Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Тетіївського районного суду Київської області звернувся представник [PERSON] адвокат Афанасьєва В.П. з позовом до Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту. \~ \~ \~ \~Позовна заява обґрунтована таким: [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивач дізнався про те, що на майно, яке належало його батьку, постановою державного виконавця Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області Шевченко Т.Ю. про арешт майна боржника від 10.12.2018 року було накладено арешт у виконавчому провадженні 57438407 від 17.10.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2/380/291 від 02.08.2018 року, виданого Тетіївським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 114431,62 грн заборгованості за кредитним договором та 1762 грн судових витрат. 17.09.2019 року виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання на підставі п. 2. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 05.04.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») надав довідку №20.1.0.0.0/7-240405/28617, відповідно до якої у [PERSON] відсутня заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк». На час подання позову з моменту повернення виконавчого документу стягувачу пройшло вже більше 3-х років, що унеможливлює повторне пред`явлення виконавчого листа №2/380/291 від 02.08.2018 року до виконання, в зв`язку з чим позивачем було подане до виконавчої служби клопотання про зняття арешту від 18.06.2024 року.Листом №37996 від 10.07.2024 року з посиланням на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у знятті арешту було відмовлено через відсутність підстав для цього. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 1216, 1218, 1268 Цивільного кодексу України, з урахуванням того, що станом на дату подання позову, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження, в яких [PERSON] є боржником, на виконанні не перебувають, а у померлого не має боргів перед АТ КБ «Приватбанк», просить зняти арешт з майна, накладений Постановою державного виконавця Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області Шевченко Т.Ю. від 10.12.2018 рокуу виконавчому провадженні 57438407 від 17.10.2018 року. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області \-від 19.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з тієї підстави, що він не є належним відповідачем у цій справі,оскільки як на момент подачі позову, так і на теперішній час, обставини, які б свідчили про порушення прав позивача з боку АТ КБ «Приватбанк», відсутні. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 19.12.2024 за клопотанням позивача відповідач у справі Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), замінений на належного відповідача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», також залучена до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Тетіївський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 20.01.2025 справа передана за підсудністю на розгляд Оратівському районному суду Вінницької області. Ухвалою судді Оратівського районного суду Вінницької області від 25.02.2025 справа прийнята до свого провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, в якому неодноразово оголошувались перерви. Ухвалою від 21.04.2025 продовжений строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів. Ухвалою від 20.05.2025 підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 12.06.2025. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що з обставинами, на які посилається позивач, він погоджується, на даний час в обліку відповідача вимоги до померлого [PERSON] відсутні в зв`язку з тим, що право вимоги передано ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Третя особа представника в судове засідання не направила, пояснень по справі не подавала. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , є сином померлого, відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.06.2010 р. У встановлений законом строк [PERSON] прийняв спадщину після померлого [PERSON] . Відповідно до\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна (\~інформаційна довідка\~№ 381695662\~від 05.06.2024)10.12.2018\~р.\~ [PERSON] ,\~Тетіївський районний\~відділ державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Київській\~області,\~внесений запис\~про арешт нерухомого майна [PERSON] , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44512653 від 10.12.2018, прийнятому в зв`язку з винесенням постанови про арешт майна боржника. Згідно з постановою про арешт майна боржника від 10.12.2018 р., винесеною державним виконавцем Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченко Т.Ю. у виконавчому провадженні № 57438407, відкритому за виконавчим листом № 2/380/291, виданим 02.08.2018 р. Тетіївським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 116193,61 грн на користь АТ КБ «Приватбанк», на все майно боржника накладений арешт. Листом від 10.07.2024 р. № 37996, у відповідь на клопотання адвоката Афанасьєвої В.П.\~про зняття арешту з майна [PERSON] , Тетіївський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області зазначив, що 17.10.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/380/291 від 02.08.2018 р., Тетіївського районного суду Київської області. 17.09.2019 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Також листом відмовлено у зняття арешту з майна, оскільки перелік підстав для зняття арешту виконавцем визначений ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Підпунктами 4.18. та 4.20. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів,що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з\~ст.\~1\~Першого Протоколу\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~кожна фізична\~або юридична\~особа має\~право мирно\~володіти своїм\~майном.\~Ніхто не\~може бути\~позбавлений майна\~інакше як\~в інтересах\~суспільства і\~на умовах,\~передбачених законом\~або загальними\~принципами міжнародного\~права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке накладено арешт. Відповідно до висновку, викладеногоу постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19), відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Особою, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчому провадженні, є АТ КБ «Приватбанк». З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. За результатами перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, було встановлено,\~що на цей час виконавчі провадження, в яких [PERSON] є боржником, на виконанні не перебувають. Згідно з довідкою № 20.1.0.0.0/7-240405/28617 від 05.04.2024, наданою відповідачем до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, борги у померлого [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» відсутні. Відсутність у відповідача вимог до померлого підтвердив і представник відповідача в судовому засіданні. Посилання представника відповідача на передання права вимоги до [PERSON] ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу № РВ-2021-26/10 суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надані докази того, що за цим договором передані права вимоги саме до [PERSON] , і саме за виконавчим листом №2/380/291 від 02.08.2018 року, для примусового виконання якого був накладений арешт. Крім того, згідно з випискою за договором за період 01.01.1999 06.05.2025, яка є внутрішнім обліковим документом відповідача, сума грошової вимоги, яка, за твердженням відповідача, була передана за договором факторингу, суттєво (більше ніж в 4 рази) відрізняється від суми за виконавчим листом. Таким чином,\~за відсутності\~підтверджуючих документів\~існування у\~померлого [PERSON] ,\~а так\~само у позивача, як спадкоємця померлого, боргу за виконавчим листом №2/380/291 від 02.08.2018 року перед невідомою особою вважається припущенням. Одне лише припущення про можливе існування вимог до позивача не може бути визнано достатньою підставою для обмеження позивача у реалізації його права власності. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що наявність арешту на майно спадкодавця суттєво обмежує права позивача як спадкоємця на оформлення спадкових прав та розпорядження спадковим майном, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом зняття арешту з майна. З огляду на позицію позивача, який просить у поданій його представником заяві від 18.03.2025 не стягувати з відповідача понесені судові витрати, розподіл судових витрат не здійснюється.

Outcome: approved