Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування вимог заявник зазначила, що у м. Донецьк [INFO] помер її батько [PERSON] . Вказане місто належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи на підтвердження факту смерті особи були видані на тимчасово окупованій території України. Заявник позбавлена можливості реалізувати її права щодо реєстрації смерті особи шляхом отримання свідоцтва про смерть, встановленого законодавством України зразка, та з метою реалізації спадкових прав просила встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , у м. Донецьк. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник [PERSON] у заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника. 30.05.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18.02.1985 серії [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб від 21.09.2007 серії [NUMBER] . Громадянин України [PERSON] народився [INFO] с. Воронівці Мур-Куриловецького району Вінницької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки від 20.05.2018 №0000532618 [PERSON] був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть від 28.03.2025 серії [NUMBER] , виданого на тимчасово окупованій території України, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Донецьк. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Водночас відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Донецьк відноситься до населених пунктів, які знаходяться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації Російською Федерацією, та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Аналізуючи наведені норми, враховуючи викладені вище обставини та письмові докази, судом встановлено, що громадянин України [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк. Водночас органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт смерті особи, адже відповідні документи були видані установами на тимчасово окупованій території України, та як наслідок в свою чергу заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання вказаного рішення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved