Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з водопостачання і водовідведення та абонентської плати за період з 01.10.2019 до 31.07.2024 за адресою: [ADDRESS] у сумі 36 556,78 грн. та витрати на оплату судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначав, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, у тому числі за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою оформлений особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі обов`язки щодо своєчасної та у повному обсязі оплати наданих послуг не виконували, у зв`язку з чим за вказаним особовим рахунком утворилася заборгованість. Нарахування, на підставі рішень Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998, № 592 від 14.07.2017 та № 661 від 28.07.2021, відбувалося за нормою 9,10/8,94 куб. м на одну людину на місяць. Абонентська плата встановлена у розмірі 38,08 грн. Пільги та субсидії не надавалися. Свої обов`язки щодо надання послуг позивач виконав у повному обсязі та належним чином. Скарги та претензії для здійснення перерахунку вартості послуг за період їх ненадання, надання невідповідної якості, не надходило. Посилаючись на викладене просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді від 21.08.2024 відкрито провадження у вказаній справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 15.10.2024 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 01.11.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Онищенко Л.В. подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову зазначала таке. Відповідач [PERSON] , [INFO] , станом на момент виникнення заборгованості був неповнолітнім, що виключає несення ним солідарної відповідальності на рівні з іншими відповідачами. За відсутності договору позивач не надав суду жодного доказу щодо того, хто був власником, володільцем чи користувачем житлового приміщення, у якому відбулося споживання комунальних послуг станом на момент виникнення заборгованості. Розрахунок заборгованості, складений позивачем, не може вважатися належним доказом, оскільки з його змісту неможливо встановити, як саме здійснювалося нарахування, який тариф застосовувався позивачем за кожний конкретний період, яка кількість зареєстрованих осіб враховувалася на момент здійснення нарахування. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 25.07.2022 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи на території Прибужанської сільської ради Миколаївської області і такі довідки надавалися позивачу і були враховані ним при здійсненні розрахунку. У період з січня 2023 року до липня 2024 року заборгованість відсутня, натомість наявна переплата. 11.11.2024 позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначав, що нарахування за період з 01.10.2019 здійснювалося по нормі споживання за кількістю зареєстрованих осіб. На підставі заяви відповідача [PERSON] позивач здійснив перерахунок заборгованості, зменшивши її розмір станом на 06.03.2023 на загальну суму 29 111,59 грн. З 01.03.2023 нарахування здійснювалося за показаннями зареєстрованого приладу обліку, тому кількість зареєстрованих осіб за цей період не враховувалася. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не звільняє споживача від обов`язку сплачувати надані послуги. У запереченні на відповідь на відзив, поданих 11.11.2024, представник відповідача [PERSON] адвокат Онищенко Л.В. зазначала, що позивач не надав належного розрахунку заборгованості, з якого суд та інші учасники справи могли б встановити дійсні обставини спору. Надана позивачем «Інформація про стан розрахунки за послуги» є нечитабельною. Висновок позивача про обізнаність відповідачів щодо наявності боргу у заявленому позивачем розмірі не відповідає дійсності. Текст позовної заяви не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються. Ухвалою суду від 02.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 13.01.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, до якої долучено розрахунок заборгованості відповідачів за період з жовтня 2019 року до грудня 2024 року. Загальний розмір заборгованості станом на грудень 2024 року становить 35 151,70 грн. 05-06.05.2025 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви, у яких зазначали про незгоду із розрахунком позивача. 21.05.2025 представник позивача подала до суду додаткові пояснення у справі, які просила врахувати при ухваленні рішення. У вказаних додаткових поясненнях зазначала, що станом на 21.05.2025 загальна заборгованість відповідачів складає 58 088,64 грн., з яких заборгованість до 01.10.2019 складає 33 305,83 грн. Особовий рахунок зареєстрований на ім`я [PERSON] та на підставі її заяви була скорегована кількість осіб, зареєстрованих за місцем надання комунальних послуг. Кошти, надмірно сплачені відповідачем, позивач зараховував на сплату заборгованості за період, зазначений у позовній заяві - з 01.10.2019. Станом на 21.05.2025 заборгованість відповідачів складає 33 386,84 грн. Також представник позивача зазначала, що строк позовної давності за вимогами до відповідачів не закінчився. У судовому засіданні 21.05.2025 сторони підтвердили обґрунтування своїх вимог та заперечень. Представник позивача просила позов задовольнити, представник відповідача [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідачі у справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] - з 16.08.1972, [PERSON] - з 27.11.1992, [PERSON] - з 10.03.1989, [PERSON] - з 11.10.2005. Позивачем заявлені вимоги про стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення та абонентської плати за період з 01.10.2019 до 31.07.2024 на загальну суму36 556,78 грн. З 01.03.2023 нарахування здійснюється за показниками зареєстрованого приладу обліку № 597136 без урахування кількості зареєстрованих осіб. Відповідно до абз. 2 п. 11, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 34, 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Рішеннями виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.1988 р. № 385, від 14.07.2017 № 592, від 28.07.2021 № 661 затверджені норми споживання на одну людину на місяць. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 22.03.2017, № 310 та №311, від 02.11.2017 № 1343 та № 1344, від 15.02.2018 № 165 та № 196, від 18.09.2018 № 993 та № 994, від 26.02.2019 № 266, від 17.09.2019 р. за № 1968, постановою від 04.02.2020 № 283, від 16.12.2020 № 2499 від 22.12.2021 № 2876, встановлені тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення. Згідно з ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні за умови документального підтвердження. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що відповідачі не погоджуються з розміром заборгованості, визначеним позивачем у розрахунках, долучених до позовної заяви, посилаючись на те, що з січня 2023 року оплачують спожиті послуги з водопостачання і водовідведення та абонентську плату з переплатою. Викладене не спростовується і розрахунками заборгованості, які надав позивач. Отже, за період з 01.01.2023 відповідачі належним чином виконують обов`язки з оплати наданих їм комунальних послуг. З огляду на докази, надані сторонами, позивач здійснював перерахунок заборгованості відповідачів та згідно з останніми розрахунками, долученими до додаткових пояснень позивача, загальна заборгованість відповідачів складає 58 088,64 грн., з яких заборгованість до 01.10.2019 складає 33 305,83 грн. З урахуванням переплати за період з січня 2023 року, яку позивач зараховував на сплату заборгованості за період, зазначений у позовній заяві, за такого можливо дійти висновку, що станом на момент судового розгляду заборгованість відповідачів за період після 01.10.2019 складає 24 782,81 грн., яка належить до стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Водночас, у задоволенні позовних вимог до [PERSON] належить відмовити з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 9 України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідач [PERSON] , [INFO] , до 02.08.2023 був неповнолітнім, тобто не несе солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг у період до січня 2023 року, а з січня 2023 року, згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем, відповідачі не порушують свої зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг. Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог до [PERSON] , а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Оскільки відповідачем заявлено про застосування позовної давності, вирішуючи питання про дотримання позивачем строку позовної давності суд виходить з такого. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання зобов`язань за договором позовна давність про повернення боргу, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Позивачем обрахована заборгованість з 01.102019 до 31.07.2024, позов пред`явлено 16.08.2024, тобто більше ніж через три роки. Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення боргу за жовтень 2019 року розпочався з 21 листопада 2019 року (наступний день за строком оплати послуг). Отже на момент набрання чинності змін до ЦК України щодо продовження позовної давності під час дії карантину позовна давність до вимог з жовтня 2019 року не спливла, а тому суд дійшов висновку про продовження позовної давності. Отже, звернувшись до суду із цим позовом 16.08.2024 позивач не пропустив позовну давність. Отже відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача борг за спожиті послуги з централізованого водопостачання і водовідведення та абонентської плати у сумі 24 782,81 грн. В решті позовних вимог суд відмовляє. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1642,40 грн. (67,8% від задоволених вимог) по 547,46 грн. з кожного. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладене до 13.00 год. 02.06.2025.

Outcome: partial