Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги мотивує тим, що 08.04.2019 року між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про надання фінансового кредиту № 776586. Кредитор своє зобов`язання по видачі позики в сумі 6650 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається. У зв`язку з порушенням умов договору у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 23846,90 грн.. 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами. 25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів №1706 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 23846,90 грн., інфляційні витрати 10402,45 грн., три відсотки річних 2148,48 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в позовній заяві вимоги підтримав повністю. Просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] \~до суду\~не з`явився,\~про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином.\~Одночасно був\~повідомлений через\~оголошення наофіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 08.04.2019 року між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про надання фінансового кредиту № 776586. Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача виконав. 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулось відступлення права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 776586, за яким ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло прав кредитора до відповідача [PERSON] на загальну суму 23846,90 грн.. 25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів №1706 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. ст.1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник подав відповідну заявку на кредит на сайті ТОВ «Авентус Україна», в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону, та адресу електронної пошти. Отже, ідентифікація клієнта була проведена належним чином. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що віг не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, ТОВ «ВІН ФІНАНС» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за укладеним з відповідачем кредитним договором, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно кредитних договорів. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором та договором позики не виконав, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Правильність розрахунку заборгованості за договором відповідачем не спростована. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» заборгованості за договором в сумі 23846,90 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до приписів\~ст. 625 ЦК України, сума 3% річних становить 2148,48 грн., інфляційні збитки 10402,45 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Склад та\~розмір витрат,\~пов`язаних\~з оплатою\~правової допомоги,\~входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що будь-яких квитанцій, платіжних доручень з відміткою банку або інших банківських документі, касових чеків на сплату витрат за правничу допомогу відповідно до встановленого у договорі про надання правової допомоги розмірі суду не надано. Заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. не підтверджена належними доказами. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» заборгованість в розмірі 36397,83 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн..

Outcome: partial