Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

У позовній заяві в остаточній редакції від 16.12.2024 представник позивача АТ «УкрСиббанк» просить ухвалити рішення про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11320663000 від 26.03.2008 з [PERSON] та [PERSON] з кожного по 36591,20 доларів США та по 618,00 грн судового збору в межах вартості прийнятого у спадщину після смерті [INFO] [PERSON] майна. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] уклав із АКІБ «УкрСиббанк» (з 26.11.2018 АТ «УкрСиббанк») договір про надання споживчого кредиту №11320663000 від 26.03.2008 та додаткову угоду № 1 від 23.03.2009, за яким отримав кредитні кошти в розмірі 100\~000,00 доларів США та зобов`язався сплатити проценти в розмірі 13,4% річних та порядку, встановленому кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит не пізніше 26.03.2016. На умовах укладеного з Банком договору іпотеки від 26.03.2008 [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок площею 180,00 м2 та земельні ділянки площею 0,15 га, 0,27 га, що знаходяться по [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань Банк звернувся в суд із позовом до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за указаним кредитним договором в сумі 73838,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.02.2014 становило 631556,21 гривень. Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15.08.2014 в справі №163/671/14-ц з [PERSON] солідарно з [PERSON] стягнуто кредитну заборгованість у гривневому еквіваленті в розмірі 631556,21 гривень та судові витрати в розмірі по 1827,00 грн з кожного. На виконання рішення суду за період з 10.07.2017 по 02.03.2021 надійшло 17478,55 грн, які були Банком конвертовані у Долари США (валюту договору); на погашення судового збору від [PERSON] надійшло 591,40 грн, від [PERSON] 1872,00 грн. Станом на 10.07.2024 рішення суду залишається невиконаним в частині стягнення 615313,26 грн кредитного боргу та 1235,60 грн судового збору. [INFO] боржник [PERSON] помер. Після його смерті залишається непогашеною кредитна заборгованість, що визначена рішенням суду і станом на 10.07.2024 складає 73182,40 доларів США, а також судові витрати в розмірі 1236,00 грн. Вказана заборгованість та нерухомість, що була передана в іпотеку, увійшли до складу спадщини. Дізнавшись у жовтні 2021 року про смерть [PERSON] . Банк направив Любомльській державній нотаріальній конторі вимогу від 08.02.2022 до спадкоємців померлого. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які спадщину прийняли шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Проте вимога Банку до спадкоємців залишається незадоволеною, тому Банк має право вимагати стягнення заборгованості зі спадкоємців у судовому порядку, а саме кредитної заборгованості в сумі 73182,40 доларів США та судових витрат в сумі 1236,00 грн. З огляду на прийняття відповідачами спадщини у рівних частках, частка боргу кожного із них становитиме 36591,20 доларів США (73182,40 / 2) кредитної заборгованості та 618,00 грн (1236 / 2) судових витрат. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Климович Т.Д. подала відзив на позовну заяву. У ньому вказала, що позивач пропустив передбачений ст.1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, оскільки постановою старшого державного виконавця Любомльського районного відділу ДВС від 15.03.2021 було закрите виконавче провадження щодо боржника [PERSON] , у зв`язку з його смертю, тому саме з цієї постанови Банк як сторона виконавчого провадження мав дізнатися про смерть [PERSON] . У такому випадку строк пред`явлення вимоги до спадкоємців сплив 15 вересня 2021 року, а з такою вимогою позивач звернувся в банк 08 лютого 2022 року, тобто поза межами встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України строку. Враховуючи присудження кредитного боргу за рішенням Любомльського районного суду у гривневому еквіваленті, а також положення ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України, вимога про стягнення боргу у доларах США є безпідставною. Також позивач безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом поза межами дії кредитного договору. Крім цього зазначила, що позивач реалізував своє право на стягнення боргу в судовому порядку ще у 2014 році, що підтверджується рішенням Любомльського районного суду. За цим рішенням були видані виконавчі листи, у тому числі щодо солідарного боржника поручителя [PERSON] , який на сьогоднішній день перебуває на примусовому виконанні. За змістом ст.543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. За таких обставин задоволення цього позову матиме наслідком подвійного стягнення кредитної заборгованості. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду, зазначила про обрання позивачем невірного способу захисту своїх прав. Представник позивача подала відповідь на відзив представника відповідача. У ньому вказала на помилковість позиції представника відповідача у питанні пропуску позивачем строку пред`явлення вимоги до спадкоємця з огляду на внесені до ст.1281 ЦК України зміни згідно із Законом України від 03.07.2018 №2478-VIII. Заявлені за позовом позовні вимоги є альтернативним способом захисту прав позивача, тому доводи про невірне обрання способу захисту є безпідставними. У даному випадку правовідносини, що виникли між позивачем і боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцем боржника, та вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. Також вважає помилковою позицію представника відповідача стосовно неможливості заявлення вимоги в іноземній валюті, оскільки за приписами ст.ст.1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кошти у тій валюті, яка визначена договором, при цьому заборони на виконання такого зобов`язання в іноземній валюті, визначеної договором, чинне законодавство не містить. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача через систему «Електронний суд» подала заяву про підтримання позову у новій редакції та розгляд справи за відсутності представника АТ «УкрСиббанк». Представник відповідачів в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її та відповідачів відсутності, просила відмовити у задоволенні позову. За змістом\~ч.ч.4,\~5\~ст.268\~ЦПК України,\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у цій справі є 11 червня 2025 року тобто, дата складення повного судового рішення. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. \~ \~ \~ \~ 26 березня 2008 року АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 11320663000, за умовами якого позичальник [PERSON] отримав у кредит 100 000,00 доларів США зі сплатою 13,4% річних на строк до 26 березня 2015 року. За умовами договору (п.2.1) у забезпечення виконання зобов`язань позичальника банком приймається застава нерухомості, а саме житлового будинку загальною площею 180,0 [ADDRESS] , та порука [PERSON] . Того ж дня АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки, за умовами якого позичальник [PERSON] передав у іпотеку банку належний йому на праві власності вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки за цією ж адресою. Додатковою угодою № 1 від 23 березня 2009 року до кредитного договору № 11320663000 його сторони змінили кінцевий термін повернення кредиту до 25 березня 2016 року. Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15 серпня 2014 року в справі № 163/671/14-ц стягнуто солідарно з [PERSON] і [PERSON] в користь ПАТ «УкрСиббанк» 631556,21 гривень заборгованості за кредитним договором №11320663000 від 26.03.2008 року станом на 11.02.2014 року з яких: -\~584173,98 грн кредитної заборгованості; -\~24228,56 грн заборгованості по процентах; -\~22257,14 грн пені за прострочення сплати кредиту; -\~896,53 грн пені за прострочення сплати процентів. Також з [PERSON] та [PERSON] в користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто по 1827,00 гривень судового збору з кожного.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі цього рішення суду стягувачу АТ «УкрСиббанк» були видані виконавчі листи щодо кожного із боржників, які перебували на примусовому виконанні у Любомльському відділі ДВС. Щодо боржника [PERSON] було відкрите виконавче провадження №48045824, щодо боржника [PERSON] - № 48045968. [INFO] помер боржник [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 27.10.2021 № 00033369636. 08 лютого 2022 року АТ «УкрСиббанк» направило на адресу Любомльської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців, у якій вимагало від спадкоємців померлого [PERSON] протягом 30 робочих днів з дати отримання цієї вимоги повернути банку шляхом сплати одноразовим платежем заборгованість за вище вказаним кредитним договором в розмірі 193207,53 доларів США. У цій же вимозі АТ «УкрСиббанк» просило нотаріуса повідомити банк про прізвища, ім`я та по батькові спадкоємців, які прийняли спадщину, коли та кому видано свідоцтво про право на спадщину. На підставі даної вимоги банку Любомльська державна нотаріальна контора завела спадкову справу № 18/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Будь-яких заяв спадкоємців матеріали спадкової справи не містять. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 01.11.2024 № 78985209 встановлено, що заповіту за життя [PERSON] не складав. Спадкоємцями за\~законом першої\~черги,\~які прийняли\~спадщину у\~відповідності до\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України,\~є дружина\~спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] та довідкою Вишнівської сільської ради від 19.09.2024 і відповідачами у поданому відзиві не заперечується. Упродовж шестимісячного строку від дня смерті [PERSON] указані спадкоємці не заявили про свою відмову від спадщини. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.07.2024 за №385058992, №385060014, №385060420 щодо належного на праві власності спадкодавцю [PERSON] нерухоме майно у складі житлового будинку і двох земельних ділянок по [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 26.03.2008 застосоване обтяження у вигляді заборони відчуження цих об`єктів нерухомості. Постановами старшого державного виконавця Любомльського районного відділу ДВС Склянчука М.В. від 15 березня 2021 року виконавчі провадження №48045824 щодо [PERSON] та № 48045968 щодо [PERSON] закриті на підставі п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника). Постанови державного виконавця АТ «УкрСиббанк» 20 грудня 2023 року оскаржило в судовому порядку. Ухвалами Любомльського районного суду Волинської області від 21 грудня 2023 року, залишеними без змін постановами Волинського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року та постановами Верховного Суду від 06 травня 2024 року, від 24 травня 2024 року, скарги АТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку на їх подання та незаявленням клопотання про поновлення цього процесуального строку. Постановою в.о. начальника відділу Любомльського відділу ДВС від 23 травня 2024 року відновлене виконавче провадження № 48045968 щодо [PERSON] про стягнення солідарно з [PERSON] і [PERSON] в користь ПАТ «УкрСиббанк» 631556,21 грон заборгованості та 1827,00 грн судового збору. Відповідно до наданої на виконання ували суду від 20 січня 2025 року Любомльським відділом ДВС у Ковельському районі Волинської області інформації від 09.05.2025 № 17872/23.7/9 по закритому виконавчому провадженню №48045824 щодо [PERSON] всього стягнуто на користь стягувача 591,40 грн; виконавче провадження № 48045968 щодо [PERSON] перебуває на примусовому виконанні, в рамках цього провадження стягнуто 23781,87 грн боргу в користь стягувача, залишок станом на 09.05.2025 становить 609601,34 грн. Частина 1 статті 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначена норма кореспондується із ч.1 ст.4 ЦПК України, яка визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. За обставинами цієї справи, кредитна заборгованість за договором № 11320663000 від 26.03.2008 була предметом судового розгляду в справі № 163/671/14-ц. Рішенням суду від 15.08.2015 на користь банку присуджено солідарне стягнення 631556,21 заборгованості з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Щодо [PERSON] виконавче провадження за цим стягненням закрите, у зв`язку зі смертю, щодо [PERSON] відновлене і по теперішній час перебуває на примусовому виконанні. АТ «УкрСиббанк» як стягувач не скористався правом на заміну боржника [PERSON] його правонаступниками в рамках виконавчого провадження та таке право ним уже втрачено, у зв`язку із закриттям виконавчого провадження та пропуском строк на оскарження такого процесуального рішення державного виконавця. За викладених обставин позивач звернувся до суду із цим позовом як альтернативний спосіб захисту своїх майнових прав в порядку норм, які регламентують спадкові правовідносини, оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення заборгованості включаються до складу спадщини. Відповідно до положень ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (ст.1219 ЦК України). За змістом ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, в силу положень ст.ст.1218, 1219 ЦК України обов`язок спадкодавця [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором, присудженої судом АТ «УкрСиббанк» (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок його смерті та перейшов до його спадкоємців. Як встановлено з досліджених доказів, спадкоємцями боржника [PERSON] , які фактично прийняли спадщину і від неї не відмовились у встановлені законом строки і порядку, є відповідачі по праві [PERSON] , [PERSON] . Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Законом України\~від 03.07.2018\~№ 2478-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо відновлення\~кредитування» до указаних норм були внесені зміни, які введені в дію з 04 лютого 2019 року, тобто уже діяли на дату смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Згідно із ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Отже, з огляду на такі законодавчі приписи доводи представника відповідачів про пропуск позивачем передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України строку є безпідставними, оскільки положення цієї норми в редакції Закону від 03.07.2018 № 2478-VIII не пов`язують відлік строку на пред`явлення вимоги до спадкоємця із датою смерті спадкодавця (у даному випадку боржника [PERSON] ). Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» ґрунтуються на положеннях статті 1282 ЦК України. Частина 1 статті 1282 ЦК України визначає, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно із ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тобто зазначена норма права надає кредитору право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Однак, у цій справі, пред`являючи позов на підставі статті 1282 ЦК України, позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно позивач не заявив, тоді як згідно із положеннями ст.13 ЦПК України на суд покладений обов`язок розглядати справи в межах заявлених позовних вимог. Разом з\~цим установлено,\~що питання\~стягнення кредитної\~заборгованості за\~договором №\~11320663000\~від 26.03.2008\~вже вирішено\~в судовому\~порядку ще\~у 2014\~році,\~а саме\~рішенням Любомльського\~районного суду\~Волинської області\~від 15 серпня 2014 року в справі № 163/671/14-ц, яке набрало законної сили і звернуто до виконання. Вказане рішення суду на сьогоднішній день перебуває на примусовому виконанні щодо солідарного стягувача [PERSON] , яка водночас є спадкоємцем після смерті іншого боржника [PERSON] . Відповідно до абз.2 ч.2 ст.543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання (ч.5 ст.543 ЦК України). Згідно зі ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ Підсумовуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно, як про це зазначено в статті 1282 ЦК України, позивач не заявляв, а своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку він уже реалізував в межах справи № 163/671/14-ц, тому задоволення вимог у цій справі може призвести до подвійного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №11320663000 від 26.03.2008, що є недопустимим і суперечить загальним засадам цивільного судочинства, визначеного у ст.3 ЦК України. Аналогічні по своїй суті висновки при подібних обставинах висловив Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2025 року по справі № 522/1321/22 (провадження № 61-12829св23). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи, норм чинного законодавства України та правового висновку Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Враховуючи прийняте по суті спору рішення, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed