Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить встановити факт проживання її - [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з лютого 2002 року по 12.10.2024 (день зникнення безвісти) в [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вона - [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу із [PERSON] в с. Антоновичі Коростенського району Житомирської області. Від їхнього спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , був мобілізований до лав Збройних Сил України. Сповіщенням №94 від 15.10.2024 її було повідомлено, що її цивільний чоловік 12.10.2024 зник безвісти при виконанні завдань по недопущенню просування противника поблизу населеного пункту Курахівка Донецької області. Вони весь час з 2002 року проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет та інше, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. З 2002 року по 2008 рік у них була окрема реєстрація, а вже в 2008 році вона зареєструвалася разом із [PERSON] в його будинку. У них на початку їхнього проживання була вечірка, але весілля та офіційної реєстрації вони не проводили. В подальшому у них народилися діти, вони жили як сім`я. Всі знайомі, родичі та сусіди вважали їх сім`єю, багато з них навіть не знають, що вони офіційно не оформлювали свої відносини. Проживали вони за адресою в [ADDRESS] , були спільно зареєстровані. В довідках сільської ради вони позначались як чоловік та дружина. Встановлення вказаного факту необхідно їй для подання заяви до [INFO] про виплату коштів, які продовжують сплачувати безвісти зниклій особі, та у випадку встановлення загибелі [PERSON] - отримання одноразової грошової допомоги. Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 27.01.2025 було залучено до участі у справі Міністерство оборони України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, яке надало клопотання про заміну третьої особи на належну - військову частину [NUMBER] , посилаючись на те, що на жодні права та обов`язки Міністерства оборони України рішення суду у даній справі не вплине. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 27.03.2025 було залучено до участі у справі військову частину [NUMBER] , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Відзиву на позов відповідачем та письмових пояснень щодо позову третіми особами не надано. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові. При цьому пояснила, що вони з [PERSON] проживали разом однією сім`єю. Розписатися вони спочатку проживання не могли, бо в [PERSON] на руках не було рішення суду про розлучення, яке виносилося в Черкаській області. Вечірка - маленьке застілля з гостями у них була. Так вони і проживали 24 роки не розписані. Весь час вони проживали в с. Антоновичі. У них народилося двоє дітей, які записані на нього. Коли чоловік зник безвісти, вона подавала документи у військкомат, але там їх не прийняли, сказали, що вона цивільна дружина і треба рішення суду для отримання виплат. Діти не можуть самі їх отримати, так як вони вже повнолітні. Представник відповідача - [INFO] в судове засідання не з`явився. На минуле судове засідання - 05.05.2025 представником було надано клопотання, в якому останній просив справу слухати у їх відсутність. Щодо прийняття рішення покладаються на погляд суду. При цьому вказали, що [INFO] є належним відповідачем у справі та не може підтвердити чи спростувати факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявниці та зниклого безвісти. Представники третіх осіб: Міністерства оборони України та військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідка та перевіривши і дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В ст. 1 Конституції України законодавець закріпив, що Україна є правовою державою. Відповідно до Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3); права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. У ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 12.10.2024 при виконанні завдань по недопущенню просування противника поблизу населеного пункту Кухарівка Донецької області, що підтверджується сповіщенням №94 [INFO] №3442 від 15.10.2024 (а. с. 11). З довідки Словечанської сільської ради №1147 від 18.10.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , і входить в такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дядько - [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Довідка Словечанської сільської ради №1149 від 18.10.2024 свідчить, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована і проживає без реєстрації шлюбу разом із [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] , з 21.10.2008 по даний час. Мають двоє дітей, ведуть спільне господарство та пов`язані спільним побутом. Підстава: підтвердження свідків (а. с. 7). Копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.12.2007 та серії [NUMBER] від 26.05.2006 підтверджують факт народження у [PERSON] та [PERSON] двох синів: [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] відповідно (а. с. 12-13). Факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] , який зник безвісти 12.10.2024, однією сім`єю підтвердила в судовому засіданні і свідок - [PERSON] , яка показала, що вона з [PERSON] та [PERSON] сусіди. [PERSON] з [PERSON] проживали разом як сім`я у будинку баби [PERSON] точно більше 20 років. Їй відомо, що перед мобілізацією вони їздили до РАЦСу розписатися, але щось у них не вийшло. Пояснення позивача та показання свідка відповідають подіям, що знайшли закріплення у фотознімках, долучених до матеріалів справи та які були оглянуті під час судового засідання. Відтак, оцінюючи докази в їх сукупності, зауважуючи, що у суду відсутні будь-які підстави не довіряти поясненням позивача, показанням свідка, а також дослідженим письмовим доказам, які повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими доказами і в своїй сукупності з достовірністю підтверджують спільне проживання позивача разом з [PERSON] та ведення ними спільного господарства до дати його зникнення безвісти, та відповідно факт їхнього проживання однією сім`єю, а тому суд вважає, що факт проживання позивача та [PERSON] , який зник безвісти 12.10.2024, однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з лютого 2002 року по 12.10.2024 (по день зникнення безвісти) ( з лютого 2002 року по 21.10.2008 без реєстрації) в [ADDRESS] , є доведеним. Встановлення вказаного факту необхідно позивачеві для отримання виплат грошового забезпечення членам родин військових у разі потрапляння в полон або зникнення безвісти, що передбачено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, виходячи із відповідності установлених судом вищевказаних обставин одному з основних завдань цивільного судочинства, регламентованому статтею 2 ЦПК України - справедливому розгляду і вирішенню цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved