Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

02.01.2025 року, представник позивача [PERSON] - адвокат Карпенко Ю.О. звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та стягнення неустойки (пені) з прострочення сплати аліментів за період з 17.04.2019 по 01.11.2024 року у розмірі 49 734,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з позивачем, а відповідач переїхав проживати до м.Тлумач Івано-Франківської області і з того часу донька жодного разу його не бачила, відповідач до доньки не приїздив, не телефонував, не приймав участі у її житті. Зазначені факти підтверджуються довідкою з медичного закладу де на обліку перебуває [PERSON] , [INFO] та довідкою з навчального закладу дитини. Посилається, що в зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м.Чернігові ради №50 від 25.02.2019 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим у 2019 року позивач зверталась до суду з відповідним позовом, однак відкликала його, оскільки відповідач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини (справа №7514230/19). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.10.2019 року було встановлено графік спілкування відповідача з дочкою. Проте, після ухвалення зазначеного рішення [PERSON] жодного разу із дочкою так і не зустрівся, та продовжує не цікавитись її життям, здоров`ям та взагалі її існуванням. Посилається, що в зв`язку з ухиленням відповідача від своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки 13.11.2023 року дочкою [PERSON] , 2009 року народження направлено до відділення поліції №5 м.Тлумач Івано-Франківської області РУП ГУНП в Івано-Франківській області заяву про складання матеріалів, щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, проте жодної відповіді не надійшло. Вказує, що матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, стягнуті на підставі рішення суду аліменти сплачує не своєчасно. Вважає, що зазначені обставини свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо доньки. Крім того, вважає, що в зв`язку з тим, що відповідач не своєчасно сплачував аліменти, то за період з 17.04.2019 по 01.11.2024 року має бути стягнута пеня в розмірі 49 734,75 грн (розрахунок додається). 17.02.2025 року ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у розгляді даної справи в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради; Івано-Франківський ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зобов`язано Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надати до початку розгляду справи по суті, висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітньої доньки, призначено підготовче судове засідання. (а.с.58-59) 12.03.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), в якій просить позовну заяву задовольнити частково, позбавити його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки, в задоволенні стягнення пені за прострочення сплати аліментів просить відмовити, оскільки заборгованість по аліментах відсутня. (а.с.79-89) 13.03.2025 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Карпенко Ю.О. надійшло клопотання про приєднання доказів (з додатками), а саме: рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.10.2021 року (справа №751/5745/21) та супровідного листа (а.с.92-95) Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.04.2025 року, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.102-103) Позивач та її представник, в судовому засіданні позов підтримали, позивач просила позовні вимоги задовольнити, при викладені пояснень посилалась на обставини зазначені в позові. Додатково пояснила, що фактично з 2009 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, не виявляє бажання спілкуватися та приймати участь в утриманні доньки, стягнуті за рішенням суду аліменти сплачує не регулярно. Вказала, що вона самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням доньки, піклується про її здоров`я та духовний розвиток. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву.(79-81) Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмету спору - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, в судовому засіданні висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] підтримав, вважає, що оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, то враховуючи інтереси дітей за доцільне позбавити його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки. Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмету спору - Івано-Франківський ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Заяви клопотання до суду не надходили. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] в судовому засіданні пояснила, що батько не спілкується з нею, не вітає з днем народженням, іншими святами, подарунків не дарує, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням. А на її смс повідомлення «Чому він їй не телефонує?», відповів «Чекає поки вона підросте.». Вказала, що її вихованням та матеріальним утриманням займається мати самостійно. Просила позбавити відповідача батьківських прав, щодо неї. Вислухавши учасників справи, що з`явились, думку дитини, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.09.2010 року, актовий запис №614, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.19) Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.04.2023 року (видане повторно). (а.с. 21) Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [INFO] », на « [INFO] » (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] ). (а.с.20) Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/006861492 від 12.06.2024 року та довідки (станом на 11.06.2024 року) про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.06.2024 року №4239, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . (а.с.23, 24) Згідно інформації виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківська області №166 від 03.02.2025 року, відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.53) Як вбачається із змісту позовної заяви, в 2019 році позивач зверталась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки, виконавчим комітетом Новозаводської районної у місті Чернігові ради було надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . (а.с.28, 29) 30.05.2019 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі №751/2744/19, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.04.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.42-43) 24.10.2019 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі №751/4230/19, за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права на спілкування з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, було встановлено графік спілкування відповідача з дочкою. (а.с.30-33) 25.10.2021 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі №751/5745/21, зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню, відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.05.2019 року, із [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.92-95) Згідно з інформації КНП «Сімена поліклініка» Чернігівської міської ради, під час оглядів та/або у разі необхідності надання медичної допомоги, лабораторних досліджень, проведення профілактичних щеплень, неповнолітню дитину, [PERSON] , батько [PERSON] до медичного закладу не супроводжував, про що свідчать записи лікаря у Формі №112/щ «Історія розвитку дитини». Батько [PERSON] офіційних запитів про стан здоров`я дитини, [PERSON] , [INFO] , до адміністрації закладу не надавав. (а.с.35) Згідно з інформації Чернігівської гімназії №6 Чернігівської міської ради №01-26/181 від 13.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , навчалась у школі з першого по дев`ятий клас. За час навчання батько, [PERSON] , абсолютно не виконував своїх батьківських обов`язків: не забирав/не приводив доньку до школи протягом всього навчання у школі; ніколи не цікавився навчальною діяльністю доньки, її поведінкою у школі та участю у позакласному житті, ніколи не відвідував шкільні та позашкільні заходи. Дитина була забезпечена всім необхідним для навчання тільки завдяки зусиллям свої матері, [PERSON] . Класний керівник, Доценко Н.В. , батька дитини не бачила, до неї як класовода, не звертався. Зі слів матері та дитини, батько не мав жодного контакту з ними після розлучення. (а.с.37) 13.11.2024 року, неповнолітня [PERSON] звернулась до відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області із заявою, в якій просила скласти матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.38). Відповідь не надходила. Згідно розрахунків зі сплати аліментів, сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2021 року 971,63 грн, станом на 21.11.2024 року 0,00 грн, станом на 04.03.2025 року 0,00 грн. (а.с.45, 46, 82) Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 169 від 03.04.2025 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дочки, [PERSON] , [INFO] . (а.с.98,99) Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , життям та здоров`ям доньки не цікавиться, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим не виконує ст.ст. 150, 151, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до доньки, визнання відповідачем позову у частині позбавлення батьківських прав по відношенню до доньки, суд доходить висновку, що на підставі ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, позов в цій частині необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати як найкращим інтересам дітей. Позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 17.04.2019 по 01.11.2024 року, задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. (ч.2 ст.166 СК України) З матеріалів справи вбачається, що на даний час, на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.10.2021 року у справі №751/5745/21 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.92-94) Частиною 1 статті 196 СК України, визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аналіз зазначеної норми Закону свідчить, що стягнення неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів нараховується на суму невиконаного зобов`язання. З розрахунків із сплати аліментів, які наявні в матеріалах справи вбачається, що станом на 21.11.2024 року та станом на 04.03.2025 року сума заборгованості по сплаті аліментів складає 0,00 грн (а.с.46,82), тобто на момент звернення до суду із даним позовом (02.01.2025) і станом на день постановлення рішення, заборгованість відсутня. Інших доказів про наявність невиконаного зобов`язання зі сплати аліментів за рішенням суду, позивачем не надано. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. При розгляді даної справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Таким чином, враховуючи зазначене, та відсутність доказів невиконаного зобов`язання зі сплати аліментів за рішенням суду, суд доходить висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.15), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial