Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Просив визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , виключити відомості про [PERSON] , [INFO] з актового запису про народження дитини, внести зміни до актового запису про народження, вказавши його батьком малолітнього [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що він з 14.02.2023 року став проживати однією сім`єю з [PERSON] , у липні 2023 року вона завагітніла. Однак, на той час [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який ще 24.01.2022 року виїхав за межі України та з того часу не повертався. У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27.02.2024 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого вказаний відповідач [PERSON] , оскільки [PERSON] на той час перебувала в шлюбі з [PERSON] . Позивач вказує, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та визнає своє батьківство. Наведене також підтверджується висновком про біологічне батьківство № MGU1713 від 14.03.2025 р., згідно якого ймовірність його батьківства щодо [PERSON] , [INFO] становить 99,99999564%. Однак, у позасудовому порядку встановити цей факт та внести відповідні відомості до актового запису про народження дитини неможливо. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у письмовій заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. При цьому пояснила, що з 2020 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Спільне життя не склалося, в січні 2022 року він виїхав за межі України та з того часу не повертався. Восени 2022 року вона познайомилася із позивачем [PERSON] , стали зустрічатися. З 14.02.2023 року вони стали проживати однією сім`єю. У липні 2023 року вона дізналася, що вагітна та подала позов про розірвання шлюбу. [INFO] у неї із [PERSON] народився син [PERSON] . Оскільки шлюб на той час із [PERSON] не було розірвано, то батьком дитини у свідоцтві про його народження вказаний відповідач [PERSON] . На даний час вона проживає разом із [PERSON] однією сім`єю, мають намір зареєструвати шлюб. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Костопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27.02.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.03.2024 року, виданим Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області, актовий запис № 74. Батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , мати - [PERSON] . Наведене також підтверджується актовим записом про народження № 74 від 02.03.2024 р. [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, із висновку про біологічне батьківство № MGU1713 від 14.03.2025 р. вбачається, що ймовірність батьківства позивача [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] становить 99,99999564%. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Своє батьківство малолітнього [PERSON] визнає позивач та воно не заперечується матір`ю дитини [PERSON] . Крім того, факт батьківства позивача щодо дитини [PERSON] також доводиться повідомленням Державної прикордонної служби України № 19\\25936-25 від 28.03.2025 р. про те, що відповідач [PERSON] 25.01.2022 року перетнув державний кордон України у напряму виїзду, інформація про в`їзд на територію України відсутня, що вказує на те, що на момент зачаття малолітнього [PERSON] останній був відсутній на території України. При цьому із пояснень [PERSON] вбачається, що вона у вказаний період за межі України не виїжджала. Відповідно до ст. 121, 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно п. 6, 9 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 20 гл.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, визначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13., 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини, які свідчать про його батьківство малолітнього [PERSON] , [INFO] . Зокрема, надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дитини [PERSON] від позивача [PERSON] , тому позов підлягає до задоволення. Наведене також дає підстави для внесення відповідних змін в актові записи про народження дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved