Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Лузан О.С. звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що починаючи з 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого вона народила синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірваний рішенням суду від 03.10.2024 року. З того часу відповідач не проживає з нею та дітьми однією сім`єю, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, синами не цікавиться, не виховує, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. З цих підстав, з метою захисту інтересів дітей, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Від представника позивача - адвоката Лузан О.С. надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляду справи у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходить з вимог\~ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на\~Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року по 03.10.2024 року. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане 26.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 33. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане 06.04.2018 року Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 11. Відповідач [PERSON] вихованням та утриманням своїх дітей не займається, з дітьми не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про них. Піклується про синів, займається їх вихованням, здоров`ям, створивши необхідні умови для їх проживання та розвитку мати [PERSON] . Відповідно до положень\~Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Частиною 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положення ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (стаття 182 СК України). Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дітей з урахуванням потреб дитини. Доказів наявності на утриманні у відповідача інших осіб матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано доказів того, що стан його здоров`я перешкоджає виконувати обов`язки щодо утримання своїх дітей. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, ту обставину, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09.04.2025 року і до досягнення дітей повноліття. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно його синів є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved