Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

23.04.2025 позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя не склалося, вони втратили взаєморозуміння, за характерами не сходяться, що суперечить подальшому збереженню шлюбу. Подружні відносини фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2022 року народження, який проживає з нею. Оскільки примирення сім`ї неможливе, змушена звернутися до суду. 28.04.2025 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не прибули, заявили письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності; позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити; відповідач у письмовій заяві вказав про визнання позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.02.2022 року у Виконкомі Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб.\~ У сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та заяві про визнання позовних вимог, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд доходить наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено 1211,20 грн згідно платіжної інструкції № 0.0.4325273218.1 від 21.04.2025. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. Разом з цим, решту частину судового збору, а саме 50 відсотків, що становить 605,60 грн, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved