Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач, 14 лютого 2025 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 лютого 2024 року у розмірі 34814 грн 78 коп., а також судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовав тим, що «Мonobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Починаючи з травня 2020 року однобординг (встановленя ділових відносин з клієнтом) відбувається в тому числі дистанційно шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга розстрочка/переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 15 лютого 2024 року відповідач встановив мобільний додаток monobank, пройшов реєстрацію та підписав шляхом застосування електронного підпису Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів «monobank», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та тарифами складають договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого банком надано кредит в розмірі 20000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими втратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), в результаті чого прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань. Станом на 03 жовтня 2024 року у нього виникла заборгованість у сумі 34814 грн 78 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 30693 грн 86 коп.; заборгованість за пенею 4120 грн 92 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою надіслав письмове клопотання, якому позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «УніверсалБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 15 лютого 2024 року завантажтв на свій смартфон мобільний додаток monobank, пройшов реєстрацію та підписав шляхом накладення свого електронного підпису Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету заяву [PERSON] погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови; підтвердив, що він отримав примірник договору у мобільному додатку, підтвержує своє ознайомлення та згоду з умовами договору. Просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному застоснку. Окрім цього, він беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний за стосунок. Також відповідачем шляхом накладення електронного підпису підписано паспорт споживчого кредиту, в якому вказано, шо пільгова процентна ставка за кредитом становить 0,00001 відсотків, базова процентна ставка: 3,1% в місяць (37,2 річних), кредит надається на споживчі потреби, строк кредитування (строк дії кредитної лінії 25 років з правом продовження. Кредитні кошти повертаються щомісяця до останього дня, наступного за звітним, в розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). За наслідками прострочення виконання та/або не виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит передбачена відповідальність у виді штрафу та збільшена процентна ставка 6,2 у місяць, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Про укладення відповідачем кредитного договору також свідчить надана позивачем довідка про етапи реєстраці Бондаренка Д.В. у мобільному додатку «Мonobank». Також позивачем до позовної заяви долучено Умови і правила обслуговування в АТ«Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, а також додатки із визначенням тарифів та основних умов кредитування. На підставі укладеного договору відповідачу 15 лютого 2024 року було відкрито рахунок, видано картку № [NUMBER] строком до 10/28 та встановлено первісно кредитний ліміт у сумі 5000 грн, який в той же день було збільшено до 20000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів, клієнтом було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, оплата товарів та інше). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором б/н від 15 лютого 2024 року виконував неналежним чином, у ззв`язку з чим у нього станом на 03 жовтня 2024 року виникла заборгованість в сумі 34814 грн 78 коп., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 30693 грн 86 коп.; заборгованість за пенею 4120 грн 92 коп. Сума заборгованості за тілом кредиту складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 20000 грн та суми овердрафту. Відповідно до ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних інших. В пункті 5 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадця- та статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останнім належними чином свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів (тіла кредиту) в сумі 30693 грн 86 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як відомо, відповідно до Указу Президента\~України №\~64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» з\~05\~години 30\~хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Окрім того, у підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту не передбачена відповідальність за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором у виді пені. Таким чином, вимоги в частині стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги «Універсал банк»частково, на суму 30693 грн 86 коп. Також у відповідності до положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2135 грн 66 коп. Решта суми судового збору віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial