Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №490244-КС-001 від 17.02.2024 року, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 43436,38 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.02.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено Договір №490244-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримала від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному договором. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачеві грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказала в особистому кабінеті. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 14.09.2024 року виникла заборгованість у розмірі 43436,38грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000грн; суми прострочених платежів по процентах 31936,38грн.; суми прострочених платежів за комісією 1500грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 20.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 07.04.2025 року надійшли витребувані судом докази. Представник позивача в судове\~засідання не\~з`явився,\~в позовній\~заяві просить про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце судового розгляду, відзиву на позов не подавала, про причини неявки суд не повідомила. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.02.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №490244-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 17.02.2024 направлено відповідачці [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №490244-КС-001про надання кредиту. 17.02.2024 відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №490244-КС-001про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4473 на номер телефону, який було зазначено позивачем у анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, 17.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір №490244-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15288411 процентів за кожен день користування Кредитом. Реальна річна процентна ставка 9249,88% річних. Дата видачі кредиту 17.02.2024 року, дата повернення кредиту 03.08.2024 року. Строк на який надається кредит 24 тижні. ТОВ «Бізнес Позика» стверджує, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (яка Позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується інформаційною довідкою про успішну транзакцію через платіжний сервіс «Platon» №272/09 від 09.09.2024 року. Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Крім того, судом за клопотанням представника позивача витребувано від АТ "ОЩАДБАНК" інформацію, а саме: -письмовий доказ, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської карти № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 17.02.2024 року (дата видачі кредиту) по 03.08.2024 року (дата закінчення терміну кредитування). На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від АТ «ОЩАДБАНК» надійшов лист від 07.04.2025 року, в якому зазначено, що в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я гр. [PERSON] емітована банківська платіжна картка № [NUMBER] , також виписку про рух коштів по банківському рахунку, для обслуговування якого емітовано вищезазначену картку, за вказаний період. Ознайомившись і вказаною випискою судом встановлено, що 18.02.2024 року наявне зарахування переказу на карту відповідача на суму 10000грн. До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за договором №490244-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, про свідчить Розрахунок заборгованості. Згідно довідки про стан заборгованості, наданої представником позивача, відповідачка має заборгованість за кредитом в розмірі 43436,38грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000грн; суми прострочених платежів по процентах 31936,38грн.; суми прострочених платежів за комісією 1500грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до вимоги ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №490244-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2024 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, який підлягає відшкодуванню відповідачем з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved