Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що 29.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 103673889, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 10000 грн. 07.02.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 277197 про надання споживчого кредиту. Згідно укладеного договору, відповідачу був наданий кредитт в розмірі 5000 грн. терміном на 30 днів та умовах, визначених у договорі. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 16072024, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за договір про споживчий кредит № 103673889 від 29.01.2022. 29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 29022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідач свої зобов`язання не виконала та заборгованість [PERSON] за договором № 103673889 від 29.01.2022 становить 10025 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 10000 грн., заборгованість за відсотками 25 грн. Заборгованість [PERSON] за договором № 277197 від 07.02.2022 становить 11359,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 5000 грн., заборгованість за відсотками 6359,50 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 26.05.2025 відповідач повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином (трек 0610238851648, 0610246264794). Відзиву на позов не подала. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ф119, 0610246264794 вбачається, що судову повістку [PERSON] отримала 23.04.2025. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 29.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103673889, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 10000 грн. (п.1.2 договору). Відповідно до п. 1.3, п.1.4 Договору, кредит надається строком на 30 днів з 29.01.2022, Термін повернення кредиту 28.02.2022. 07.02.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та\~ [PERSON] укладено договір № 277197 про надання споживчого кредиту. Згідно з п. 1.3., п.1.4 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживава, відповідно до п.4.2 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулась авто пролонгація, відповідно до п.4.3. договору (п.1.5.1 договору). Вказані кредитні договори було укладено в електронній формі. Згідно зі ст. 3\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Тобто, [PERSON] укладаючи договір про споживчий кредит № 103673889 від 29.01.2022, була ознайомлена з умовами надання позики, строком кредитування, відсотками, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором R71784. Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] було підписано договір № 277197 про надання споживчого кредиту від 07.02.2025, що дає підстави зробити висновок про те, що відповідач з умовами кредитування погодилась. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір\~факторингу №\~16072024, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 103673889. 29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінфорс» укладено Договір факторингу № 29022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників. Згідно договору факторингу № 29022024 до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договір № 277197 про надання споживчого кредиту від 07.02.2022, що підтверджується витягом з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Тобто, позивачем доведено, що після укладення договорів факторингу, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за укладеними кредитними договорами. За нормами ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України). Відповідно до\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положення ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування і відповідач не заперечує їх укладення. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором № 103673889 від 29.01.2022 становить 10025 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 25 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість [PERSON] за договором № 277197 від 07.02.2022 становить 11359,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 5000 грн., заборгованість за відсотками 6359,50 грн. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростувала, доказів повернення кредитних коштів суду не надала. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] , уклавши кредитні договори, була ознайомлена з умовами кредитування, строком кредитування, процентами за користування кредитними коштами. Тобто, уклавши кредитні договори в електронній формі, відповідач з такими умовами кредитування погодилась. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Позивачем надано розрахунки заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунки відповідач суду не надала. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача, який отримав право вимоги за договорами факторингу, на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Таким чином, за відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог, а тому позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 3028 гривні підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved