Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №R01.00408.006242615 від 20.01.2020 року у розмірі 29796 грн. 47 коп., сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 20.01.2020\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~відповідачем було\~укладено Кредитний\~договір №R01.00408.006242615,\~за умовами\~якого відповідач\~отримала кредит\~на поточні\~потреби в\~сумі 13795\~грн.\~94\~коп.\~та зобов`язалась\~повернути його\~разом із\~процентними платежами\~і платою\~за послуги\~з щомісячного\~обслуговування кредитної\~заборгованості,\~який є\~його невід`ємною\~частиною. Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором в результаті неодноразового відступлення кредиторами свого права вимоги до боржника. Зокрема, 19.12.2023 року було укладено Договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним договором №R01.00408.006242615 від 20.01.2020 року. Окрім того, 22.12.2023 року було укладено Договір факторингу №22/12/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило на користь ТОВ «ФК «Профіт\~Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним договором №R01.00408.006242615 від 20.01.2020 року. Таким чином, відповідно до умов Договорів факторингу\~№19/12-2023від 19.12.2023\~року та\~№22/12/2023\~від 22.12.2023\~рокуТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» набуло\~право вимоги\~і є\~поточним кредитором\~щодо заборгованості\~боржників за\~первинними договорами.\~Так,\~у зв`язку\~із неналежним\~виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 19.12.2023 року складає 29796 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 13775 грн. 38 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками 16021 грн. 09 коп. Ухвалою суду від 23.12.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористалась відзив на позовну заяву до суду не надала. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 20.01.2020 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір №R01.00408.006242615, за умовами якого відповідач отримала кредит на поточні потреби в сумі 13795 грн. 94 коп. та зобов`язалась повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги зі щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що є його невід`ємною частиною. Згідно п. 1.3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 35,04% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до графіку платежів. Згідно п. 2.3 Кредитного договору термін внесення платежу за Договором для погашення заборгованості, повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого графіком щомісячних платежів. Так, позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором в результаті неодноразового відступлення кредиторами свого права вимоги до боржника. Зокрема, 19.12.2023 року було укладено Договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним договором №R01.00408.006242615 від 20.01.2020 року. Окрім того, 22.12.2023 року було укладено Договір факторингу №22/12/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило на користь ТОВ «ФК «Профіт\~Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним договором №R01.00408.006242615 від 20.01.2020 року. Таким чином, відповідно до умов Договорів факторингу\~№19/12-2023від 19.12.2023\~року та\~№22/12/2023\~від 22.12.2023\~рокуТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями\~ст. 6 ЦК України визначено, що\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 598 ЦК України,\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ч. 1\~ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, на виконання умов вищевказаного Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 13795 грн. 94 коп., що підтверджується випискою з рахунку за період з 20.01.2020 року по 19.12.2023 року, яка міститься у матеріалах справи. Як убачається зі змісту Довідки-розрахунку заборгованості за Кредитним договором №R01.00408.006242615 від 20.01.2020 року, розрахунок боргу станом на 19.12.2023 року складає 29796 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 13775 грн. 38 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками 16021 грн. 09 коп. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надала, розрахунок заборгованості не спростувала. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved