Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

05 лютого 2025 року представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі -АТ «ПУМБ») за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2001599511101 від 26 травня 2020 року в сумі 107135,51 грн. та витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 26 травня 2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001599511101, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 36600,00 грн., який в подальшому збільшено до 100563,00 грн. Відповідач не виконала належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 грудня 2024 року складає 107135,51 грн., з яких: 79089,80 грн. - заборгованість за кредитом; 28045 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач надсилав на адресу проживання відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про повернення кредитних коштів, однак заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року позовну заяву АТ «ПУМБ» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року позовну заяву АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року справу прийнято до розгляду, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження та призначено до розгляду на 03 червня 2025 року о 10:00 год. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В позовній заяві позивач просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Судова кореспонденція надсилалася на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2025 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 2001599511101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до вказаного договору, відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 36600,00 грн., який в подальшому збільшено ліміт до 100563,00 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. З копії паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем 28 травня 2020 року, слідує, що в ньому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (ліміт кредиту 36600,00 грн., строк, на який надається кредит - 12 місяців), інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (пільгова процентної ставки 0 % річних, стандартна процентна ставка відсотків річних 47,88 %), порядок повернення кредиту, додаткова інформація (процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 62 % річних). Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором № 2001599511101 від 26 травня 2020 року не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно із розрахунку заборгованості станом на 01 грудня 2024 року становить 107135,51 грн., з яких: 79089,80 грн. - заборгованість за кредитом; 28045,71 грн. - заборгованість за відсотками. Із змісту Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка є складовою частиною договорів, слідує, що у ній зазначено умови кредитування. АТ «ПУМБ» за вих. КНО-44.2.2/722 від 02 грудня 2024 року направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність виконати зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 107135,51 грн., проте відповідач залишила зазначене повідомлення банку без відповіді та задоволення. Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем, як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за кредитним договором шляхом пред`явлення позову до суду. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом перевірено розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, який суд вважає вірним. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за кредитним договором № 2001599511101 від 26 травня 2020 року в розмірі 107135,51 грн., знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved