Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

16 квітня 2025 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно з якою просить встановити факт належності, [PERSON] правовстановлюючих документів: договору дарування квартири зареєстрованого в реєстрі за номером 2902 посвідченого Богатовою Іммою Олексіївною приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 17 травня 2001 року, договору міни зареєстрованого в реєстрі за номером 2301 посвідченого Богатовою Іммою Олексіївною приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 23.05.1998 року та договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого в реєстрі за номером 7176 посвідченого Богатовою Іммою Олексіївною приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 21.08.2008 року. При видачі вищевказаних договорів було допущено помилки, а саме прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що стало підставою для відмови їй у проведенні реєстраційних дій, а отже у реалізації її прав як власника майна. 17 квітня 2025 року ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги за заявою підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заінтересована особа Покровська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, матеріали справи міститься їхня заява про розгляд справи без їх участі, покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. З паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2022 року Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області, вбачається, що її прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] . З картки платника податків заявника вбачається, що [PERSON] присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці, щоб реалізувати свої права як власника майна. Згідно з листом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 25.03.2025 за №77994996 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що при перевірці документа, а саме договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого в реєстрі за номером 7176 та посвідченого Богатовою Іммою Олексіївною, приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 21.08.2008 року, а також відповідно до проведених пошуків у Державному реєстрі прав встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється громадянка [PERSON] , а відповідно доданих, які зазначено в заяві про державну реєстрацію прав, заявником щодо вищевказаної квартири являється громадянка [PERSON] , що в свою чергу не дає змоги державному реєстратору встановити належність даних документів особі, яка звернулася за проведенням державної реєстрації права власності. Крім того, рішенням від 25.03.2025 за №77993484 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що при перевірці документів, а саме договору дарування квартири зареєстрованого в реєстрі за номером 2902 та посвідченого Богатовою Іммою Олексіївною, приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 17.05.2001 року та договору міни зареєстрованого в реєстрі за номером 2301, посвідченого Богатовою Іммою Олексіївною, приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 23.05.1998 року, а також відповідно до проведених пошуків у Державному реєстрі прав встановлено, шо власником квартири [ADDRESS] являється громадянка [PERSON] , а відповідно до даних, які зазначено в заяві про державну реєстрацію прав, заявником щодо вищевказаної квартири являється громадянка [PERSON] , що в свою чергу не дає змоги державному реєстратору встановити належність даних документів особі, яка звернулася за проведенням державної реєстрації права власності. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, оскільки встановлення факту необхідне для можливості реалізації заявником своїх прав, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт - належності заявниці правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Суд вважає зазначений юридичний факт підтвердженим та встановленим, таким, що породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту приналежності документів суд не вбачає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved