Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та позиції сторін До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 27 січня 2025 року надійшла позовна заява, згідно якої представник позивача в інтересах [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] . Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначає, що у червні 2022 року під час спільного проживання у с. Олександрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області у позивача та відповідачки народилася спільна дочка [PERSON] . У листопаді 2022 року [PERSON] був призваний до лав Збройних сил України, а відповідачка залишилася проживати у його батьків. У грудні 2024 року відповідачка залишила свою дитину на кілька днів, а 22.01.2025 поштою надійшла заява від відповідачки, в якій вона заявила про відмову від утримання своєї доньки. Відповідачка фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачує аліменти та матеріально-фінансово не допомагає. Згідно з наведеними обставинами, на думку позивача, відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача та сам позивач у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги повністю та обґрунтували їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Вони пояснили, що у листопаді 2022 року позивач був призваний до лав ЗСУ, а відповідачка з донькою залишилися проживати у будинку батьків позивача у с. Олександрівка Новоукраїнського району. Відповідачка [PERSON] , яка проживала з батьками позивача з жовтня 2023 року, систематично у вихідні дні без погодження залишала свою доньку [PERSON] , за якою доглядала бабуся [PERSON] . Саме вона кілька днів не поверталася до дитини, перебуваючи у компанії невідомих чоловіків та вживаючи алкоголь. У грудні 2024 року [PERSON] знову покинула доньку на кілька днів. А 8 січня 2025 року вона залишила дитину і досі не повернулася, а дитина перебуває з батьком, який у зв`язку з сімейними обставинами перебуває у відпустці. 22 січня 2025 року позивач отримав на пошті нотаріально засвідчену заяву, згідно з якою відповідачка [PERSON] відмовилася від утримання та виховання своєї доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] і проживає разом із бабусею [PERSON] . Таким чином, відповідачка [PERSON] повністю не виконує свої батьківські обов`язки щодо доньки [PERSON] і не займається її вихованням. Позивач має хороший стан здоров`я та перебуває на службовій службі у Збройних Силах України, а дитина повністю утримується батьком і бабусею. У свою чергу, відповідачка, яка є матір`ю дитини, ухиляється від участі у вихованні доньки, проживає окремо і не виконує батьківських обов`язків, не матеріально її утримує, не займається оздоровленням і не цікавиться станом її здоров`я. Отже, [PERSON] свідомо ухиляється від виховання дитини та нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Також представник позивача зазначив, що жодних позовних вимог до відповідача Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області не заявляє, а тому погодився щодо неналежності відповідача. Представник Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області як орган опіки та піклування в судовому засіданні визнала частково так як позовні вимоги до [PERSON] визнають, а орган опіки і піклування Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області є неналежним відповідачем у цій справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судом неодноразово здійснювався виклики відповідачки відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення було повернуте до суду "Адресат відсутній". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2025 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд за результатами вивчення та дослідження матеріалів справи, а також наданих пояснень сторін та дітей відносно яких вирішується справа доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Олександрівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьки [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.11). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №55. Батьками дитини зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). З нотаріально посвідченої заяви від 16.01.2025, оформленої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованої в реєстрі під №43, встановлено, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 13). З довідки, виданої Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області №30 від 23.01.2025, встановлено, що в [PERSON] на території села Олександрівка є домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). Зі змісту характеристики Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, старости Карбівського старостинського округу №31 від 23.01.2025, з`ясовано, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , має доньку. Він не зловживає спиртними напоями, характеризується позитивно та на даний час проходить службу в Збройних Силах України (а.с. 15). Зі змісту характеристики Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, старости Карбівського старостинського округу №32 від 23.01.2025, з`ясовано, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . За весь час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони: емоційна, безвідповідальна та конфліктна особа (а.с. 16). З довідки ЛКК №14 Добровеличківської Центральної первинної медико-санітарної допомоги Добровеличківської селищної ради встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , здорова (а.с. 17). З акту обстеження умов проживання від 23.01.2025 Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №29 від 23.01.2025 встановлено, що сім`я проживає в будинку в якому є всі зручності , у дитини є власний куточок. Дитина охайна батько на даний час проходить службу в ЗСУ, тому дитина перебуває з бабусею та дідусем, які про неї піклуються ( а.с.18). З війського квитка серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] проходить службу в ЗСУ ( а.с.19-21). З відпускного квитка №188 від 14.01.2025 встановлено, що [PERSON] звільнений у щорічну основну відпустку з 14.01.2025 - 25.01.2025 перебуваючи на службі в ЗСУ ( а.с.22). Відповідно до рішення виконавчого комітету Добровеличківської селищної ради №41 від 27.03.2025 встановлено, що затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с.43). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 27 березня 2025 року №41, орган опіки і піклування дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с.44-45). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала такі показання: вона є жителькою с. Олександрівка та знайома як з позивачем, так і з відповідачкою. Вона повідомила, що позивач [PERSON] проживав у своєму будинку разом із [PERSON] . Вони не жили в злагоді та часто конфліктували. До служби в ЗСУ [PERSON] працював на роботі, а [PERSON] не готувала їжу, дитина була брудною та не помитою, що призводило до конфліктів між ними. [PERSON] постійно лежала на дивані та щось дивилася в інтернеті нічого не роблячи. Проживали вони за рахунок батьків позивача, а рідна сестра [PERSON] допомагала доглядати за дитиною. Свідок запевнила, що [PERSON] не вчиняв щодо [PERSON] домашнього насильства, проте [PERSON] зловживала алкоголем, постійно випивала з іншими чоловіками та палила. Коли [PERSON] пішов служити в ЗСУ, [PERSON] зникла і перестала доглядати за донькою [PERSON] . Свідок [PERSON] також у судовому засіданні дала такі показання: вона є жителькою с. Олександрівка, проживає за адресою [ADDRESS] , і працює медсестрою в сільській амбулаторії. Вона повідомила, що приблизно 3-4 роки тому до їхнього села переїхала [PERSON] . У подальшому вона завагітніла від позивача і перебувала на обліку у них у селі. Під час вагітності [PERSON] зловживала алкоголем і палила. Вона не мала материнських почуттів - після народження дитини вона була не доглянутою. У вихідні вона часто сама гуляла по селу і не дбала про дитину, а позивач [PERSON] постійно виходжував дитину у колясці і доглядав за нею. Згодом [PERSON] зникла, залишивши свою дитину на [PERSON] і його батьків. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини,свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Із роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом також враховується правова позиція Верховного Суду викладена у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року № 127/23281/18, відповідно до якої зазначено, що зокрема, п. 2 ч.1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення цього положення дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, показання свідків, висновок органу опіки та піклування, суд доходить висновку, що відповідачка проявила тривалу байдужість щодо своєї дитини, нехтувала батьківськими обов`язками та ухилялася від виконання обов`язків щодо виховання дитини. Тому суд вважає за доцільне ухвалити рішення про її позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, виходячи із якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що відповідачка, яка без поважних на те причин не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, а тому її необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягувати аліменти для утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частки всіх видів доходів з відповідачки щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Водночас суд зазначає, що позивач не вірно визначив Добровеличківську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області як орган опіки та піклування у цій справі про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів відповідачем, так як належним відповідачем у цій справі є мати [PERSON] , яка порушує права та обов`язки щодо дитини. Орган опіки і піклування, у той час як орган місцевого самоврядування є третім або стороннім учасником, який має повноваження діяти в інтересах дитини та не є позивачем або відповідачем у таких справах. Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . На підставі ст.ст. 66, 67, 67-1, 67-2 Закону України «Про міжнародне приватне право» ст.ст.164 - 167, 180 - 184 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав "№ 3 від 30.03.2007 року,

Outcome: partial