Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин: визнання того, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] народилася [PERSON] , яка 22.11.1975 уклала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: син - [PERSON] та дочка [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, яке заповнене російською мовою зазначено, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є батьками « [PERSON] », [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. 23.01.1988 заявниці уклала другий шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 31.10.2006 син заявниці від першого шлюбу отримав картку фізичної особи-платника податків, в якій він був вказаний як « [PERSON] », а 20.03.2029 він отримав паспорт, в якому також вказаний як « [PERSON] ». У грудні 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу по мобілізації [INFO] . Сповіщенням сім`ї № 6 від 30.05.2024 [PERSON] було повідомлено про те, що її син, солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації 14.12.2023 [INFO] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність під час виконання бойового завдання в місті Селидове Покровського району Донецької області, загинув [INFO] . 06.06.2024 було видано свідоцтво про смерть сина заявниці [PERSON] . Зазначає, що вона як матір загиблого військовослужбовця отримала право на надання пільг у встановленому законом порядку, зокрема грошові виплати, однак при поданні документів з`ясувалося те, що прізвищі її сина в документах вказано як « [PERSON] », а прізвище його померлого батька як « [PERSON] », що перешкоджає у визначенні (розподілу) часток одноразової грошової допомоги в повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 21 березня 2025 року відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами окремого провадження. 25.04.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку з розглядом невідкладних слідчих дій. Протокольною ухвалою суду від 09.05.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку із необхідністю виклику свідків для допиту. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомлені. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, пославшись на письмові пояснення в матеріалах справи (а.с.56-67). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи - [INFO] . ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин Згідно з копією свідоцтва про шлюб 22.11.1975 року Виконавчим комітетом Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження на російській мові « [PERSON] » народився [INFO] , його батьками на російській мові записані: «отец - [PERSON] , мать - [PERSON] » (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про шлюб 23.01.1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.11). 31.10.2006 [PERSON] отримав картку фізичної особи-платника податків, в якій він був вказаний як « [PERSON] », а 20.03.2029 він отримав паспорт, в якому також вказаний як « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання управління адміністративних послуг ЧМР від 28.03.2019 р. [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Військовий квиток серії [NUMBER] виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с.14). Сповіщенням сім`ї № 6 від 30.05.2024 [PERSON] було повідомлено про те, що її син, солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації 14.12.2023 [INFO] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність під час виконання бойового завдання в місті Селидове Покровського району Донецької області, загинув [INFO] (а.с.15). Лікарське свідоцтво про смерть № 468с/142 від 01.06.2024 р. видане на « [PERSON] » (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). Згідно запису акту про народження № 392 від 24.04.1979 року на російській мові зазначено: « [PERSON] » [INFO] (а.с.91). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лігвістичних експертиз №056/1053-n від 24.07.2024 записи прізвища [PERSON] / [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; свідоцтво про шлюб, записи [PERSON] , [PERSON] / [PERSON] ; свідоцтво про шлюб, запис [PERSON] / [PERSON] ) і [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ) та російські записи [PERSON] / [PERSON] (свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] , мать [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с. 20). Свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] . У той же час [PERSON] є її та [PERSON] батьком, однак їй відомо, що у його документах було випадково допущено помилку. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] є чоловіком від першого шлюбу її матері, а [PERSON] доводиться їй зведеним братом. При оформленні документів було допущено помилку транслітерації прізвища [PERSON] . ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації, тощо. З матеріалів справи вбачається, що заявниці [PERSON] встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , який загинув [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] потрібно для виникнення особистого майнового права - отримання належних виплат, у зв`язку із загибеллю сина [PERSON] . Згідно ч. 1 ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвічують цей факт; 3) докази, що підтверджують цей факт. Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим ст. 318 ЦПК України, оскільки у ній зазначено, який факт просить встановити заявниця та з якою метою; вказані причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт; зазначено докази, які цей факт підтверджують. Крім того, заявницею до заяви долучено належні, допустимі та достовірні докази - письмові, достатні для висновку про обґрунтованість та доведеність її вимоги про те, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] Таким чином, зважаючи на те, що заявниці [PERSON] встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] потрібно для виникнення особистого майнового права - отримання належних виплат, у зв`язку із загибеллю сина [PERSON] , і заявницею суду на підтвердження факту родинних відносин надано належні, допустимі та достовірні докази, достатні для висновку про обґрунтованість заяви, беручи до уваги те, що в інший спосіб заявниця не може підтвердити ту обставину, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , суд дійшов висновку про наявність у справі підстав до задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Суд не бере до уваги твердження представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, що встановлення факту в даному випадку пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки Верховний Суд у своїх правових позиціях чітко зазначив, яким чином повинні розглядатися справи вказаної категорії. При цьому необхідно звернути увагу на висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21, звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Суд також зазначає, що спору з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця на теперішній час немає. Згідно із пунктом 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Оскільки аргументи заінтересованої особи щодо відсутності доказів спільного проживання та перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] очевидно не мають відношення до даного провадження, вони судом до уваги не беруться. V. Розподіл судових витрат Частиною 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved