Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

25.04.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просили стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 102276-КС-003 від 03.07.2021 в розмірі 65284,42 грн., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки останній не виконує умови договору. Вказує, що 03.07.2021 між ТОВ «БіЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 102276-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 25000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,8647 процентів за кожен день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 3750грн. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, надав [PERSON] грошові кошти шляхом перерархування на банківську картку позичальника, однак відповідач не виконала покладені обов`язки у повному обсязі, а лише частково сплатила кошти, у зв`язку з чим станом на 10.04.2024 утворилася заборгованість у розмірі 65284,42 грн., що складається із: сума прострочених платежів по тілу кредиту 25000 грн., сума прострочених платежів по процентах 36534,42 грн.,сума прострочених платежів за комісією 3750 грн. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача Мишевська Н.М. не з`явилася, в тексті позовних вимог позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.5зворот, 6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно зі ст.128 ЦПК України (а.с.56,75,91). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.04.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2025 витребувано інформацію в АТ КБ «Приват Банк». 03.03.2025 на виконання ухвали суду в частині витребування доказів, на адресу суда надійшла інформація з АТ КБ «Приват Банк», що банківська картка № [NUMBER] було емітовано Банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Також надано виписку про рух грошових коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 03.07.2021 по 18.12.2021(а.с.83-86). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~05.06.2025 р.\~постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлено наступне. 03.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 102276-КС-003 про надання кредиту, який підписано одноразовим ідентифікатором відповідача (G-7039). Відповідно до договору, кредитодавець надає позичальнику кредит грошові кошти у розмірі 25000 грн., на засадах строковості, зворотності, платності, на строк 24 тижні, терміном дії до 18.12.2021, з процентною ставкою 0,8647% фіксована в день, комісією за надання кредиту 3750 грн., орієнтована загальна вартість наданого кредиту 54960 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 3584,96 % (а.с. 10-17,40-45). Згідно довідки № 420915799 від 03.07.2021, сформованої в системі ТАС PAY, товариство перерахувало грошові кошти в сумі 25000 грн. [PERSON] , ІПН: [NUMBER] на номер карти [NUMBER] , з призначенням платежу: перерах. коштів [PERSON] , ІПН: [NUMBER] зг. до кредитного дог.№ 102276-КС-003 від 03.07.2021 без ПДВ (а.с. 46). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 14.04.2024 утворилася заборгованість у розмірі 65284,42 грн., що складається із: сума заборгованості по кредиту 25000 грн., сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом 36534,42 грн., сума заборгованості по комісії 3750грн. (а.с. 19-26), що також підтверджується довідкою про стан заборгованості за Договором №102276-КС-003 про надання кредиту від 03.07.2021 (а.с.18), а факт використання [PERSON] кредитних коштів підтверджується виписками про рух грошових коштів по банківській картці відповідача № [NUMBER] , як і належність вказаної картки відповідачу [PERSON] (а.с.83-86). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як видно з матеріалів справи, 03.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 102276-КС-003 про надання кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-7039 (а.с. 15зворот). А тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом встановлено, що 03.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 102276-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених у вказаному договорі, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, комісії та зі встановленими строками їх повернення. Згідно з п. 4 Договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов Договору. Відповідно до п. 6, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає Договір (а.с. 15). Тому суд звертає увагу, що згідно Договору № 102276-КС-003 про надання кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 03.07.2021 надали [PERSON] грошові кошти у сумі 25000 грн. строком на 24 тижні, тобто до 18.12.2021 (а.с. 15). Товариство виконало свої зобов`язання, надавши грошові кошти в розмірі 25000 грн, що підтверджується довідкою № 420915799 від 03.07.2021, сформованої в системі ТАС PAY. У відповідності до положень ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України) . Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. З розрахунку заборгованості (а.с. 19-26) вбачається, що загальна сума боргу станом на 14.04.2024, за Договором №102276-КС-003 в розмірі 65284,42грн., а отже ця заборгованість і підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків не виконала у повному обсязі, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатила, чим порушила умови кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 102276-КС-003 про надання кредиту від 03.07.2021, яка станом на 14.04.2024 становить 65284,42 грн., що складається із: сума заборгованості по кредиту 25000 грн., сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом 36534,42 грн., сума заборгованості по комісії 3750 грн. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2422,40 грн. судового збору, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved