Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

Керівник Знам`янської\~окружної прокуратури\~Кіровоградської області,\~05.09.2024\~звернувся в\~суд,\~в інтересах\~державиуповноваженим\~органом якої\~виступає Знам`янська\~міська рада,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача КНП\~"Знам`янська\~міська лікарня\~ім.А.В.Лисенка"\~Знам`янської\~міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на користь місцевого бюджету, витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] у сумі 7515 грн 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до ухвали Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.08.2023 (справа ЄУН 389/2769/18) [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Об?єднане кримінальне провадження стосовно [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2018 за №12018120160000839 та 30.05.2019 за №12019120160000955, закрито. Цивільний позов прокурора Знам?янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Знам?янської міської ради Кіровоградської області та комунального закладу «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» про стягнення з обвинуваченої вартості витрат на лікування потерпілого у розмірі 7515 грн 20 коп., залишено без розгляду. Прокурору роз?яснено, що останній не позбавлений права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. Вказана ухвала набрала законної сили 17.08.2023. Під час судового розгляду встановлено наступне. 29.05.2019 приблизно о 17:05 год [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO Matiz», д.р.н. [NUMBER] , рухалась у світлу пору доби по автодорозі Знам?янка - Луганськ - Ізварине на ділянці автодороги, розташованої по вул.Віктора Голого у м.Знам?янка Кіровоградської області, у напрямку м.Олександрія. Наближаючись до перехрестя вул.Віктора Голого та вул.В?ячеслава Чорновола у м.Знам?янка Кіровоградської області, [PERSON] увімкнула покажчик лівого пороту з метою виконати маневр повороту ліворуч та продовжила свій рух. Перебуваючи перед перехрестям вул.Віктора Голого та вул.В?ячеслава Чорновола у м.Знам?янка Кіровоградської області, [PERSON] , в порушення вимог п.п.2.3(б) Правил дорожнього руху України, неуважно стежила за дорожньою обстановкою, унаслідок чого не помітила, що по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, по вул.Віктора Голого у м.Знам?янка Кіровоградської області рухається мотоцикліст. Також [PERSON] , порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, не впевнилась, що її маневр зміни напрямку руху - поворот ліворуч буде безпечним і не створить загрози іншим учасникам руху. Виконуючи маневр повороту ліворуч, [PERSON] не надала дороги мотоциклісту [PERSON] , який в цей момент рухався за кермом мотоциклу «HONDA CRF 250L», д.р.н. [NUMBER] , по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, чим порушила вимоги п.16.13 ПДР України, внаслідок чого між автомобілем «DAEWOO Matiz», р.н. [NUMBER] , та мотоциклом «HONDA CRF 250L», р.н. [NUMBER] , відбулось зіткнення. У наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому поперечних відростків L-1, L-2, L-3 хребців, рваної рани підборіддя, забоїв лівого плечового суглобу, правого передпліччя, верхньої третини та середньої третини лівого стегна, міжм?язової гематоми лівого стегна, осаднених ран та саден правого передпліччя, больового синдрому, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №44 від 26.07.2019, відносяться до категорії середньої тяжкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров?я. Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди №200 від 23.07.2019, в причинному зв?язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди знаходяться невідповідні дії водія [PERSON] вимогам п.п.2.3(б), 10.1 та 16.13 ПДР України. Таким чином, своїми діями [PERSON] скоїла порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілий від вказаного злочину [PERSON] у період з 29.05.2019 по 20.06.2019, тобто 22 ліжко-днів перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» та вказаним лікувальним закладом на його лікування витрачено бюджетні кошти на загальну суму 7515 грн 20 коп. Вартість одного ліжко-дня на момент лікування потерпілого [PERSON] у хірургічному відділенні становила 341 грн 60 коп. Таким чином, лікувальним закладом на лікування [PERSON] витрачено 7515 грн 20 коп. (341 грн 60 коп. х 22 ліжко-днів), що підтверджується розрахунком КНП «Знам?янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» та матеріалами кримінального провадження №12019120160000955 від 30.05.2019. Разом з тим, Знам?янською міською радою, що є власником та засновником КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В. Лисенка» позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину до [PERSON] не заявлявся. При цьому, [PERSON] кошти на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в добровільному порядку медичному закладу не відшкодовано. З листа КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» від 23.07.2024 вбчачається, що лікування потерпілого [PERSON] здійснювалося за рахунок кошиів місцевого бюджету. Також прокурор зазначив, що дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст.131-1\~Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. В даному випадку, порушення інтересів держави відбулось внаслідок ігнорування відповідачем порядку відшкодування коштів на лікування особи, потерпілої від злочину, яке проведено за кошти місцевого бюджету. Несвоєчасне надходження коштів ослаблює економічні основи держави, місцевого самоврядування та медичного закладу, порушуються інтереси держави в сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, позбавляє можливості закладом здійснювати подальше використання коштів бюджету на реалізацію програм в сфері охорони здоров`я та надання медичної допомоги іншим хворим тощо. З часу перебування на лікуванні потерпілого, органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні повноваження, належні заходи для стягнення заподіяних державі збитків, в тому числі шляхом подання позовної заяви до суду, не вживалися, що свідчить про їх бездіяльність та пасивну позицію щодо захисту порушених законних інтересів держави. У зв`язку з чим до суду звернулася Знам`янська окружна прокуратура. У зв`язку з викладеним, прокурор просив задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач відзив на позов не подала та у судове засідання не з`явилася. Її представник у судовому засідання позовні вимоги не визнав, вказав, що позов до [PERSON] заявлений безпідставно, оскільки згідно з положеннями ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1187 ЦК України витрати на лікування потерпілого повинен відшкодовувати страховик. Прокурор повинен був звернутися з позовом не до [PERSON] , а до страхової компінії, в якій вона застрахувала свою цивільно-правову відповідальність за договором обов`язкового страхування. Суд, заслухавши присутніх учаників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з положеннями частини третьої статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Частиною 3 статті 4 ЦПК України передбачено право осіб, яким законом надано повноваження звертатися до суду в інтересах інших осіб, звертатися до суду у випадках, визначених законом. Право прокурора на звернення до суду у визначених законом випадках та участь у розгляді судом справ за його позовами передбачено ч.3 ст.56 ЦПК України. У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що сам факт незвернення до суду відповідної ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (пункт 6.43). У даній справі підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив, що з часу перебування на лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» потерпілого [PERSON] (з 29.05.2019 по 20.06.2019), органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку не здійснено, прокурор правомірно, відповідно до положень законодавства звернувся до суду з даним позовом, звернення відбулося у вересні 2024 року. Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2019 приблизно о 17:05 год [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO Matiz», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухалась в світлу пору доби по автодорозі Знам?янка - Луганськ - Ізварине на ділянці автодороги, розташованої по вул.Віктора Голого у м.Знам?янка Кіровоградської області, у напрямку м.Олександрія. Наближаючись до перехрестя вул.Віктора Голого та вул.В?ячеслава Чорновола у м.Знам?янка Кіровоградської області, [PERSON] увімкнула покажчик лівого пороту з метою виконати маневр повороту ліворуч та продовжила свій рух. Перебуваючи перед перехрестям вул.Віктора Голого та вул.В?ячеслава Чорновола у м.Знам?янка Кіровоградської області, [PERSON] , в порушення вимог п.п.2.3(б) Правил дорожнього руху України, неуважно стежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого не помітила, що по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, по вул.Віктора Голого у м.Знам?янка Кіровоградської області рухається мотоцикліст. Також [PERSON] , порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, не впевнилась, що її маневр зміни напрямку руху - поворот ліворуч буде безпечним і не створить загрози іншим учасникам руху. Виконуючи маневр повороту ліворуч, [PERSON] не надала дороги мотоциклісту [PERSON] , який в цей момент рухався за кермом мотоциклу «HONDA CRF 250L», д.р.н. [NUMBER] , по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, чим порушила вимоги п.16.13 ПДР України, внаслідок чого між автомобілем «DAEWOO Matiz», р.н. [NUMBER] , та мотоциклом «HONDA CRF 250L», р.н. [NUMBER] , відбулось зіткнення. У наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому поперечних відростків L-1, L-2, L-3 хребців, рваної рани підборіддя, забоїв лівого плечового суглобу, правого передпліччя, верхньої третини та середньої третини лівого стегна, міжм?язової гематоми лівого стегна, осаднених ран та саден правого передпліччя, больового синдрому, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №44 від 26.07.2019, відносяться до категорії середньої тяжкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров?я. Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди №200 від 23.07.2019, в причинному зв?язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди знаходяться невідповідні дії водія [PERSON] вимогам п.п.2.3(б), 10.1 та 16.13 ПДР України. Дії [PERSON] за даним фактом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286\~КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.08.2023 (у кримінальній справі ЄУН 389/2769/18), яка набрала законної сили 17.08.2023, [PERSON] , обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49\~КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Об`єднане кримінальне провадження стосовно [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2018 за №12018120160000839 та 30.05.2019 за №12019120160000955, закрито. Цивільний позов прокурора Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Знам`янської міської ради Кіровоградської області та комунального закладу «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» про стягнення з обвинуваченої вартості витрат на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 7515 грн 20 коп, залишено без розгляду. Роз`яснено що позивачі не позбавлені права на звернення до суду з позовами в порядку цивільного судочинства. Таким чином, суди не встановлювали обставин, які б вказували на факти, що свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується. Клопотання про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності у з`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження стосовно останьої заявлено її захисником. Згідно з\~ч.6ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 129\~КПК України обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення. Отже, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі, коли кримінальне провадження було закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з підстав ч.1 ст.49 КК України питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах. Закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, не є реабілітуючою обставиною, не виправдовує особу, яка вчинила діяння, а тому не є підставою для її звільнення від відшкодування шкоди, завданої вчиненням правопорушення. З довідок КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» від 23.07.2024 вих.№03/1930, Національної служби здоров`я України (НЗСУ) від 30.05.2024 вих.№18256/2-16-24 та розрахунком вартості ліжко-дня по КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка», вбачається, що потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» з 29.05.2019 по 20.06.2019, тобто 22 ліжко-дня. Вартість лікування по фактичним витратам склала без вартості медикаментів, придбаних хворим за власні кошти, виходячи з вартості одного ліжко-дня 7515 грн 20 коп. (341 грн 60 коп. вартість одного ліжко дня х 22 ліжко-днів). У вказаному листі КНП зазначені розшифровки: вартості 1 ліжко дня. У 2019 році між НСЗСУ та КНП «Знам?янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради не було укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Лікування потерпілого [PERSON] здійснювалося за рахунок коштів місцевого бюджету . Розмір витрат на лікування, їх нарахування, стороною відповідача не оспорюється. Шкода потерпілому завдана внаслідок кримінального діяння [PERSON] . Згідно з ч.3,7 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.2 ст.1191\~ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно з положенням ч.1, 3 ст.1206\~ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Згідно з пунктом 2,3,4 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] як особа, яка вчинила кримінальне правопоршунення, зобов`язана відшкодувати державі витрати на лікування потерплого від кримінального правопорушення [PERSON] . Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо тверджень представника відповідача, що витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] повинна відшкодовувати не [PERSON] , а страхова компанія, в якій застраховано її цивільно-правову відповідальність за договором обов`язкового страхування, суд відзначає настуне. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно зі ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом, яким є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 закону №1961-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст.3 закону №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 цього закону). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Враховуючи наведене вище, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Зважаючи на вищевикладене, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину (для прикладу гарантована державою безоплатна медична допомога) не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією. Тоюто незважаючи на наявність договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину зобов`язана відшкодовувати винна особа. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір сплачений за подання даної позовної заяви до суду. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved