Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив визначити йому додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини, після батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовної зазначив, що [INFO] роки помер батько позивача, [PERSON] , за час свого життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заповіту він не лишив. Зі спадкодавцем позивач проживав окремо, так як на день смерті свого батька був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Так як спадкодавець помер на тимчасово окупованій території, у м. Бердянськ, Запорізької області, то у позивача не було можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька в органі державної реєстрації актів цивільного стану за фактичним місцем смерті останнього. У січні 2024 позивач через свого представника, звернувся до Зачепилівського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. 16.02.2024 року судом винесене рішення про задоволення заяви позивача та встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, який помер [INFO] в м. Бердянськ Запорізької області, Україна. 16.04.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, був зареєстрований актовий запис про смерть спадкодавця і видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 19.04.2024 року позивач, через свого представника, звернувся до державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. 19.04.2024 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімаковою О.Г. була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 164/02-31, через те, що спадкоємцем не подано заяву про прийняття спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Другим спадкоємцем є [PERSON] , [INFO] , яка є дружиною померлого і також спадкоємцем першої черги. 18.12.2023 року відповідач написала заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , підпис на заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко В. С., зареєстровано у реєстрі за № 3047. 19.04.2024 року зазначена заява надійшла до матеріалів спадкової справи відкритої у нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 416. Будь-які інші спадкоємці, окрім позивача і відповідача, які б претендували на спадщину, відсутні. Отже, позивачем було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч.1 ст. 1270 ЦК, а саме 6 місяців від моменту відкриття спадщини. У зв`язку з цим нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, про що була надана відмова у вигляді Постанови № 164/02-31 від 19.04.2024 року. Після смерті свого батька у грудні 2022 року, з причин непереборної сили незалежних від позивача, своєчасно і в установлений законом шестимісячний термін позивач не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так як батько позивача помер на тимчасово окупованій території та у зв`язку з тим, що у вказаний період, позивач перебуваючи на посаді Другого Помічника Капітана знаходився на судні далекого іноземного плавання і фізично не мав можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін після смерті спадкодавця. Отже, на підставі наданих письмових доказів, з причин незалежних від позивача, постійної занятості та специфіки його роботи, перебування на морі на іноземних суднах далекого плавання позивач не мав об`єктивної можливості для звернення до нотаріуса на території України або до консульської установи України із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Так як, спадкодавець помер на тимчасово окупованій території м. Бердянськ, позивач не міг отримати свідоцтво про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану за фактичним місцем смерті батька. Звертаючись до нотаріуса або консульської установи із заявою про прийняття спадщини і відкриття спадкової справи, позивачу необхідно було би надати свідоцтво про смерть спадкодавця. Для реєстрації факту смерті особи на тимчасово окупованій території, позивачу необхідно було звернутися до суду із відповідною заявою. У грудні 2023 року, позивач уклав угоду з адвокатом, яка від його мені звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. Після отримання рішення суду і реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті спадкодавця, отримання свідоцтва про смерть, стало можливим звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і відкриття спадкової справи після спадкодавця, батька позивача [PERSON] . Однак, строки передбачені ч.1 ст. 1270 для прийняття спадщини позивачем пропущені, тому для захисту свого права на прийняття спадщини після свого батька, позивач звернувся до суду, надавши докази поважності пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, просив суд, вважати вказані у позовній заяві причини пропуску строку - поважними і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.03.2025 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, завірену належним чином копію спадкової справи № 145/2024, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який був зареєстрований у [ADDRESS] . 01.04.2025 року вказані матеріали спадкової справи № 145/2024 надійшли до канцелярії суду. Ухвалою суду від 25.04.2025 року призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. На задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Також від представника третьої особи Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши надані сторонами докази дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з наступних причин. Судом встановлено, що [INFO] у м. Бердянськ, Запорізької області, помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 16.04.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (а.с.15). Померлий [PERSON] був батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та території України від 28.02.2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м.Бердянськ знаходиться у тимчасовій окупації з 27.02.2022 року. Враховуючи це позивач був позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька в органі державної реєстрації актів цивільного стану за фактичним місцем смерті останнього. 16.02.2024 року Зачепилівський районним судом Харківської області було задоволення заяву [PERSON] та встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, який помер [INFO] в м. Бердянськ Запорізької області, Україна (а.с.17-18). 19.04.2024 року позивач, через свого представника, звернувся до державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.19). 19.04.2024 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімаковою О.Г. була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 164/02-31, через те, що спадкоємцем не подано заяву про прийняття спадщини продовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця (а.с.20). Другим спадкоємцем є [PERSON] , [INFO] , яка є дружиною померлого і також спадкоємцем першої черги. Відповідач написала заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , підпис на заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко В. С., зареєстровано у реєстрі за № 3047. 19.04.2024 року зазначена заява надійшла до матеріалів спадкової справи відкритої у нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 416 (а.с.74). З матеріалів справи встановлено, що інші спадкоємців які б в установлений законом термін і порядок звернулись би до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні. Після смерті свого батька у грудні 2022 року, з причин непереборної сили незалежних від позивача, своєчасно і в установлений законом шестимісячний термін позивач не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так як батько позивача помер на тимчасово окупованій території та у зв`язку з тим, що у вказаний період, позивач перебуваючи на посаді [PERSON] знаходився на судні далекого іноземного плавання і фізично не мав можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін після смерті спадкодавця. Відтак, обставини відсутності можливості у позивача звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у період з 22 грудня 2022 року по 22 червня 2023 року, підтверджується наступними письмовими доказами: - посвідчення моряка [NUMBER] видане 22 квітня 2014 року, уповноваженим органом PORT KHERSON, що підтверджує статус моряка та посаду позивача (а.с.23-24); - довідка, видана ДП «ДАНАОС УКРАЇНА» від 18.12.2023 року, № 01/ПС/18.12.2023, яка засвідчує, що позивач [PERSON] , 1988 року народження, дійсно працював на судні іноземного судновласника «ZIM MONACO» з 16.10.2022 року по 28.03.2023 року за посередництвом компанії ДК «Данаос Україна» на посаді Другого Помічника Капітана (а.с.25); - послужна книжка моряка № 01020/2007/23 видане на ім`я позивача, [PERSON] , [INFO] , дата видачі 06.12.2007, місце видачі м. Маріуполь, де зазначено: дата та місце влаштування на судно: 16 жовтня 2022 року (Aliaca, Turkey); дата та місце звільнення із судна: 28 березня 2023 року (Valencia, Spain) (а.с. 26); - довідка видана ДП «ДАНАОС УКРАЇНА» від 18.12.2023 року, № 02/ПС/18.12.2023, яка засвідчує, що позивач [PERSON] , 1988 року народження, дійсно працював на судні іноземного судновласника «HYNDAY AMBITION» з 01 червня 2023 року по 21 листопада 2023 року за посередництвом компанії ДК «Данаос Україна» на посаді Другого Помічника Капітана; - послужна книжка моряка № 01020/2007/23 видане на ім`я позивача, [PERSON] , [INFO] , дата видачі 06.12.2007, місце видачі м. Маріуполь, де на арк. 30-31 зазначено: дата та місце влаштування на судно: 01 червня 2023 року, (Balboa, Panama); дата та місце звільнення із судна: 21 листопада 2023 року (Pusan, Korea South). У період з 28.03.2023 року по 01.06.2023 року позивач знаходився у відрядженнях в країнах Європі та в Туреччині, що підтверджується наступними доказами: - копії авіаквитків від 28.03.2023 року на ім`я [PERSON] , рейси: Валенсія- Цюріх, Цюріх Варшава (а.с.28); - закордонний паспорт [NUMBER] , виданий 24.11.2017 року, органом 6336, на ім`я позивача [PERSON] , відмітка про прибуття 27.03.2023 року, пункт пропуску Valencia (а.с.29); - відмітка у закордонному паспорті позивача [PERSON] , [NUMBER] , виданому 24.11.2017 року, органом 6336, про прибуття та виїзд з Анталії в період з 02.05.2023 року по 12.05.2023 року (а.с.30); - відмітка у закордонному паспорті позивача [PERSON] , [NUMBER] , виданому 24.11.2017 року, органом 6336, про прибуття 31.05.2023 року до м. Амстердам (а.с.30). Судом враховано, що ст. 15 ЦК України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до норм статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272ЦК України. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272ЦК України пронадання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Як було зазначено позивачем, він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з причинами, що не залежали від його волі, а саме постійної занятості та специфіки його роботи, перебування на морі на іноземних суднах далекого плавання. Позивач не мав об`єктивної можливості для звернення до нотаріуса на території України або до консульської установи України із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору.

Outcome: approved