Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] ; Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалось із-за постійних зрад та зневаги чоловіком своєї дружини, вчинення сварок на очах дитини і відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 13.07.2020 року шлюб було розірвано, дитини залишилась проживати з матір`ю, постановою Черкаського апеляційного суду від 08.01.2021 року було визначено місце проживання дитини з матір`ю та визначено спосіб участі батька дитини у вихованні сина. На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 08.12.2020 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. Проте батько дитини самоусунувся від утримання дитини, має заборгованість по сплаті аліментів, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не відвідує батьківські збори у шкільному закладі, який відвідує його син, вихованням, навчанням та утриманням дитини займається виключно мати. За таких обставин, вважаючи, що батько дитини ухиляється від обов`язків по утриманню та вихованню дитини, не цікавиться та піклується про здоров`я сина, фізичний та духовний розвиток, [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання Ухвалою суду від 04.03.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено дату судового розгляду. У зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання, судовий розгляд було відкладено. У судовому засіданні позивач та представник позивача ствердили позовні вимоги та повідомили суд, що батько із сином не спілкується близько 3 років, аліменти не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, з дитиною навіть телефоном не спілкується, отже свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому просили позовні вимоги задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно свого сина [PERSON] . Обгрунтування позовних вимог викладене повністю у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату час та місце судового розгляду ставився судом до відому судовими повістками, які повернулись на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, надав суду Висновок органу опіка та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , вих. 24.01.2024 року № 107-626». Отже, суд проводить судовий розгляд за відсутності відповідача та представника третьої особи. У судовому засіданні з його згоди був заслуханий малолітній [PERSON] та були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Малолітній [PERSON] у судовому засіданні повідомив суду, що його тато [PERSON] з ним не спілкується та не підтримує зв`язок, не телефонує до нього та зустрічатись не бажає, хоча [PERSON] будучи у м. Золотоноша телефонував батькові, проте батько не забажав зустрічатись із сином. Утриманням та вихованням займається лише мама, а тому [PERSON] вважає за доцільне, щоб його батька відносно нього позбавили батьківських прав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача та бабусею [PERSON] , Свідок повідомила, що із самого народження сина відповідач не виконував свої батьківські обов`язки, вів себе непристойно, ображав дружину. Коли вони розлучились, зв`язок зовсім припинився. Батько ніколи не вітав сина із святами, з днем народження. Хоча ніхно йому не чинить ніяких перепон у спілкуванні із сином, спілкуватись він не бажає. Вони з дочкою старались, щоб син спілкувався з батьком, але батько зустрічатись не бажає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є хрещеною матір`ю позивачки і часто буває в її сім`ї, вони дружать. Свідку достовірно відомо, що батько не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні сина. Протягом останніх п`яти років свідок не бачила спілкування батька із сином, хоча часто буває в їх сім`ї. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом бабуся [PERSON] . Він бачить, коли дитина приїздить до бабусі на канікули. Батька жодного разу не бачив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Згідно з даними свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] , виданим 21.07.2021, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2020 року у справі № 695/566/20, провадження № 2/695/878/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу шлюб між подружжям розірваний, дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 08.12.2020 року у справі № 695/1946/20, провадження № 2/695/1208/20 з [PERSON] на [PERSON] на утримання сині [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не меншу 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 12.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Золотоніського міськрайсуду від 20.11.2023 року у справі № 695/1886/23, провадження № 2/695/895/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 80 896.85 гривень. Згідно Інформації директора ТОВ «О`ДОКТОР» [PERSON] від 27 листопада 2024 року, син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , з червня 2016 року фактично (з 12 січня 2019 року по програмі державних гарантій медичного обслуговування населення, декларація 0001-48К2-КК00) перебуває на медичному обліку та спостереженні у сімейного лікаря [PERSON] в медичному центрі «Family Care» TOB «Міжнародний центр гомеопатії» та спостерігається в Центрі стоматології та сімейної медицини «О`Достор» ТОВ «О`ДОКТОР» сімейним лікарем [PERSON] . До лікаря звертається та приходить на прийом з дитиною виключно мати, [PERSON] , [INFO] . Питання здоров`я дитини, проходження профілактичних оглядів та обстежень лікар завжди обговорює лише з матір`ю, [PERSON] , яка завжди дотримується необхідного догляду за дитиною та вказівок лікаря, також регулярно супроводжує дитину на заплановані профілактичні огляди. Батько дитини [PERSON] , участі в медичних витаннях не приймає взагалі, з дитиною на прийомі жодного разу не був. Згідно з довідкою тренера Дитячо-юнацької спортивної школи «Ринг» [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , відвідує вказану школу з вересня 2022 року і за весь час дитину супроводжувала лише мати, батька жодного разу у спортивній школі не бачили та не спілкувалися з ним. Відповідно до інформації директора та класного керівника від 29 листопада 2024 року син сторін по справі [PERSON] навчається у Київській гімназії східних мов № 1 з 01 вересня 2019 року, усі питання щодо навчання та виховання [PERSON] керівник 7-А класу Худжанова Т.П. обговорює з матір`ю хлопчика, з батьком дитини класний керівник не спілкувалася, в закладі освіти батько не з`являвся, навчанням сина не цікавився. Позивач [PERSON] зареєстрована з дитиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними копіями довідки та інформації долученими до позову. Відповідно до характеристики, виданої в.о. менеджера (управителя) групи будинків відділення № 1 [PERSON] від 06 грудня 2024 року [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] , 2012 року народження, за адресою [ADDRESS] . Скарг від сусідів чи компрометуючих документів до відділення № 1 КП «Житло-Сервіс» не надходило. Згідно з даними характеристики, виданої в.о.голови Ради адвокатів Черкаської області Дерев`янко В. від 28 листопада 2024 року [PERSON] зарекомендувала себе за період роботи (внесена до реєстру адвокатів у 2017 році) виключно позитивно, як досвідчений, грамотний, висококваліфікований працівник, ввічливою у спілкуванні, завжди готовою прийти на допомогу. Крім того, позивач обіймає посаду директора ТзОВ «Корпорація -Галпродукт» з 15 березня 2024 року та отримує відповідно заробітну плату. Також, позивач забезпечена власним житлом у с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, та орендує квартиру у м. Києві, у якій проживає разом з сином [PERSON] , та має належно створені умови для навчання сина та проведення дозвілля. Позивач має власний транспортний засіб Toyota Land Cruiser. Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що позивач прикладає усі зусилля, щоб створити для дитини якнайкращі умови проживання та розвитку, незважаючи на відсутність допомоги з боку батька, не цікавиться життям сина, не відвідує його, не бере участі у вихованні дитини зовсім, не спілкується з ним, свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не маючи перешкод для їх виконання. З Висновку органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , вих. 24.01.2024 року № 107-626» вбачається доцільним з метою захисту законних прав та інтересів дитини позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні дитини, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки. Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Частиною другою ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1211.20 грн.

Outcome: approved