Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості теплової енергії та скасування нарахованої заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг із централізованого опалення, постачальником яких є відповідач - КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Комунальні послуги центрального опалення для позивача надаються відповідачем на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та типового договору про надання послуг з центрального опалення та центральної подачі гарячої води населенню, розробленого відповідно до Правил надання послуг постачання теплової енергії (найменування послуги в рахунках відповідача - ТЕ(ЦО), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та оприлюднені у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34, який вважається акцептованим. Відповідач здійснює надання комунальних послуг до житлового будинку позивача, в тому числі і до його квартири з травня 2018 року. Квартира позивача обладнана приладом обліку тепла (лічильником) із присвоєнням особового рахунку за № [NUMBER] . Відповідач, у складі плати за ТЕ(ЦО) нараховує плату за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби. Між тим, під час розрахунку плати за теплопостачання відповідачем не враховуються площі нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] , що є порушенням норм Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі Методика 315). У своєму\~листівід 22.04.2024 року № 4/03.2/5235, направленому на запит представника позивача адвоката Юрченка І.О., КП «Київтеплоенерго» повідомило, що розподіл плати відбувається між всіма власниками житлових/нежитлових приміщень будинку, навівши як приклад розрахунок плати за грудень 2022 року: 68,4813/23803х105,00=0,3021 Гкал., де 68,4813 обсяг теплової енергії на загальнобудинкові потреби; 23803 площа опалювальних житлових/нежитлових приміщень будинку (кв.м.); 105,00 опалювальна площа квартири [PERSON] ; 0,3021 нарахований обсяг для [PERSON] . Разом з тим, відповідно до технічної документації (креслення) на житлові поверхи будинку [ADDRESS] , доступ до якої було надано керуючою компанією ТОВ КОВАЛЬСКА-ЖИТЛОСЕРВІС» у відповідь на запит [PERSON] від 23 вересня 2019 року, площа у 23803 кв.м., включає тільки житлові приміщення (квартири) та не включає нежитлові приміщення будинку (комерційні приміщення, які розташовані на першому поверсі будинку, кладові, паркомісця у підземному паркінгу тощо). Між тим, неврахування площ нежитлових приміщень під час визначення розміру вказаної плати, є порушенням Методики № 315 та впливає на розмір плати для [PERSON] , адже, при врахуванні площ нежитлових приміщень при розрахунку збільшиться кількість квадратних метрів, на які буде розподілено витрачене тепло, а отже, для кожного квадратного метра розмір плати зменшиться, тобто зменшиться плата для кожного власника житлових приміщень у будинку, у тому числі і позивача. На переконання\~позивачапід час визначення для нього розміру плати за тепло, витрачене на загальнобудинкові потреби, відповідач зобов`язаний: - враховувати площі нежитлових приміщень будинку за адресою: [ADDRESS] , до яких відносяться як приміщення 1-го поверху (належність яких до категорії нежитлових приміщень визнається самим відповідачем у листі від 26.1.12024 року № 4/03.2/13731), так і площу вбудованих або вбудовано-прибудованих гаражів (паркінгів), окремі машино-місця (бокси) яких є самостійними об`єктами нерухомого майна; -розподіляти кількість тепла, визначену як тепло, витрачене на загальнобудинкові потреби, як між власниками квартир (до яких належить і Позивач), так і між власниками нежитлових приміщень 1-го поверху та власниками вбудованих або вбудовано-прибудованих гаражів (паркінгів), окремі машино-місця (бокси) яких є самостійними об`єктами нерухомого майна та знаходяться у будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки добровільно відповідач не погоджується здійснити перерахунок плати за теплову енергію відповідно до положень Методики № 315, позивач змушений звернутись до суду. Просив зобов`язати КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" протягом 30 календарних днів з дати набрання судовим рішенням законної сили: - здійснити перерахунок вартості теплової енергії, до складу якої входить оплата за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби, у відповідності до положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315, врахувавши всі нежитлові приміщення та їх площі, які розташовані у будинку за адресою: [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням вбудованих або вбудовано-прибудованих гаражів (паркінгів), окремі машино-місця (бокси) яких є самостійними об`єктами нерухомого майна, що була виставлена позивачу до оплати як споживу послуг за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати нараховану заборгованість у сумі 35374,50 грн., та пеню у сумі 452,01 грн. по квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ; - провести відповідні коригування по особовому рахунку [PERSON] за № [NUMBER] по квартирі за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. (а.с. 1-14). Ухвалою від 24 січня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті, а також витребувано у ТОВ «КОВАЛЬСКА-ЖИТЛОСЕРВІС» інформацію про кількість та площу нежитлових приміщень (загальну та окремо по кожному приміщенню) у будинку [ADDRESS] , в тому числі щодо вбудованих та вбудовано-прибудованих гаражів (паркінгів), окремих машино-місць (боксів), які є самостійними об`єктами нерухомого майна за період з січня 2022 року по грудень 2024 року включно (а.с. 59-60). На виконання вищевказаної ухвали суду, 17 лютого 2024 року ТОВ «КОВАЛЬСКА-ЖИТЛОСЕРВІС» направили інформаційний лист вих. 87-КЖС-25 від цієї ж дати (а.с. 85). Враховуючи інформацію ТОВ «КОВАЛЬСКА-ЖИТЛОСЕРВІС», позивачем направлено до суду додаткові пояснення, в яких [PERSON] звертав увагу суду, що вказаний лист вих. 87-КЖС-25 від 07 лютого 2024 року додатково підтверджує наявність у його будинку вбудованих та вбудовано-прибудованих гаражів (паркінгів), окремих машино-місць (боксів), які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Відтак відповідач під час розрахунку спірної плати не враховує мінімум 507,5 кв.м. по підземному паркінгу. У сукупності з площею нежитлових приміщень, про яку зазначено у листі, відповідачем не враховується 1723,8 кв.м. нежитлових приміщень, що є суттєвим для визначення кінцевого розрахунку плати для позивача, та відображається у його розрахунках (а.с. 93-94). У відзиві на позовну заяву представник КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Ральчук Н.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач нараховує оплату за теплопостачання відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315, а по особовому рахунку позивача утворилась заборгованість в результаті невідповідності оплати за послугу. Зазначала, що теплопостачання нежитлових приміщень першого поверху будинку відключено, оскільки засувки на подавальному та зворотному трубопроводі закриті та опломбовані попереднім виконавцем послуг. Паркувальні місця не під`єднані до опалення, а відтак немає підстав включати їх площу у розрахунок оплати за теплопостачання МЗК. Крім того представник відповідача вказувала, що такий спосіб захисту як проведення перерахунку вартості теплової енергії, в силу ст. 16 ЦК України, не є належним способом захисту цивільних прав. З наведених відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі (а.с. 104-108). У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] вказував, що врахування нежитлових приміщень будинку під час розрахунку плати за тепло, витраченого на загальнобудинкові потреби, здійснюється незалежно від того чи під`єднані такі нежитлові приміщення до централізованого опалення, чи ні, чи прокладена до цих приміщень окрема система опалення, чи вона є загальною. Методика № 315 не містить жодних винятків для таких випадків, на які відповідач посилається у своєму відзиві на позов. Крім того, позивач, посилаючись на судову практику, вказує, що обраний ним спосіб захисту цивільних прав є ефективним та кореспондується з нормами ч.2 ст. 16 ЦК України (а.с.138-139). У судовому засіданні представник позивача адвокат Юрченко І.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Ральчук Н.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг із централізованого опалення. Частиною 1 ст. 26 «Про житлово комунальні послуги» в редакції від 24 червня 2004 року договір надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Частиною 2 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Послуги з централізованого опалення надаються підприємством позивачу на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та типового договору відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затвердженні Постановою Кабінетів Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. 28 березня 2018 року у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085) розміщено оголошення про те, що КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з центрального опалення та центральної подачі гарячої води та розміщено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, якай є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов відповідно до положень ст. 629 ЦК України. Таким чином комунальні послуги центрального опалення для позивача у будинку [ADDRESS] надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання. Вказані обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року у справі № 201/13210/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Ковальська -Житлосервіс», КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про скасування неправомірної плати за опалення місця загального користування та плати за утримання будинку та прибудинкової території, яке набрало законної сили постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року (а.с.27-34). У вказаній цивільній справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку щодо недоведеності позивачем неправомірного нарахування суми для оплати наданих послуг з теплопостачання. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Квартира позивача обладнана приладом обліку тепла (лічильником) із присвоєнням особового рахунку за № [NUMBER] . Відповідач, у складі плати за ТЕ(ЦО) нараховує витрати за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ч. 2 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг встановлює Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Згідно абз.2,3 ч.1 розділу І Методики № 315 розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги (абз. 1 ч.4 розділу І Методики). Частиною 8 розділу І Методики № 315 передбачено, що у разі, якщо окреме приміщення будівлі/будинку, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі або окреме відгалуження перед вузлом комерційного обліку, та оснащене вузлом обліку комунальної послуги, то показання такого вузла враховуються як показання вузла комерційного обліку при визначенні загального обсягу спожитої відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку та як показання вузла розподільного обліку при розподілі цього визначеного загального обсягу спожитої комунальної послуги відповідно до цієї Методики. За рішенням співвласників будівлі/будинку визначення обсягу спожитої послуги у такому приміщенні може здійснюватися лише на підставі показань вузла обліку відповідної комунальної послуги, яким воно оснащене, та не враховуватись при визначенні загального обсягу спожитої відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку і не приймати участь в загальному розподілі комунальної послуги у будівлі/будинку (ч.8 розділу І Методики). Як вбачається з інформаційного листа КП виконавчого органу\~Київради (Київської\~міської державної\~адміністрації)\~"КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО"\~№ 4/03.2/13731\~від 26\~листопада 2024\~року під\~час здійснення\~нарахування відповідач\~використовує інформацію\~про характеристики\~житлового будинку,\~опалювальну площу\~квартир та\~нежитлових приміщень,\~яка відображається\~у програмному\~комплексі КП\~"КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО",\~яку надає управитель будинку відповідно до технічної документації, а також на підставі звернень мешканців житлового будинку з наданням відповідних погоджуючих документів (технічний паспорт на квартиру) (а.с.19-20). За даними КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" за адресою: [ADDRESS] опалювальна площа житлових приміщень будинку складає 23678,50 кв.м., вбудовані нежитлові приміщення, систему опалення яких підключено до загальнобудинкової системи відсутні. Відповідно до розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1543 від 28 грудня 2006 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий в експлуатацію та обслуговування ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Пунктом 1.1. вказаного Розпорядження передбачено, що вбудовані приміщення вводяться окремими актами згідно із проектною документацією в Дарницькому районі міста Києва (а.с.86, 87). Згідно інформаційного листа ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» вих. № 87/КЖС-25, направленого на виконання ухвали суду від 24 січня 2025 року, окремим розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації вбудовані або вбудовано-прибудовані гаражі (паркінги), окремі машиномісця (бокси), які є самостійними об`єктами нерухомого майна на утримання /управління до ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» не передавались (а.с. 85). Відповідно до наявної інформації Товариства площа нежитлових приміщень в будинку [ADDRESS] становить 1216,3 кв.м. Згідно ч.11 Розділу І Методики № 315 у разі, якщо будівля/будинок обладнана(ий) вбудованим або вбудовано-прибудованим гаражем (паркінгом), окремі машино-місця (бокси) якого є самостійними об`єктами нерухомого майна, розподіл обсягів спожитої теплової енергії на опалення у будівлі/будинку здійснюється також між власниками таких об`єктів нерухомого майна / власниками майнових прав на такі об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, пропорційно до площі таких об`єктів. Згідно пункту 12 розділу IV Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Однак, пункт 12 розділу IV Методики № 315 слід розглядати у взаємозв`язку із базовими правилами визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг (розділ ІІ Методики), які, згідно формул розрахунку, враховують саме обсяг спожитої теплової енергії (Q пр.) на опалення житлових та нежитлових приміщень у будівлі/будинку, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Слід зазначити, що фактично Методика № 315 визначає можливість нараховувати плату усім споживачам будинку (як житловим, так і не житловим) за однаковими умовами розподілу, а саме пропорційно опалювальної площі приміщень. Споживачі, приміщення яких обладнане індивідуальним опаленням чи індивідуальним вузлом обліку тепла, фактично зобов`язані сплачувати за місця загального користування по загальнобудинковому лічильнику та дотримуватись мінімальної частки споживання теплової енергії в опалювальному приміщенні. \~Це можуть бути як житлові, так і нежитлові приміщення, залежно від їх призначення. У судовому засіданні встановлено, та вбачається з інформації відповідача від 26 листопада 2024 року № 4/03.2/13731, що загальний тепловий ввід житлового будинку за адресою: [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії за. № 10996, що обліковує сумарну втрату теплової енергії на потреби опалення та постачання гарячої води. Також будинок обладнано вузлами комерційного обліку холодної води, що йдуть на потреби гарячої води. Тобто фактично лічильник встановлений на території місць загального користування за погодженням з КП\~"КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" \~і його показання вносяться на сайті КП\~Київтеплоенерго\~в особистий кабінет позивача де нараховується плата по його квартирі\~\~і є офіційним обліковим приладом по споживанню тепла цієї квартири. Тариф включає доставку тепла до вузла обліку квартири. Однак, нежитлова частина будинку (приміщення 1 поверху) згідно з проектом забудови має окрему систему опалення (окрему рамку керування), яка оснащена вузлом обліку теплової енергії зав. № 4746738. Теплопостачання нежитловим приміщенням першого поверху відключено, оскільки закриті та опломбовані засувки на подавальному та зворотному трубопроводі попереднім виконавцем послуг. Як вбачається з матеріалів справи, у інформаційному листі № 4/03.2/5235 від 22 квітня 2024 року, направленому у відповідь на запит позивача, КП «Київтеплоенерго» наведено детальний розрахунок із зазначенням формул, за якими нараховується [PERSON] плата за послуги з теплопостачання. У наведених відповідачем формулах, які відповідають Методиці № 315, дільником значиться У S оп.буд,\~ тобто загальна сума\~площ опалювальних\~приміщень (а.с.23). У S оп.буд відповідач застосовує при розрахунках у ромірі 23803 кв.м. При цьому, як вбачається з інформаційного листа № 4/03.2/13731 від 26 листопада 2024 року опалювальна площа житлових приміщень будинку складає 23678,50\~кв.м. (а.с.19). У судовому засіданні представник відповідача зазначала, що дійсно площа нежитлових приміщень, зокрема, першого поверху не враховується за відсутністю у цих приміщеннях опалення. Між тим, об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказані приміщення не підпадають під термін неопалювальне приміщення. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою № 315, опалюване приміщення - це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна\~температура повітря (ч.2 Розділу І). Отже, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що при розрахунку вартості теплопостачання, належної до сплати позивачеві, відповідач не враховує опалювальну площу нежитлових приміщень. Звертаючись із\~позовною заявою,\~позивач просив\~ відповідача протягом 30 календарних днів з дати набрання судовим рішенням законної сили здійснити перерахунок вартості теплової енергії, до складу якої входить оплата за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби, у відповідності до положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315, врахувавши всі нежитлові приміщення та їх площі. Між тим, як було зазначено вище, Методика № 315 визначає можливість нараховувати плату усім споживачам будинку пропорційно до опалювальної площі житлових та нежитлових приміщень. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню із зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок вартості теплової енергії, до складу якої входить оплата за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби, у відповідності до положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315, врахувавши опалювальну площу житлових та нежитлових приміщень за період з 01 лютого 2022 року по 01 грудня 2024 року. Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок вартості теплової енергії у 30-ти денний строк з дня набрання рішенням законної сили суд зауважує, що дане рішення має виконуватись в порядку вимог Закону України «Про виконавче провадження». Що стосується позовних вимог позивача про скасування нарахованої заборгованості та проведення відповідних коригувань, суд вважає вказані вимоги передчасними, оскільки коригування заборгованості має бути проведено за наслідками здійснення перерахунку вартості теплової енергії з урахуванням опалювальної площі житлових та нежитлових приміщень. Таким чином у задоволенні вказаних вимог слід відмовити. Отже позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial