Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

У квітні\~2025\~року до\~Малиновського районного\~суду м.\~Одеси звернулась\~представник позивачки\~ адвокатка\~Грушевська Н.І.\~з позовом\~до Одеської міської ради, у якому просить суд визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальної контори/нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , терміном в три місяці із часу набрання рішенням суду законної сили. Свій позов позивач обґрунтовує тим, [INFO] помер [PERSON] . Він був рідним братом матері позивача та дядьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді прав на 44/100 часток квартири [ADDRESS] , що належали йому на підставі договору дарування від 26.06.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори за р. № 5-1688. Про смерть свого дядька [PERSON] позивачка дізналася лише в лютому 2025 року від знайомої, яка мешкала разом з її дядьком у комунальній квартирі по [ADDRESS] . В цей час позивачка перебувала за кордоном, куди виїхала ще на початку повномасштабного вторгнення держави агресора російської федерації на територію України. Нажаль, після її виїзду за кордон, вона втратила зв`язок з дядьком. Як потім дізналася, він загубив свій телефон, у зв`язку з чим, вона не могла йому додзвонитися. Позивачка є єдиною спадкоємицею свого дядька, адже її мати [PERSON] , його рідна сестра, померла [INFO] , про шо свідчить свідоцтво про смерть, видане Першим відділом РАЦС Приморського РУЮ м.Одеси серія [NUMBER] від 21.07.2005 року. Дітей та дружини у [PERSON] не було. Заповіт [PERSON] на випадок своєї смерті не залишав. Як єдина спадкоємиця після смерті дядька позивачка звернулася до приватного нотаріуса Мізрахі Е.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, листом від 17.03.2025 року вих. № 37/02-14 приватний нотаріус Мізрахі Е.В. повідомила позивачу, як спадкоємцю, що нею було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] та роз`яснила їй про необхідність звернення до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з вище викладеним позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.04.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 08.05.2025 року. Вирішено питання про витребування доказів. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Ухвалою судді Хаджбейського районного суду м. Одеси від 08.05.2025 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2025 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивачки в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу слухати за її відсутності. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] вiд 01 квітня 2025 року. (а.с.36) Згідно посвідки про народження № 3268, виданої 23.12.1948 року Міським райбюро РАГС м. Одеси батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18) Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.06.1952 року Одеським міським ЗАГС, актовий запис № 2179 батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.20) Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.01.1973 року Ленінським ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 1858 батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.21) Тобто, померлий [PERSON] є рідним братом [PERSON] відповідно наданих документів до справи. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , зареєстрованого 27.01.1967 року Приморським р/б ЗАГС, актовий запис 57, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після шлюбу змінила дівоче прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 22) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Приморським р/б ЗАГС 25.07.1967 року, актовий запис № 1135, народилась [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , зареєстрованого Київським РИК м. Одеси 05.07.1986 року, актовий запис № 783, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище на шлюбне « [PERSON] ». (а.с. 13) Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси 13.10.2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.06.1989 року, актовий запис № 625. Після шлюбне прізвище залишилось « [PERSON] ». (а.с.14) Відповідно до довідки № 277/3.89, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 23.08.2005 року вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 15.07.1989 року. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». (а.с.15) Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 23.04.1996 року було розірвано, актовий запис № 349. Після шлюбне прізвище залишилось « [PERSON] ». (а.с.16) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради 05.03.1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 126. Після укладення шлюбу залишила прізвище « [PERSON] ». (а.с.17) Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2005 року, справа №2-7133/05 року, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (а.с. 23) З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.03.2025 року № 80436108 вбачається, що спадкова справ після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , не заводилась. (а.с.48) З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.03.2025 року № 80436111 вбачається, що за життя [PERSON] , померлий [INFO] заповіту не склав, спадкових договорів не укладав. (а.с.49) Таким чином, на час розгляду справи позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею свого дядька [PERSON] , померлого [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що з 08.08.2022 ро позивачка перебувала на території США, працевлаштована нянею з 02.09.2023 року, строк дії контракту до 01 вересня 2026 р. з можливістю автоматичного продовження, обсяг надання послуг не менше 20 годин на тиждень, що підтверджується копією паспорту позивачки та вказаного контракту (а.с.26-31). Згідно ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку. Згідно ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи викладене, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду\~від\~26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що про факт смерті спадкодавця [PERSON] дізналась після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, та, відповідно, не мала змоги звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, враховуючи факт знаходження позивачки на території Сполучених Штатів Америки з серпня 2022 року через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, умови праці позивачки за кордоном, відсутність інших спадкоємців, суд доходить висновку про пропуск позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини після свого померлого дядька [PERSON] з поважних причин, зважаючи на відсутність на момент розгляду справи інших спадкоємців, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визначити додатковий тримісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved