою поведінку відносно дружини та примиритись із нею. Суду пояснив, що дійсно вчиняє дії, про які зазначає заявниця. Суд, заслухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 26.07.2023 року, зареєстрованого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.07.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 536. До цього сторони перебували у шлюбі з 25.09.2004 року. Однак, рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03.11.2022 року по справі № 404/2486/22, шлюб між нами було розірвано. Причиною розірвання шлюбу у 2022 році стали постійні сварки, психічний та моральний тиск з боку чоловіка. Після розірвання шлюбу, стосунки між сторонами не підтримувались. Однак. 03.01.2023 року між сторонами на ґрунті виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у нього виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження та складено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 ККУ, яке кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.01.2023 року (справа № 404/534/23), [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілої. Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи 04.01.2023 року поліцейським було винесено терміновий заборонний припис серії АА №157950 стосовно кривдника [PERSON] , яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Цей припис діяв до 10 год. 30 хв. 14.01.2023 року. 29.05.2025 року між сторонами виникла чергова сварка, внаслідок чого заявницею\~була викликана\~поліцію. За результатами вказаного виклику, працівниками поліції виписано терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії АА № 621293 від 29.05.2025 року, строком до 22 год. 30 хв. 06.06.2025 року. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 згаданого Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, входять, в тому числі - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти) (ч.2 ст.3 Закону). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Положеннями ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що існують обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, а тому з метою захисту її прав та інтересів слід видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , встановивши обмеження, передбачені ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які нею зазначаються в заяві. Разом з тим, суд не погоджується з необхідністю встановлення максимального строку дії обмежувального припису, 6 (шість) місяців про який просить заявниця, та вважає необхідним та достатнім визначити термін дії припису на 3 (три) місяці. Крім того, суд вважає, що вимога щодо встановлення [PERSON] заборони вести телефонні переговори\~або контактувати\~з заявницею\~через інші\~засоби зв`язку\~особисто і\~через третіх\~осіб є невиправданою, а тому в ній слід відмовити. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial