Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту не проживання її брата [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та її неприйняття, заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Спадкоємцями померлого, крім неї, є його дружина [PERSON] та син [PERSON] . До складу спадщини входить: 1) будинок за адресою: [ADDRESS] ; 2) земельна ділянка за кадастровим номером 6824289400:04:013:0166; 3) земельна ділянка за кадастровим номером 6824289400:05:024:00189. Дружина спадковадця та мати заявниці [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на її користь. [PERSON] не прийняв спадщину після смерті батька, оскільки його визнано безвісно відсутнім на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16.04.2024 року у цивільній справі №753/21347/23. У жовтні 2023 року вона звернулась до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В обґрунтування відмови, державний нотаріус зазначила, що згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Дарницької РДА м. Києва №2066 від 09.10.2023 року, станом на 16.09.2023 року з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані донька померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , яка подала заяву про відмову від спадщини та син померлого [PERSON] . Так як не можливо встановити факт, що станом на 16.09.2023 року [PERSON] не проживав за адресою: [ADDRESS] та не прийняв спадщину, їй необхідно звернутися до суду для встановлення відповідного факту, що стало підставою для звернення до суду. 27.03.2025 року від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшла заява, в якій зазначила, що з грудня 2017 року її син [PERSON] не виходить на зв`язок, не з`являється у друзів та у рідних, банківські рахунки на його ім`я не відкриті, він неактивний у соціальних мережах. У відповідності до даних Державної прикордонної служби України, [PERSON] легально кордон не перетинав (а.с. 32). Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №1392, на підставі якого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відрилась спадщина. До складу майна померлого [PERSON] входить будинок за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку 6824289400:04:013:0166, земельну ділянку 6824289400:05:024:00189. Заявниця [PERSON] є рідною донькою померлого, що підтверджується: 1) актовим записом про народження [PERSON] №1957, на підставі якого Відділом РАЦС Ватутінського району міста Києва видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 66); 2) актовим записом про шлюб, на підставі якого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , та у відповідності до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 67). З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, 04.10.2023 року заявниця [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 63). 04.10.2023 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. заведено спадкову справу №618/2023 щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 61-91). Крім заявниці, 12.03.2024 року до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори звернулась її мати, [PERSON] , із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON] (а.с. 75, 80 зв.бік). Для встановлення кола спадкоємців, державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. здійснено запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб. Станом на 16.09.2023 року за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані чотири особи: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 28.09.1986 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.05.1989 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 19.02.2008 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 29.07.2008 року (а.с. 86 зв.бік). [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. У відповідності до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.10.2023 року, який складений мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації більше 3 (трьох) років (а.с. 25). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16.04.2024 року у цивільній справі №753/21347/23 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Сьома київська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Києва, визнано безвісно відсутнім з 12.12.2017 року (а.с. 14-19). Рішення набрало законної сили 28.05.2024 року. У відповідності до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1686/02-31 від 07.06.2024 року, яка видана державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю., заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на будинок за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку 6824289400:04:013:0166, земельну ділянку 6824289400:05:024:00189, що належали померлому [INFO] [PERSON] . В обґрунтування зазначено, що згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Дарницької РДА м. Києва №2066 від 09.10.2023 року, станом на 16.09.2023 року з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані донька померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , яка подала заяву про відмову від спадщини та син померлого [PERSON] . Так як не можливо встановити факт, що станом на 16.09.2023 року [PERSON] не проживав за адресою: [ADDRESS] та не прийняв спадщину, їй необхідно звернутися до суду для встановлення відповідного факту (а.с. 87). Таким чином, суд вважає встановленим, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , не проживав за місцем реєстрації, з огляду на те, що він визнаний безвісно відсутнім, ініші відомості про його місцеперебування відсутні. Рішення суду про визнання [PERSON] безвісно відсутнім станом на даний час не скасоване та залишається чинним. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначеніу заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу(ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживанняв ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з п.п. 3.21, 3.22 гл. 10 р. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту непроживання [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , потрібно заявниці [PERSON] для прийняття спадщини після смерті її батька. Отже, [PERSON] не є таким, що прийняв спадщину, а відповідно не набув права на спадкове майно, хоча й був на час відкриття спадщини зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, проте не проживав за вказаною адресою. Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved