Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Приватне Акціонерне Товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 46 486,95 грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказало, що 01.11.2019 року в м. Рівне по вул. Київській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volkswagen Passat, д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіль Mitsubishi СКС MOU-04МП, д.н. [NUMBER] . Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2020 року у справі № 569/22628/19 встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП. Враховуючи наявність у винуватця Полісу представник власника пошкодженого Mitsubishi СКС MOU-04МП, д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з повідомленням про виплату страхового відшкодування. У зв`язку з цим було складено страховий акт № 2300289598 на суму 46 486,95 грн., яку було перераховано на рахунок СТО. До того ж у проваджені Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа № 569/22613/19 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до абзацу «а» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Позивач стверджує, що відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу, оскільки на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння а провадження по справі № 569/22613/19 відносно відповідача закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та зауважив що рішення закрите не через відсутність складу адміністративного правопорушення». Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року позовну заяву Приватного Акціонерного\~Товариства «Страхова\~компанія «Провідна»\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу задоволено, яким стягнуто з відповідача на його користь матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 46 486,95 грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2025 року заяву поновлено [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року по цивільній справі № 569/7047/23 за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Провідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу; заяву представника [PERSON] адвоката Якобчука П.О. про перегляд заочного рішення задоволено; заочне рішення від 16 жовтня 2023 року по цивільній справі за позовом Приватного Акціонерного\~Товариства «Страхова\~компанія «Провідна»\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу скасовано і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження на 11 годину 45 хвилин 07 квітня 2025 року у приміщенні суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через підсистему «Електронний суд» 04.04.2025 року заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником - адвокатом Якобчуком П.О. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області клопотання, в якому позовні вимоги не визнає, просить в їх задоволенні відмовити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність відповідача. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 01.11.2019 року о 14 год. 27 хв. в м. Рівне по вул. Київська, 101а водій [PERSON] , керуючи автомобілем «VolkswagenPassat», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, під час перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «MitsubishiOutlander СКС MOU-04МП», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який знаходився біля правого краю проїзної частини. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2020 року у справі № 569/22628/19 було встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП (а.с. 8). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Отже, встановлений постановою суду від 10.01.2020 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль «MitsubishiOutlander CKC MOU-04MП», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] зазнав механічних пошкоджень, вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «VolkswagenPassat», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц (провадження N? 14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абзацу «а» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Однак зі змісту постанови Рівненського міського суду від 10.01.2020 року № 569/22613/19 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається що в матеріалах цієї справи відсутні будь-які підтвердження вини відповідача, а дане провадження було закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП (а.с. 24). Згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів. Із змісту п. 7 ст. 247 КУпАП прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Вказана норма не містить положень про наявність у суді повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності. Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий висновок узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу. Тому визнання вини при закритті справи є незаконним. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності. Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в п. 1 ст. 247 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо вбачається, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк, протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон. Оскільки факт перебування [PERSON] в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не доведений, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено у повному обсязі, а тому витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed