Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 12.06.2020 року кредитний договір №2001610608401, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 49993,62 грн., 18.03.2021 року кредитний договір №1001839922601, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 13121 грн. Станом на 01.12.2024 року відповідач порушила умови кредитних договорів і має заборгованість, яка становить 107285,99 грн., яку в добровільному порядку погасити не бажає, тому позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 107285,99 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 24.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 12.06.2020 року кредитний договір №2001610608401, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 49993,62 грн., 18.03.2021 року кредитний договір №1001839922601, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 13121 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк та станом на 01.12.2024 року має заборгованість в сумі 107285,99 грн., а саме: по кредитному договору від 12.06.2020 року №2001610608401 -95792,20 грн., з яких: 49993,62 грн. - заборгованість за кредитом; 45798,58 грн. - заборгованість по процентах; по кредитному договору від 18.03.2021 року №1001839922601 - 11493,79 грн., з яких: 6392,66 грн. - заборгованість за кредитом; 0,97 грн. - заборгованість по процентах; 5100,16 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Оскільки відповідачем не виконуються належним чином зобов`язання за кредитними договорами, порушуються їх умови, заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача в судовому порядку. Відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог. Відтак, суд приходить до висновку про те, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, отримані в кредит грошові кошти не сплачено, а також не сплачено проценти, передбачені умовами договору, в зв`язку із чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved