Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Адвокат Кравченко Р.М., який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Позов обґрунтований тим, що відповідно даних, зазначених у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , починаючи з 06.09.2023 і по даний час [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: [ADDRESS] встановлено, що на вказаний житловий будинок зареєстровано право власності за наступними власниками: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У процесі збирання документів було встановлено, що розпорядженням органу приватизації №5 від 02.11.2007 на підставі заяви [PERSON] про приватизацію будинку по [ADDRESS] , будинок за вказаною адресою, який використовується ним та членами його родини: [PERSON] та [PERSON] , було вирішено передати у приватну власність заявнику та членам його родини. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 07.11.2007 серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження №5 від 02.11.2007 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.11.2007 № 16644437 оформлено право власності на житловий будинок загальною площею 75,7 кв.м., житловою 41,7 кв.м., що розташований по [ADDRESS] на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому, не зважаючи на те, що починаючи з 06.09.2003 [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою приватизованого житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та був і залишається членом сім`ї [PERSON] , його право на приватизацію частини вказаного житлового будинку було порушено у зв?язку з не включенням його до списку членів сім`ї [PERSON] та як наслідок, не використання права на приватизацію житлової площі у вказаному житловому будинку. Таким чином, члени сім`ї [PERSON] отримали можливість збільшити свою частку у праві власності (з 1/4 частини на 1/3) під час передачі житла Аполянською сільською радою у спільну сумісну власність вказаним громадянам. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 20930369. Спірним розпорядженням органу приватизації Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області від 02.11.2007 №5 відповідачам надано у власність житловий будинок із порушенням прав та законних інтересів [PERSON] , оскільки, фактично він був позбавлений права на отримання частини будинку у власність відповідно до ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» квартир (будинків) державного житлового фонду, тому порушені права [PERSON] підлягають до поновлення шляхом визнання недійсним та скасування Розпорядження органу приватизації Аполянської сільської ради від 02.11.2007 №5 в частині приватизації будинку, що розташований по [ADDRESS] та визнання недійсним Свідоцтва про право власності Серії [NUMBER] , виданого 07.11.2007 Аполянською сільською радою Уманського району Черкаської області, номер запису 328 в книзі 2. Ухвалою судді від 12.05.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачам право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~За вх. № 13930 від 27.05.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки дійсно на момент приватизації житлового будинку [PERSON] був зареєстрований у житловому будинку по [ADDRESS] та мав відповідне право на приватизацію житлової площі у вказаному житловому будинку. \~ \~ \~ \~За вх. № 13931 від 27.05.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог, адже на момент приватизації житлового будинку [PERSON] був зареєстрований у ньому та мав право на рівні з усіма іншими членами сім?ї на приватизацію житлової площі у вказаному житловому будинку. \~ \~ \~ \~За вх. № 14263 від 29.05.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що на момент приватизації його брат [PERSON] також був зареєстрований у будинку та мав відповідне право на приватизацію житла у будинку по [ADDRESS] , тому позовні вимоги він визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву від Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ч ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли у справі. Відповідно до Розпорядження органу приватизації №5 від 02.11.2007 за заявою [PERSON] передано будинок загальною площею 75, 7 кв. м. по [ADDRESS] у приватну (сумісну або часткову) власність йому [PERSON] та членам його сім?ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , у приватній спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебуває житловий будинок [ADDRESS] . Вказане підтверджується наданим Технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, оскільки воно є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч.ч. 2, 3 та 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. На час виникнення спірних відносин у 2007 році діяло Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, що затверджено наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 № 56, яким було визначено порядок передачі у власність громадян квартир багатоквартирних будинків та одноквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 13 та 14 Положення Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною виконавчою владою, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 16 Положення передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягало обов`язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації. З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження органу приватизації № 5 від 02.11.2007, було видано Свідоцтво про право власності серії [NUMBER] на підставі якого було здійснено державну реєстрацію. Проте, при здійсненні приватизації не було враховано те, що позивач [PERSON] не був включений до членів сім?ї, які мали право на приватизацію, не зважаючи на те, що починаючи з 06.09.2003 він зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] та Витягом з Реєстру Бабанської територіальної громади. Вказане також не заперечується відповідачами у справі. Вищезазначеним фактом було порушене право позивача на реалізацію його права щодо права безоплатної приватизації частки житла, в якому він був зареєстрований на час проведення приватизації. В разі виявлення порушення законних прав та інтересів особи, як в даному випадку порушення права позивача на реалізацію його прав щодо права безоплатної приватизації житла, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси особи. Судом достовірно встановлено, що при приватизації будинку за адресою: [ADDRESS] не було включено до членів сім`ї [PERSON] та видано Розпорядження Аполянської сільської ради від 02.11.2007 №5 на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тобто, вказаним Розпорядженням надано у власність вищевказаний житловий будинок з порушенням прав та законних інтересів [PERSON] . Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру речових прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор Закону чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього . Чинна редакція вищевказаного Закону встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1)судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, законодавець виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому це є підставою визнання недійсним та скасування документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, відповідно до ч. 2 статті 26 ЗУ № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З урахуванням зазначеного та враховуючи позицію відповідачів, які не заперечують проти задоволення позовних вимог, оскільки дійсно має місце порушення права позивача на приватизацію будинку по [ADDRESS] , суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Outcome: approved