Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробіітку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позов обґрунтовує тим, що 06.08.2024 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою, оскільки відповідач на даний час проживає окремо і подружжя не збирається розлучатись. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги, а вона не може працювати, так як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку немає. Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці, працює , інших стягнень по виконавчих документах не має. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач не з`явились, однак звернулись до суду із клопотаннями про розгляд позовної заяви без її участі. Відповідач до суду повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, відомості про час та місце проведення судових засідань були опубліковані на офіційному сайті «Судова Влада» у автоматичному режимі. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 09.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 29.04.2025 та 08.05.2025, 04.06.2025, у зв?язку із неявкою представників сторін, розгляд справи відкладено на 11.06.2025. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволеннячастково з огляду на таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , його батьками згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.2024 є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також встановлено, що шлюб, зареєстрований 06.08.2024, актовий запис 262, Корабельним відділом державної РАЦС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (Свідоцтво про шлюб сепрія [NUMBER] )між [PERSON] та [PERSON] не розірвано, однак подружжя не проживає разом, а малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю (згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №290 від 07.04.2025). Відповідач є працездатним, військовозобов`язаним, що підтверджується реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про застраховану особу, форма ОК-5, відповідно до якого загальний дохід [PERSON] за 2024 рік становить 896\~596,43 грн, загальний дохід [PERSON] за 2025 рік становить 264\~923,18грн, та посвідченням серії № [NUMBER] від 18.07.2024 виданим [PERSON] про те, що він має статус учасника бойових дій. Однак, відповідач належним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дитини, тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позивачка не може самостійно забезпечувати належний рівень життя для себе та дитини, оскільки самостійно виховує та доглядає за дочкою, яка потребує материнської уваги, відтак і сама потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Посилаючись на\~положення ст.ст.77,79,\~80,84СК України, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~ Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.ч. 8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Тлумачення як ст.7 СК України загалом, так і ч.9 ст. 7 СКУкраїни свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. ч.2, 4, ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч.6 ст.84 СК України визначено право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною, до досягнення останньою трирічного віку. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. За змістом ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судом враховано, що відповідач усунувся від участі в утриманні матері дитини (позивача у даній справі), що підтверджується матеріалами справи. Долучені позивачем, зокрема, форма ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про застраховану особу, відповідно до якої загальний дохід [PERSON] за 2024 рік становить 896\~596,43 грн, загальний дохід [PERSON] за 2025 рік становить 264\~923,18грн, та посвідчення серії № [NUMBER] від 18.07.2024 виданого [PERSON] про те, що він має статус учасника бойових дій, підтверджують факт працездатності відповідача. Крім того, як вбачається із офіційного сайта «Судова Влада», згідно з судовим наказом Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року у справі №936/412/25 із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 07.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, яка потребує такої допомоги, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Отже, позивачка, будучи матір`ю дитини, яка не досягла трирічного віку, має право на утримання відповідно до ч. 2-4 ст.84та ст.86і88 СК України, оскільки саме з нею проживає їхня спільна з відповідачем дитина. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини, також як і від обставини щодо її працевлаштування та доходу. З огляду на викладене вище, визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, виходячи з принципу розумності тасправедливості, а також з урахуванням потреб дружини, яка здійснюючи догляд задитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, матеріального станувідповідача, який за рішенням суду сплачує аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісяця до повноліття дитини, а також враховуючи те,що відповідач має\~працездатний вік,\~має дохід,суд\~доходить висновку,\~що [PERSON] \~має можливість\~сплачувати аліменти\~тавважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісяця до досягнення дитиною трьох років, що відповідатиме вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача і захистить права позивачки на утримання. При цьому слід зазначити, що термін сплати аліментів на утримання [PERSON] є короткочасним, а саме: з дня звернення до суду, тобто з 08.04.2025 і до досягнення дитиною трьох років, а тому сплата аліментів у визначеному судом розмірі не може суттєво впливати на матеріальний стан відповідача. Також, судова колегія зазначає, що частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Указане узгоджується з правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 343/945/19, від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19, від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18. Тобто, суд вказує на те, що відповідач не позбавлений можливості в майбутньому звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів на утримання матері дитини у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial