Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

28.05.2025 представник позивача звернулася до суду з вказаною заявою та просила стягнути з АТ КБ Приватбанк на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000, 00 грн. У поясненнях представник відповідача просила відмовити у задоволенні заяви, а якщо суд не знайде підстав для відмови, то просила зменшити розмір стягнутих витрат до 1000,00 грн. У судове засідання учасники справи не прибули. Оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, представник позивача клопотала провести судове засідання без її присутності, а представник відповідача не повідомила про причини неявки в судове засідання, з метою економії процесуальних строків суд вважає за доцільне згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України провести розгляд справи без участі учасників справи на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд виснує наступне. Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2025 у справі № 285/2023/25 позов [PERSON] до Звягельського відділення АТ КБ Приватбанк АТ КБ Приватбанк про визнання поруки припиненою задоволений та визнана порука [PERSON] за договором поруки № ZRC0AU00120001 від 22.11.2006 року припиненою з 21 листопада 2014 року. Стягнуто з АТ КБ Приватбанк на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. Представником позивача долучено копію договору про надання правничої допомоги № 31/01/2025 від 31.01.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатом Осадчук Т. С., в якому визначено розмір гонорару 16500,00 грн. Також долучено копію акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 31/01/2025 від 31.01.2025 від 27.05.2025, відповідно до якого адвокат надав клієнту послуги: консультацію тривалістю 2 год вартістю 2000,00 грн; складання та подання позовної заяви № 285/2023/25 тривалістю 10 год вартістю 10 000,00 грн; складання та подання заперечень на додаткові пояснення тривалістю 4 год вартістю 4 000,00 грн, а всього на загальну суму 16 000,00 грн. Відповідно до\~положень ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~зокрема,\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У силу приписів ст.\~141\~ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимогам частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Представником позивача виконано вимоги ч. 1 ст. 134 ЦПК України щодо попереднього визначення суми судових витрат у позовній заяві від 15.04.2025, докази на підтвердження розміру судових витрат подано у строк та в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, як того клопотала представник відповідача. При визначенні суми витрат на правничу допомогу суд зважає на тривалість спірних відносин між позивачем та банком, значення вказаного спору для позивача, як споживача послуг відповідача. З позовної заяви вбачається, що позивач повідомляє про свої порушені права ще з жовтня 2024 року, також з вказаної дати нею вживаються заходи для усунення порушення своїх прав. Також суд зважає на майновий стан позивача та статус відповідача як всеукраїнської фінансової установи. Одночасно з урахуванням принципу співмірності зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); кількістю судових засідань; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Відтак заява про відшкодування витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved