Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом відповідача, вимоги якого в подальшому уточнила, в якому просила суд визнати батьківство відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , внести до актового запису про народження вказаної дитини відповідні зміни, посилаючись на те, що з квітня 2016 року по вересень 2016 року сторони перебували у відносинах, в результаті яких позивачка завагітніла. Відповідач заперечував проти народження дитини та наполягав на аборті, однак позивачка вирішила дитину народити, оскільки перервати вагітність боялась через можливе безпліддя. Відповідач, дізнавшись про вагітність позивачки почав менше спілкуватися з позивачкою та в подальшому між сторонами зв`язок повністю був втрачений. У свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що для інтересів дитини необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши відповідача батьком дитини. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що позивачка звернулася до суду не порушуючи позовної давності, оскільки позовна давність не поширюється на пред`явлення позову матір`ю дитини про визнання батьківства. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пославшись на те, що він при відвідуванні магазину, де позивачка працювала, бачив її, але відносин з позивачкою ніяких не було. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні через пропуск строку позовної давності. Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися, але до суду від них надійшли клопотання, в яких просили суд про розгляд справи за їх відсутності. Розглянувши позовну заяву, заслухавши обґрунтування позивачки та її представника, заперечення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з визнанням батьківства, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2017 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 56, матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] (а. с. 4, 5, 75), позивачку у справі, батьком [PERSON] , якого записано батьком дитини відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049978698 від 11 березня 2025 року (а. с. 6, 131, 135-136). З висновку експерта № 394 від 01 серпня 2024 року судової молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , відповідач у справі, може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999 %, та таким чином батьківство практично доведене (а. с. 89-95). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 51 Конституції України, частиною 2, частиною статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з частиною 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що на час народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , між [PERSON] , позивачкою у справі, та [PERSON] , відповідачем у справі, не було зареєстровано шлюбу, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був здійснений за прізвищем його матері [PERSON] , позивачки у справі, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері, позивачки у справі. Відповідно до положень статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений також матір`ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із позовом про визнання батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для визнання батьківства. Підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «…доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved