Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

02.12.2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на користь [PERSON] 23 967,63 (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят сім грн. 63 коп.) гривень у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої падінням на автомобіль частини дерева. Стягнути з департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на користь [PERSON] 1211,20 (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.) гривень сплаченого судового збору та 1818,00 (одну тисячу вісімсот вісімнадцять грн. 00 коп.) гривень, пов`язані з оплатою експертного дослідження. Вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2024 року за адресою м. Луцьк, Театральний майдан, поблизу будинку №1, на території автостоянки, через падіння частини дерева - порода «Верба», було завдано ряд кузовних пошкоджень належному йому (згідно особливої відмітки у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу серії [NUMBER] про право керування, який належить батькові позивача [PERSON] ) на праві власності транспортному засобу марки «SKODA OKTAVIA AMBIENTE», р.н. знак [NUMBER] , 2008 року випуску та спричинено майнову шкоду. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/103-24/12252-АВ від 18.09.2024 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику, внаслідок падіння дерева на автомобіль марки «SKODA OKTAVIA AMBIENTE», р.н. знак [NUMBER] , VIN-код № [NUMBER] , 2008 року випуску, на дату проведення дослідження становить 23 967,63 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят сім грн. 63 коп.). 19.09.2024 року позивачем на адресу директора департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради було подано заяву про відшкодування завданих збитків та витрат на експертизу, яка, згідно відповіді від 15.10.2024 року за № 19.1- 9/1739/2024, залишена без задоволення. Згідно письмової відповіді від 15.10.2024 року, відповідач повідомив, що пошкоджене дерево породи «верба», біля фонтанів на Театральному майдані в м. Луцьк, зростає на землях комунальної власності Луцької міської територіальної громади, які не надані нікому у власність чи користування. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути з Департаменту житлово - комунального господарства Луцької міської ради на свою користь 23 967,63 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої падінням на автомобіль частини дерева, 1818,00 гривень пов`язані з оплатою експертного дослідження та 1211,20 гривень сплаченого судового збору. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 82). 24 грудня 2024 року представник відповідача Департаменту ЖКГ ЛМР подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що, з огляду на те, що на баланс Департаменту ЖКГ жодні зелені насадження не передавались, а дерево, з якого впала гілка через стихійне лихо на належний позивачу автомобіль, розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста. Оскільки Департамент ЖКГ Луцької міської ради не є ні балансоутримувачем об`єкта благоустрою, де трапилась пригода, ні власником, відтак, є неналежним відповідачем у даній справі. Зазначає, що позивачем не доведено вину Департаменту ЖКГ Луцької міської ради у завданні йому шкоди та не встановлено причинний зв`язок між шкодою і неправомірними діями, відтак не встановлено підстав для покладення на Департамент ЖКГ цивільно-правової відповідальності. В задоволенні позовної заяви [PERSON] до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи просила відмовити в повному обсязі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с. 108-109). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що вважає саме Департамент ЖКГ Луцької міської ради належним відповідачем у справі, оскільки пунктом 3.2.5. Положення про департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради основними завданнями Департаменту є, зокрема, організація робіт з благоустрою та озеленення міста. Отже, вважає, що саме з вини Департаменту ЖКГ Луцької міської ради, які вчасно не провели відповідні роботи з перевірки стану зелених насаджень, зокрема, на Театральному майдані в м. Луцьку, на території автостоянки і сталося падіння частини дерева порода «Верба», внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб, який перебуває у користуванні позивача, та завдано матеріальних збитків. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції посилалась на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та наполягала на тому, що Департамент ЖКГ Луцької міської ради не є належним відповідачем по даній справі, оскільки вони не є ані власниками, ані балансоутримувачами даних земельних насаджень на відповідній території. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , має в своєму користуванні автомобіль марки «SKODA OKTAVIA AMBIENTE», р.н. знак [NUMBER] , 2008 року випуску, згідно особливої відмітки у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу серії [NUMBER] про право керування, який належить батькові позивача [PERSON] на праві власності. 16 вересня 2024 року за адресою м. Луцьк, Театральний майдан, поблизу будинку № 1, на території автостоянки, через падіння частини дерева - порода «Верба», було завдано ряд кузовних пошкоджень належному позивачу (згідно особливої відмітки у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу серії [NUMBER] про право керування, який належить батькові позивача [PERSON] ) транспортному засобу марки «SKODA OKTAVIA AMBIENTE», р.н. знак [NUMBER] , 2008 року випуску, та спричинено майнову шкоду (фото з місця події, а.с. 22-26, лист Луцького РУП ГУНП у Волинській обл., а.с. 8). В судових засіданнях представник відповідача визнала обставину падіння гілки дерева на автомобіль позивача та обставину знаходження земельної ділянки, на якій росло дерево, в комунальній власності (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Вказану подію зареєстровано працівниками поліції в ІКС ІПНП Луцького РУП 16 вересня 2024 за №33041 (а.с.8). Згідно отриманого висновку експертного дослідження № ЕД-19/103-24/12252-АВ від 18.09.2024 року, вартість матеріального збитку завданого власнику, внаслідок падіння дерева на автомобіль марки «SKODA OKTAVIA AMBIENTE», р.н. знак [NUMBER] , VIN-код № [NUMBER] , 2008 року випуску, на дату проведення дослідження становить 23967,63 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят сім грн. 63 коп.) (а.с.10-15). За проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи позивач поніс витрати у розмірі 1818,00 гривень (а.с. 27). 19.09.2024 року позивачем на адресу директора департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради було подано заяву про відшкодування завданих збитків та витрат на експертизу, яка, згідно відповіді від 15.10.2024 року за № 19.1-9/1739/2024, залишена без задоволення. Згідно письмової відповіді від 15.10.2024 року, відповідач повідомив, що пошкоджене дерево породи «верба», біля фонтанів на Театральному майдані в м. Луцьк, зростає на землях комунальної власності Луцької міської територіальної громади, які не надані нікому у власність чи користування. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон) визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі ст. 25 Закону утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що саме потерпілий має довести належними та допустимими доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За приписами частини першої та другої статті 11 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень. Такий правовий висновок викладений в постанові ВС від 17.05.2022 у справі №522/2890/20. Аналіз вищевикладених норм законодавства свідчить про неможливість покладення цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану позивачу, на Департаменту житлово - комунального господарства Луцької міської ради, оскільки останній не є належним відповідачем. Суд погоджується з відповідним аргументом відповідача. При цьому, суд відхиляє доводи позивача, що відповідальним за утримання зелених насаджень є саме Департамент ЖКГ Луцької міської ради, оскільки відповідного рішення Виконавчого комітету про визначення його балансоутримувачем зелених насаджень не існує, а Положення про цей департамент не визначає його саме як балансоутримувача зелених насаджень, а лише покладає на нього обов`язок з їх охорони, що не є утриманням. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові ВС від 04.04.2018 у справі № 2-1474/11-ц. Під неналежними відповідачами слід розуміти таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Суд дійшов висновку, що належним відповідачем по справі повинен бути виконавчий комітет Луцької міської ради, як її виконавчий орган, або визначений ним балансоутримувач зелених насаджень на відповідній території. За відсутності даних про балансоутримувача належним відповідачем є перший суб`єкт. У м. Луцьку рішенням Міської ради від 29.07.2009 №44/2 затверджені Правила благоустрою м. Луцька, а отже при вирішенні спору суд повинен керуватися саме ними (https://www.lutskrada.gov.ua/documents/pro-pravila-blagoustroyu-mista-lucka). У цих Правилах містить розділ 6 «Утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою. Відповідно до п.6.5 розділу 6 Правил благоустрою м. Луцька, Догляд за зеленими насадженнями в місцях загального користування повинен проводитися спеціалізованими підприємствами зеленого господарства, (підприємствами, що мають спеціалізовані підрозділи з утримання зелених насаджень), які укомплектовані спеціальною технікою, механізмами, кваліфікованим персоналом, на умовах договору з власником та балансоутримувачем. У пункті 6.8 Правил благоустрою м. Луцька визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними в межах м. Луцька є: на об`єктах благоустрою державної (комунальної) власності - балансоутримувачі зелених насаджень. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Позивач не заявляв клопотань про залучення виконавчого органу Луцької міської ради співвідповідачем або про заміну первісного відповідача належним відповідачем (ст. 51 ЦПК України). Більш того, під час судового розгляду справи представник позивача наполягав на тому, що саме Департамент житлово - комунального господарства Луцької міської ради є належним відповідачем за даними позовними вимогами. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункт 75). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги у справі заявлені до неналежного відповідача, а тому з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: dismissed