Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що 30.08.2024 між ТзОВ «Мікрокредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір №107665, відповідно до умов якого останній отримав суму кредиту у розмірі 8000,00 грн, строком до 14.02.2025. Відповідно до п. 5.2 вказаного договору відповідач зобов`язався за користувавання кредитом сплачувати 187,170 % річних від суми кредиту, у розрахунку 0,519% на добу. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що відповідно до Додатку №1 договору становить 623,90 грн. Відповідно до п. 1.6 вказаного договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за користування кредитом становить 14973,60 грн. У період з 06.09.2024 по 12.03.2025 відповідач в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом сплатив ТзОВ «Мікрокредит» 2702,00 грн. Станом на 17.03.2025 відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому в нього виникла заборгованість в сумі 12271,60 грн., з яких 8000,00 грн. (тіло кредиту) + 6973,60 грн. (проценти за користування кредитом за період з 30.08.2024 по 14.02.2025 2702,00 грн. ( сума сплачена в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом) = 12271,60 грн. Тому, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12271,60 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 30.08.2024 між ТзОВ «Мікрокредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір №107665, відповідно до умов якого останній отримав суму кредиту у розмірі 8000,00 грн, строком до 14.02.2025. Відповідно до п. 5.2 вказаного договору відповідач зобов`язався за користувавання кредитом сплачувати 187,170 % річних від суми кредиту, у розрахунку 0,519% на добу. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що відповідно до Додатку №1 договору становить 623,90 грн. Відповідно до п. 1.6 вказаного договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за користування кредитом становить 14973,60 грн. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 06.09.2024 по 12.03.2025 відповідач в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом сплатив ТзОВ «Мікрокредит» 2702,00 грн. Станом на 17.03.2025 [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому в нього виникла заборгованість в сумі 12271,60 грн., з яких 8000,00 грн. (тіло кредиту) + 6973,60 грн. (проценти за користування кредитом за період з 30.08.2024 по 14.02.2025 2702,00 грн. ( сума сплачена в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом) = 12271,60 грн. Таким чином, відповідачем належними доказами не спростовано існування заявленої позивачем заборгованості, не надано доказів на спростування наданого позивачем розрахунку, або доказів повернення кредитних коштів та належного виконання зобов`язання у визначені договором строки у повному обсязі. Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості у сукупності з іншими доказами, підтверджують розмір заборгованості відповідача. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень, які підлягають стягненню на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved