Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом до Львівської міської ради, відповідно до якого просив суд: встановити факт проживання понад п`ять років однією сім`єю [PERSON] ( [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ) за останньою фактичною адресою: [ADDRESS] , з початку 2018 року по день смерті [PERSON] , що настала [INFO] . Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] настала смерть [PERSON] , якого позивач вважає членом своєї сім`ї. Зазначив про те, що проживав із спадкодавцем однією сім`єю з початку 2018 року і по день його смерті за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належала [PERSON] , та набута сім`єю спадкодавця в порядку приватизації державного житлового фонду. До спільного проживання позивач і спадкодавець товаришували ще з 1980 року. Упродовж життя спадкодавець сім`ї не створив, а згодом померли й батьки спадкодавця. Згодом [PERSON] також захворів на онкологічне захворювання, втім за медичною допомогою ніколи не звертався. Понад десять років спадкодавець ніде не працював, тож позивач постійно надавав йому фінансову підтримку та забезпечував продуктами харчування і ліками, оплачував комунальні послуги, куховарив. Відтак, вважає, що упродовж останніх п`яти років проживав із спадкодавцем однією сім`ю, був пов`язаний із ним спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки, вів спільне господарство. На підтвердження позовних вимог додав копії: акта ЛКП «Львівський ліхтар» від 12.03.2024, довідки ЛКП «Львівський ліхтар» №359 від 18.03.2024 та платіжних інструкцій щодо оплати за комунальні послуги. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (том 1, а.с. 225-226). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22.10.2024 до участі у справі допущено Франківську окружну прокуратуру м. Львова Львівської області (том 2, а.с. 17-18). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.01.2025 закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (том 2, а.с. 50-51). Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач у вступному слові та судових дебатах зазначив про те, що вважає себе спадкоємцем четвертої черги, а тому звернувся із указаною позовною заявою. Розповів про тривалість та обставини знайомства із спадкодавцем, з яким знайомий іще з 1980 року. Їхні дружні, товариські відносини зародилися на заводі телеграфної апаратури, де вони працювали в одному відділі. Їх об`єднували спільні інтереси в галузі мистецтва та історії мистецтва, комп`ютерної техніки. Пізніше позивач перейшов працювати у відділ головного технолога, а спадкодавець залишався працювати у відділі гнучких автоматизованих виробництв. Втім, вони й наділі підтримували дружні відносини, цьому також сприяло сусідство [ADDRESS] та [ADDRESS] , де проживали кожен із них. Загалом на заводі телеграфної апаратури вони працювали тривалий час. Кар`єра позивача стрімко зростала і згодом він зайняв посаду директора заводу телеграфної апаратури. Тоді як спадкодавець залишався працювати у відділі. Згодом, у 1997 році позивач звільнився, перейшовши працювати у приватну сферу діяльності з виробництва засобів телефонного зв`язку і на завод більше не повертався. Однак, товариші продовжували підтримувати відносини. Орієнтовно у 2015 році спадкодавець вийшов на пенсію, розмір якої був дуже низьким. У приватній сфері у нього не склалось, оскільки не було вагомих результатів. Позивач чудово знав батьків спадкодавця. Йому було відомо про те, що вони приїхали на Львівщину з Дніпропетровщини і, наскільки відомо позивачу, у спадкодавця взагалі не було найближчих родичів. Сім`ї він також не створив, не мав ні дружини ні дітей. Відтак, спершу почала хворіти та померла матір спадкодавця. Згодом, орієнтовно в кінці 2016 року, захворів і помер його батько. Тож [PERSON] залишився проживати один в цій квартирі. В цей період, як зазначив позивач, на фоні «примітивних, побутових претензій», почали погіршення відносини між позивачем і його дружиною, [PERSON] . [PERSON] бачив нервові переживання позивача через відносини із дружиною та в кінці 2017 року запропонував йому переїхати до нього. Позивач ще певний час не наважувався, проте залишив [PERSON] і переїхав до [PERSON] . Квартира [PERSON] складалася із двох кімнат, тож вони проживали кожен у окремій кімнаті, однак докладали спільних зусиль у питанні спільного побуту. Зокрема, позивач ніс обов`язки щодо прибирання, у тому числі й після [PERSON] , який був доволі неохайним та повсюди розкидав свій одяг, пізно лягав та пізно вставав і багато курив. Для прання використовували пральну машинку, однак після того як у ній згорів мотор, довелось її викинути і прати одяг вручну. Приготуванням їжі займався померлий, який мав чимало кулінарних книжок. Однак продукти чоловіки купляли спільно, разом ходили на ринок та в магазини. У них накопичився спільний бюджет. Спершу спадкодавець ходив оплачувати комунальні послуги, але зважаючи на черги, позивач запропонував оплачувати їх он-лайн, із свого банківського рахунку, взявши обов`язок щодо оплати комунальних послуг на себе. Також позивач провів Інтернет. За час спільного проживання ремонтували балкон, санітарний стан якого погіршили плахи. Взаємних прав у них не було, проте обов`язки розподілились у такий спосіб. Однак, позивач піклувався про свого товариша, зокрема погасив кредит із відсотками, який товариш «додумався оформити», у банку після зростання цін на цигарки, яких він уже не міг собі дозволити купити, незважаючи на те, що курив найдешевші із них. Крім цього, помітивши хворобливий стан товариша позивач змусив його звернутися за допомогою. Згодом для зняття болю купляв йому ношу, коли в останній рік його життя прогресувала хвороба. Зрештою товариш помер [INFO] . Позивач за власний кошт організував його поховання на Голосківському кладовищі, а приблизно через рік за власні кошти оновив його могилу. Після смерті спадкодавця позивач перейшов далі проживати на [ADDRESS] , а в жовтні 2023 року розлучився з дружиною за її наполяганням. Водночас продовжує підтримувати із нею зв`язки через її хворобу та зважаючи на наявність спільних дітей і онуків. Представник позивача зважаючи на пояснення позивача та обставини справи просила позов задовольнити, посилаючись на п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99, яким встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім і є факт спільного проживання, ведення спільного господарства наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Прокурор звернув увагу суду на те, що позивач, починаючи з 1982 року до 20.10.2023 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Тоді як спадкодавець помер [INFO] . Відтак позивач доводить факт проживання однією сім`ю із спадкодавцем упродовж періоду перебування у шлюбі, який розірвано лише два місяці після смерті спадкодавця, що в свою чергу, зважаючи на норми СК України щодо сім`ї та шлюбу, виключає можливість встановлення факту проживання позивача та померлого однією сім`єю. Характер сімейних відносин між позивачем та [PERSON] невідомий. Невідомо, чи вони проживали разом, чи вони проживали окремо. Не відомо чи у них залишався спільний побут, чи відокремлений. Представлені докази оплат за комунальні послуги, здійснені через АТ «Приватбанк», виготовлені позивачем самостійно, не містять печаток та офіційних підписів посадових осіб указаного банку. При цьому, зміст указаної у них інформації містить у собі розбіжності у місці зазначення підпису платника, де мав би бути зазначений підпис позивача, у разі здійснення оплати саме позивачем, тоді як у наданих роздруківках зазначено підпис самого [PERSON] . Відтак, представлені платіжні інструкції не підтверджують здійснення платежів [PERSON] в інтересах [PERSON] за його життя. Лише одна платіжна інструкція про сплату комунального платежу на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» підтверджує факт оплати [PERSON] послуг за теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але не доводить джерело походження коштів для такої оплати (кошти могли належати [PERSON] та бути передані ним [PERSON] для оплати замість нього). Декілька інших платіжних інструкцій, зроблені позивачем із зазначенням його підпису, дійсно підтверджують платежі здійснені після смерті [PERSON] , що для вирішення спору не має правового значення. Платіжні інструкції про здійснення оплат на користь ПАТ «Укртелеком», не викликають сумніву у тому що їх здійснено [PERSON] із зазначенням його підпису, однак вони не дають можливості ідентифікувати зазначений в них абонентський номер, як номер, що належав кв. [ADDRESS] , так само як й зазначений у них номер телефону. Чи не єдиними доказом спільного проживання [PERSON] та [PERSON] є акт ЛКП «Львівський ліхтар» від 12.03.2024 та довідка ЛКП «Львівський ліхтар» від 18.03.2024, складені через сім місяців після смерті [PERSON] та зміст яких викликає обґрунтовані сумніви зважаючи на неможливість доведення цих обставин таким засобом доказування. Інформація, наведена у акті та довідці містить наперед здійснені правові висновки з приводу обставин, які підлягають доказуванню у судовому порядку. Звернув увагу на відсутність жодного належного та допустимого доказу, що доводить факт проживання саме більше 5 років однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] до дня його смерті, тобто раніше ніж [INFO] . Окремо звернув увагу на відсутності укладеного між [PERSON] та [PERSON] спадкового договору, заповіту або договору довічного утримання. Відтак, на думку прокурора, немає жодних підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] складали одну сім`ю, проживали однією сім`єю понад 5 років до дня смерті останнього, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. Представник відповідача, виступивши після прокурора, звернула увагу суду на ті ж доводи, які наведено прокурором, додавши, що наявні платіжні інструкції стосуються періоду з грудня 2020 року а до цього часу взагалі відсутнє документальне підтвердження них обставин, на які посилається позивач. Тоді як акт ЛКП «Львівський ліхтар» від 12.03.2024 та довідка ЛКП «Львівський ліхтар» від 18.03.2024, складені після смерті [PERSON] та виключно зі слів його сусідів, які навіть не є безпосередніми сусідами по сходовій клітці, а обставини зазначені у цьому акті та довідці відомі цим сусідам зі слів самого [PERSON] , крім цього, їхні підписи не засвідчені у встановленому законом порядку, а самі документи складені із перевищенням повноважень. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] [INFO] , уродженка с. Веселіка, Кримінецького району, Тернопільської області, із місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , повідомила про такі обставини. Свідок повідомила про те, що з 1981 року перебуває у приятельських відносинах із [PERSON] , дружиною позивача, а з [PERSON] (позивачем) знайома від дня їх одруження. [PERSON] також повідомила свідку про те, що позивач звернувся до суду із заявою щодо квартири. Свідок вважає за справедливе залишення квартири позивачу, оскільки він у ній проживав. Повідомила про те, що упродовж всіх років вона підтримувала і досі підтримує стосунки з [PERSON] . З [PERSON] спілкувалася менше. На теперішній час фактично його не бачить. Втім раніше вони зустрічалися дуже часто. Підставами для спільних зустрічей у квартирі подруги були дні народження в [PERSON] чи [PERSON] , чи інші свята. На цих зустрічах завжди було людно, особливо було багато однокурсників. Свідок на цих зустрічах була завжди, як і [PERSON] . Чоловічі розмови жінок не цікавили, окрім цього [PERSON] із [PERSON] провадили глибоко інтелектуальні бесіди, тематика яких виходила за межі знань свідка і подруги. Зазначила про те, що [PERSON] часто міг висловитись у грубій формі, проте знаходив спільну мову із [PERSON] . На запитання про те, коли свідок останній раз гостювала у подружжя, та відповіла, що не може чітко сказати, оскільки у неї в 2016 році померла матір, а тому їй було вже не до зустрічей. А пізніше свідок перебувала у від`їзді. Зрештою почалась епідемія короновірусу і взагалі ніхто нікуди не ходив. Відтак десь після 2016 року, після смерті матері свідка, а також після смерті батьків [PERSON] але однозначно до початку запровадженого карантину, [PERSON] переїхав до [PERSON] і більше не проживає із подругою, про що свідок дізналася від подруги. До цього свідок неодноразово чула від подруги про її намір розлучитись із позивачем, а свідок у свою чергу переконувала приятельку утриматись від такого рішення, оскільки вони все ж інтелігентні особи, і свідок не зичила своїй подрузі такої ж одинокої долі, як у свідка. Свідок у будинку за місцем спільного проживання позивача та [PERSON] не була і обставини їх спільного проживання свідку не відомі про що чітко відповіла на запитання позивача. Однак, відповідаючи на запитання позивача щодо цих обставин свідок згадала спершу два випадки, коли бачила їх разом. Одного разу зустріла їх в центрі і при зустрічі вони лише розминулися «пройшли мимо і все», і одного разу на ринку «Привокзальний», де зустріла їх удвох за покупками ними продуктів харчування для приготування їжі. Після цього, як їй видалось, був ще один раз, коли вона йшла від [PERSON] і рухалась позаду, а вони попереду, попри завод, неподалік від якого, як приблизно орієнтується свідок, жив [PERSON]. Але вони потім звернули і більше вона їх не бачила. Щодо показів свідка, прокурором зазначено про їх недопустимість, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 90 ЦПК України, оскільки є показами з чужих слів, тобто зі слів [PERSON] , яка в судове засідання для допиту у статусі свідка не з`явилась. Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок проживає по [ADDRESS] , тобто на території іншого району, міста Львова, у той час, коли обставини, які підлягають доказуванню, стосуються квартири у Франківському районі міста Львова. Крім цього, звернув увагу на те, що позивач як свідок у судовому засіданні не допитувався. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, помер [INFO] у віці 67 років, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09.08.2023 складено відповідний актовий запис № 4775 та видано смерть, серії [NUMBER] (том 1, а.с. 6). У довідці №1041/2023 вказано раптову причину смерті (том 1, а.с. 14). При цьому, позивачем визнається факт перебування у шлюбі з [PERSON] до жовтня 2023 року. Відповідно до копії свідоцтва про поховання №20693 [PERSON] похований 10.08.2023 на вулиці Голосківській, про що в Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих зроблений відповідний запис №2950 від 09.08.2023 (том 1, а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, для підтвердження чого позивачем надано копії: витягів зі спадкового реєстру №73952092 та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №73966502 (том 1, а.с. 7-9). З договору-замовлення №000002818 від 09.08.2023 на організацію та проведення поховання вбачається, що позивач займався організацією поховання [PERSON] (том 1, а.с. 16). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 08.09.2023 Відділом житлового господарства ЛКП «Львівський ліхтар» (м. Львів, вул. Коновальця, 27) у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано одну особу - [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 31.05.1983). У цьому ж документі міститься посилання на свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 10.02.1994, видане на три особи, та зазначено про те, що інші два співвласника померли ( [PERSON] та [PERSON] ) (том 1, а.с. 10). Відповідно до довідки №1518 від 14.09.2023, виданої ЛКП «Львівський ліхтар» (м. Львів, вул. Героїв УПА, 78), [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 11). Відповідно до акта без номера від 12.03.2024, виданого ЛКП «Львівський ліхтар» (м. Львів, вул. Героїв УПА, 78), мовою оригіналу: «Акт складений про те, що з початку 2018 року [PERSON] по дату своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який з [PERSON] проживав та був пов`язаний спільним побутом, вів спільне господарство. [PERSON] оплачував комунальні послуги за вищевказаною адресою, кредити, забезпечував [PERSON] продуктами харчування, допомагав побутовими речами та іншими матеріальними засобами для проживання, що підтверджується сусідами». Акт містить рукописний текст та підписи поруч із текстом: «кв. [ADDRESS] [PERSON] кв. [ADDRESS] [PERSON] кв. [ADDRESS] [PERSON] » (том 1, а.с. 12). У судовому засіданні в ході дослідження указаного документа зауважено про те, що квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] розташовані поверхом нижче. Підписи указаних осіб не засвідчено, а тому не відомо про те, що саме тими особами засвідчено ті обставини, про які зазначено у документі, що саме собою викликає сумніви у змісті указаного документа. Окрім цього, зазначено про те, що зміст документа складено поза межами повноважень особи, яка його склала. Констатація факту пов`язаності спільним побутом та ведення спільного господарства, оплати комунальних послуг, а тим більше кредитів не може бути доказана такими засобами доказування. Указані в акті особи не є очевидцями тих подій, які зазначено в акті і не допитували в самому засіданні, як свідки. Позивач зазначив про те, що дійсно просив саме цих сусідів скласти і підписати указаний акт, оскільки зустрічався з ними найчастіше і їм дійсно відомі більшість цих обставин з його слів, а щодо комунальних послуг то зазначив, що вони раніше могли зустрічатися у відділенні банку, під час сплати за комунальні послуги. Відповідно до довідки ЛКП «Львівський ліхтар» N°359 від 18.03.2024 (м. Львів, вул. Героїв УПА, 78), мовою оригіналу: «Довідка видана про те, що [PERSON] по дату своєї смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а з початку 2018 року по дату своєї смерті [INFO] проживав з [PERSON] , які були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, вели спільне господарство. За цей період з початку 2018 року по дату смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] за вищевказаною адресою сплачував житлово-комунальні послуги, послуги Інтернету, кредит, забезпечував [PERSON] продуктами харчування, побутовими та іншими матеріальними засобами для проживання. По даний час [PERSON] здійснює оплату житлово-комунальних послуг. Заборгованість за даною адресою з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території відсутня» (том 1, а.с. 13). Указаний документ учасники справи оцінили критично, зазначивши про те, що особа яка його склала та підписала діяла із перевищенням повноважень, оскільки їй могли бути відомі обставини лише щодо сплати коштів на рахунок ЛКП «Львівський ліхтар», тоді як всі інші твердження щодо спільності побуту, взаємних прав та обовязків, ведення спільного господарства є неприпустимими та голослівними. Тож не можуть бути доказані таким засобом доказування. Інформація, наведена в акті та довідці містить наперед здійснені висновки з приводу обставин, які полягають доказуванню в судовому засіданні. Відповідно до довідок Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» позивачу відкрито банківські рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] (том 1, а.с. 221 - 222). Позивачем надано 34 (з них дві однакові) роздруківки платіжних інструкцій з рахунків позивача на рахунок отримувача ЛКП «Львівський ліхтар» (20807029), із зазначенням: призначення платежу «1-утримання будинків та прибудинкових територій, п-к [PERSON] [NUMBER] », особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника. Платіжні інструкції стосуються періоду 1.грудень 2020 року на суму 239,85 грн. (том 1, а.с. 29); 2.січень 2021 року на суму 238,05 грн. (дві ідентичні інструкції - том 1, а.с. 21, 22); 3.лютий 2021 року на суму 258,30 грн. (том 1, а.с. 116); 4.березень 2021 року на суму 248,40 грн. (том 1, а.с. 103); 5.квітень 2021 року на суму 254,70 грн. (том 1, а.с. 95); 6.травень 2021 року на суму 266,40 грн. (том 1, а.с. 86); 7.червень 2021 року на суму 261,00 грн. (том 1, а.с. 80); 8.липень 2021 року на суму 259,65 грн. (том 1, а.с. 72); 9.серпень 2021 року на суму 263,70 грн. (том 1, а.с. 64); 10.вересень 2021 року на суму 267,30 грн. (том 1, а.с. 57); 11.жовтень 2021 року на суму 265,50 грн. (том 1, а.с. 51); 12.листопад 2021 року на суму 267,75 грн. (том 1, а.с. 46); 13.грудень 2021 року на суму 275,40 грн. (том 1, а.с. 35); 14.січень 2022 року на суму 274,50 грн. (том 1, а.с. 172); 15.лютий 2022 року на суму 254,70 грн. (том 1, а.с. 167); 16.березень 2022 року на суму 272,70 грн. (том 1, а.с. 160); 17.квітень 2022 року на суму 275,85 грн. (том 1, а.с. 153); 18.травень 2022 року на суму 278,55 грн. (том 1, а.с. 147); 19.червень 2022 року на суму 272,70 грн. (том 1, а.с. 143); 20.липень 2022 року на суму 319,50 грн. (том 1, а.с. 139); 21.серпень 2022 року на суму 291,15 грн. (том 1, а.с. 134); 22.вересень 2022 року на суму 286,65 грн. (том 1, а.с. 130); 23.жовтень 2022 року на суму 288,90 грн. (том 1, а.с. 126); 24.листопад 2022 року на суму 283,05 грн. (том 1, а.с. 122); 25.грудень 2022 року на суму 278,10 грн. (том 1, а.с. 118); 26.січень 2023 року на суму 319,05 грн. (том 1, а.с. 215); 27.лютий 2023 року на суму 310,50 грн. (том 1, а.с. 210); 28.березень 2023 року на суму 319,50 грн. (том 1, а.с. 204); 29.квітень 2023 року на суму 320,40 грн. (том 1, а.с. 199); 30.травень 2023 року на суму 324,00 грн. (том 1, а.с. 193); 31.червень 2023 року на суму 323,55 грн. (том 1, а.с. 188); 32.липень 2023 року на суму 325,80 грн. (том 1, а.с. 183); 33.серпень 2023 року на суму 331,65 грн. (том 1, а.с. 180). Зв`язку із об`єктом нерухомого майна, розташованим за адресою: [ADDRESS] платіжні інструкції не містять. Платежі за утримання будинків та прибудинкових територій із зазначенням адреси: [ADDRESS] , у взаємозв`язку із тим же особовим рахунком « [NUMBER] », та із зазначенням позивача як платника і його підпису здійснено за період після смерті спадкодавця: грудень 2023 року на суму 1021,05 грн. (том 1, а.с. 219); січень 2024 року на суму 343,80 грн. (том 1, а.с. 219). Крім цього, позивачем надано 26 роздруківок платіжних інструкцій з рахунків позивача на рахунок отримувача Львівводоканал (03348471), із зазначенням особового рахунку « [NUMBER] » та призначення платежу: «постачання води, [PERSON] , о/р [NUMBER] », «відведення води, [PERSON] , о/р [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника. Платіжні інструкції стосуються періоду: грудень 2020 року (дві інструкції - том 1, а.с. 30, 31); січень 2021 року (дві інструкції - том 1, а.с. 23, 24); лютий 2021 року (дві інструкції, том 1, а.с. 115, 117); березень 2021 року (дві інструкції том 1, а.с. 104, 105); квітень 2021 року (дві інструкції том 1, а.с. 96, 97); травень 2021 року дві інструкції (том 1, а.с. 87, 88); червень 2021 року (дві інструкції том 1, а.с. 81, 82); липень 2021 року (дві інструкції том 1, а.с. 73, 74); серпень 2021 року (дві інструкції том 1, а.с. 65, 66); вересень 2021 року (дві інструкції том 1, а.с. 58, 59). Надалі, на рахунок указаного отримувача здійснено здійснено оплати за три місяці: березень 2022 року «абонентське обслуговування постачання води, [PERSON] , о/ р [NUMBER] » - 11,63 грн.; «абонентське обслуговування відведення води, [PERSON] , о/ р [NUMBER] » - 11,63 (дві інструкції, том 1, а.с. 161, 162); квітень 2022 року «абонентське обслуговування постачання води, [PERSON] , о/ р [NUMBER] » - 11,63 грн.; «абонентське обслуговування відведення води, [PERSON] , о/ р [NUMBER] » - 11,63 грн. (дві інструкції, том 1, а.с. 154, 155); травень 2022 року «абонентське обслуговування постачання води, [PERSON] , о/ р [NUMBER] » - 11,63 грн.; «абонентське обслуговування відведення води, [PERSON] , о/р [NUMBER] » - 11,63 грн. (дві інструкції, том 1, а.с. 148, 149). Зв`язку із об`єктом нерухомого майна, розташованим за адресою: [ADDRESS] платіжні інструкції не містять. Щодо оплат за особовим рахунком « [NUMBER] » Позивачем надано 24 (двадцять чотири) роздруківки платіжних інструкцій та 1 (одну) за часом здійснену після смерті спадкодавця з рахунків позивача на рахунок отримувача ЛМКП «Львівтеплоенерго» (05506460), із зазначенням: призначення платежу «центральне опалення, [NUMBER], [PERSON] , [ADDRESS] », особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника. Платіжні інструкції із таким призначенням стосуються періоду: 1.інструкція від 18.12.2020, період не зазначено на суму 1299,30 грн. (том 1, а.с. 32); 2.інструкція від 22.01.2021, період не зазначено на суму 2097,86 грн. (том 1, а.с. 25); 3.інструкція від 24.02.2021, період не зазначено на суму 2185,58 грн. (том 1, а.с. 114); 4.інструкція від 22.03.2021, період не зазначено на суму 2078,95 грн. (том 1, а.с. 106); 5.інструкція від 18.04.2021, період не зазначено на суму 1847,59 грн. (том 1, а.с. 98); 6.інструкція від 23.05.2021, період не зазначено на суму 1300,83 грн. (том 1, а.с. 91); 7.інструкція від 19.06.2021, період не зазначено на суму 86,45 грн. (том 1, а.с. 83); 8.інструкція від 21.07.2021, період не зазначено на суму 86,45 грн. (том 1, а.с. 75); 9.інструкція від 20.08.2021, період не зазначено на суму 86,45 грн. (том 1, а.с. 67); 10.інструкція від 20.09.2021, період не зазначено, призначення платежу вказано скорочено: «центральне опалення, [NUMBER], [PERSON] » на суму 86,45 грн. (том 1, а.с. 60); 11.інструкція від 23.10.2021, період не зазначено, призначення платежу вказано скорочено: «центральне опалення, [NUMBER], [PERSON] » на суму 86,45 грн. (том 1, а.с. 52); 12.інструкція від 22.11.2021, період не зазначено, призначення платежу вказано скорочено: «центральне опалення, [NUMBER], [PERSON] » на суму 783,86 грн. (том 1, а.с. 47); 13.інструкція від 20.12.2021, період не зазначено, призначення платежу вказано скорочено: «центральне опалення, [NUMBER], [PERSON] » на суму 1273,77 грн. (том 1, а.с. 42); 14.три інструкції від 22.01.2022, період не зазначено, призначення платежу вказано скорочено: «центральне опалення, [NUMBER], [PERSON] » на суму 1424,76 грн.; «функціонування системи опалення, [NUMBER], [PERSON] » на суму 105,70 грн.; «Абонентське обслуговування тепло, [NUMBER], [PERSON] » (том 1, а.с. 36, 37, 38); 15.січень 2022 року із призначенням «Абонентське обслуговування тепло, [NUMBER], [PERSON] , [ADDRESS] » на суму 24,18 грн. (том 1, а.с. 174); 16.інструкція від 21.02.2022, період не зазначено на суму 1582,41 грн. (том 1, а.с. 173); 17.інструкція від 21.03.2022, період не зазначено на суму 1407,81 грн. (том 1, а.с. 168); квитанцій за період між 21.03.2022 та 20.03.2023 позивачем не надано. 18.інструкція від 20.03.2023, період не зазначено на суму 1533,00 грн. (том 1, а.с. 211); 19.інструкція від 19.04.2023, період не зазначено на суму 1200,00 грн. (том 1, а.с. 205); 20.інструкція від 19.05.2023, період не зазначено на суму 331,79 грн. (том 1, а.с. 200); 21.інструкція від 20.06.2023, період не зазначено на суму 10,00 грн. (том 1, а.с. 194); 22.інструкція від 19.07.2023, період не зазначено на суму 338,36 грн. (том 1, а.с. 189). Один платіж здійснено після смерті спадкодавця платіжною інструкцією від 29.08.2023, період не зазначено на суму 283,53 грн. (том 1, а.с. 184). Відтак, зазначені докази щодо оплати за особовим рахунком « [NUMBER] », суд оцінює як такі, що стосуються об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] та оскільки такі здійснені з рахунків [NUMBER] , [NUMBER] відкритих на ім`я позивача, то суд не має підстав вважати, що платежі здійснені іншою особою, ніж позивачем. Щодо оплат за особовим рахунком « [NUMBER] » Позивачем надано 9 (дев`ять) роздруківок платіжних інструкцій з рахунків позивача на рахунок отримувача Львівський ВР Франківський район (код отримувача 39594527), із зазначенням: призначення платежу «7-газопостачання, п-к [PERSON] [NUMBER] », особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника та без прив`язки до адреси. Платіжні інструкції стосуються періоду: 1.листопад 2020 року на суму 394,35 грн. (том 1, а.с. 33); 2.грудень 2020 року на суму 144,65 грн. (том 1, а.с. 26); 3.січень 2021 року на суму 317,14 грн. (том 1, а.с. 112); за лютий 2021 року відсутні 4.березень 2021 року на суму 222,01 грн. (том 1, а.с. 99); 5.квітень 2021 року на суму 266,81 грн. (том 1, а.с. 89); за березень - травень 2021 року відсутні 6.червень 2021 року на суму 301,12 грн. (том 1, а.с. 76); 7.липень 2021 року на суму 237,07 грн. (том 1, а.с. 68); 8.серпень 2021 року на суму 183,25 грн. (том 1, а.с. 61); 9.вересень 2021 року на суму 246,26 грн. (том 1, а.с. 53); 10.жовтень 2021 року на суму 290,51 грн. (том 1, а.с. 48). Також позивачем надано 4 (чотири) роздруківки платіжних інструкцій з рахунків позивача на рахунок отримувача ТОВ «Львівгаззбут» Львівський ВР Франківський район (код отримувача 39594527), із зазначенням: призначення платежу «7-газопостачання, п-к [PERSON] [NUMBER] », особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника та без прив`язки до адреси. Платіжні інструкції стосуються періоду: 1.листопад 2021 року на суму 399,66 грн. (том 1, а.с. 43); 2.грудень 2021 року на суму 239,70 грн. (том 1, а.с. 39); 3.січень 2022 року на суму 231,71 грн. (том 1, а.с. 175); 4.березень 2022 року на суму 447,44 грн. (том 1, а.с. 163). Інформації про сплату за спожитий газ по особовому рахунку [NUMBER] після цього періоду не надано. При цьому, плата за спожитий газ за цією адресою з 18.08.2022 здійснювалася на рахунок ТОВ ГК «Нафтогаз України» (том 1, а.с. 141). Особовий рахунок « [NUMBER] » містить прив`язку до адреси: [ADDRESS] у наступних наданих позивачем 29 (двадцяти дев`яти) роздруківках та 2 за часом здійснених після смерті спадкодавця, платіжних інструкціях з рахунків позивача на рахунок отримувача АТ «Львівгаз» (код отримувача 03349039), із зазначенням: призначення платежу: «Плата за послуги розподілу газу від [PERSON] , о.р. [ADDRESS] », особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника. Платіжні інструкції стосуються періоду: 1.січень 2021 року на суму 137,02 грн. (том 1, а.с. 110); 2.лютий 2021 року на суму 68,50 грн. (том 1, а.с. 107); 3.березень 2021 року на суму 68,51 грн. (том 1, а.с. 100); 4.квітень 2021 року на суму 68,50 грн. (том 1, а.с. 90); 5.травень 2021 року на суму 68,51 грн. (том 1, а.с. 84); 6.червень 2021 року на суму 68,50 грн. (том 1, а.с. 77); 7.липень 2021 року на суму 68,51 грн. (том 1, а.с. 69); 8.серпень 2021 року на суму 68,50 грн. (том 1, а.с. 62); 9.вересень 2021 року на суму 68,51 грн. (том 1, а.с. 54); 10.жовтень 2021 року на суму 68,51 грн. (том 1, а.с. 49); за листопад 2021 року відсутні 11.грудень 2021 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 40); 12.січень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 176); 13.лютий 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 169); 14.березень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 164); 15.квітень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 157); 16.травень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 150); 17.червень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 144); 18.липень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 140); 19.серпень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 136); 20.вересень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 132); 21.жовтень 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 128); 22.листопад 2022 року на суму 53,61 грн. (том 1, а.с. 124); 23.грудень 2022 року на суму 65,13 грн. (том 1, а.с. 120); 24.січень 2023 року на суму 65,13 грн. (том 1, а.с. 217); 25.лютий 2023 року на суму 65,13 грн. (том 1, а.с. 213); 26.березень 2023 року на суму 65,13 грн. (том 1, а.с. 207); 27.квітень 2023 року на суму 65,12 грн. (том 1, а.с. 203); 28.травень 2023 року на суму 65,13 грн. (том 1, а.с. 196); 29.червень 2023 року на суму 65,13 грн. (том 1, а.с. 190). Після смерті спадкодавця також здійснено два платежі за липень 2023 року на суму по 65,13 грн. (від 01.09.2023 та від 29.08.2023 том 1, а.с. 182, 185). З таким же призначенням платежу «Плата за послуги розподілу газу від [PERSON] , о.р. [ADDRESS] », після смерті спадкодавця, 26.09.2023 позивачем здійснено платіж на суму 65,13 грн. на рахунок іншого отримувача - Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (том 1, а.с. 179). Відтак, зазначені докази щодо оплати за особовим рахунком [NUMBER] , суд оцінює як такі, що стосуються об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] та оскільки такі здійснені з рахунків [NUMBER] , [NUMBER] , відкритих на ім`я позивача, то суд не має підстав вважати, що платежі здійснені іншою особою, ніж позивачем. Також позивачем надано 11 (одинадцять) роздруківок платіжних інструкцій з рахунків позивача на рахунок отримувача ТОВ ГК «Нафтогаз України» (40121452), із зазначенням: призначення платежу «Плата за спожитий газ від [PERSON] , о.р. [NUMBER] , [ADDRESS] », особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника. Платіжні інструкції стосуються періоду: липень 2022 року на суму 219,53 грн. (том 1, а.с. 141); серпень 2022 року на суму 633,37 грн. (том 1, а.с. 135); вересень 2022 року на суму 441,77 грн. (том 1, а.с. 131); жовтень 2022 року на суму 302,36 грн. (том 1, а.с. 127); листопад 2022 року на суму 206,88 грн. (том 1, а.с. 123); грудень 2022 року на суму 270,53 грн. (том 1, а.с. 119); січень 2023 року на суму 262,58 грн. (том 1, а.с. 216); лютий 2023 року на суму 175,05 грн. (том 1, а.с. 212); березень 2023 року на суму 246,66 грн. (том 1, а.с. 206); квітень 2023 року на суму 183,01 грн. (том 1, а.с. 202); травень 2023 року на суму 254,62 грн. (том 1, а.с. 195). Позивачем надано 19 (дев`ятнадцять) роздруківок платіжних інструкцій та 2 (дві) за часом здійснені після смерті спадкодавця з рахунків позивача на рахунок отримувача ТзОВ Львівенергозбут ЦОК 1 (42092130), із зазначенням: призначення платежу «за активну електроенергію п-к [PERSON] , [ADDRESS] , код [NUMBER] о.р.», особового рахунку « [NUMBER] », платника та підпису платника « [PERSON] ». При цьому всі з існуючими розбіжностями між кодом платника та підписом платника. Платіжні інструкції стосуються періоду: 1.грудень 2020 року на суму 54,90 грн. та 798,92 грн. (дві різні інструкції, том 1, а.с. 27, 34) за січень 2021 року відсутні 2.лютий 2021 року на суму 126,00 грн. (том 1, а.с. 113); 3.березень 2021 року на суму 120,96 грн. (том 1, а.с. 108); 4.квітень 2021 року на суму 164,64 грн. (том 1, а.с. 101); 5.травень 2021 року на суму 85,68 грн. (том 1, а.с. 92); за червень 2021 року відсутні 6.липень 2021 року на суму 164,64 грн. (том 1, а.с. 78); 7.серпень 2021 року на суму 169,68 грн. (том 1, а.с. 70); за вересень 2021 року відсутні 8.жовтень 2021 року на суму 85,68 грн. (том 1, а.с. 55); за листопад 2021 року відсутні 9.грудень 2021 року на суму 14,40 грн. (том 1, а.с. 44); за січень 2022 року відсутні 10.лютий 2022 року на суму 63,36 грн. (том 1, а.с. 177); 11.березень 2022 року на суму 27,36 грн. (том 1, а.с. 170); 12.квітень 2022 року на суму 170,11 грн. та 30,24 грн. (дві різні інструкції, том 1, а.с. 156, 165); 13.травень 2022 року на суму 30,24 грн. (том 1, а.с. 158); 14.червень 2022 року на суму 30,24 грн. (том 1, а.с. 151); 15.липень 2022 року на суму 53,28 грн. (том 1, а.с. 145); за серпень 2022 року відсутні 16.вересень 2022 року на суму 109,44 грн. (том 1, а.с. 137); за жовтень 2022 року - березень 2023 року відсутні 17.квітень 2023 року на суму 177,12 грн. (том 1, а.с. 208); за травень 2023 року відсутні 18.червень 2023 року на суму 56,16 грн. (том 1, а.с. 197); 19.липень 2023 року на суму 102,96 грн. (том 1, а.с. 191). Після смерті спадкодавця також здійснено два платежі за серпень 2023 року (платежі від 29.08.2023) на суму 331,65 грн. та 87,12 грн. (том 1, а.с. 180, 186) та один за вересень 2023 року на суму 73,92 грн. (том 1, а.с. 181). Також позивачем надано низку роздруківок платіжних інструкцій з рахунків позивача на рахунок отримувача Львівської філії «Укртелеком» (21560766) за телекомунікаційні послуги по особовому рахунку [NUMBER] , платником і підписантом у яких був позивач, із відсутністю будь-яких вказівок щодо оплати за надані послуги за адресою: [ADDRESS] . Платіжні інструкції стосуються періоду: грудень 2020 року на суму 330,54 грн. (том 1, а.с. 28); січень 2021 року на суму 330,54 грн. (том 1, а.с. 111); лютий 2021 року на суму 330,54 грн. (том 1, а.с. 109); березень 2021 року на суму 330,54 грн. (том 1, а.с. 102); квітень 2021 року на суму 330,54 грн. та 1,00 грн. (дві різні інструкції, том 1, а.с. 93, 94); травень 2021 року на суму 329,54 грн. (том 1, а.с. 85); червень 2021 року на суму 328,70 грн. (том 1, а.с. 79); липень 2021 року на суму 328,70 грн. (том 1, а.с. 71); серпень 2021 року на суму 328,70 грн. (том 1, а.с. 63); вересень 2021 року на суму 368,71 грн. (том 1, а.с. 56); жовтень 2021 року на суму 49,79 грн. (том 1, а.с. 50); листопад 2021 року на суму 202,50 грн. (том 1, а.с. 45); грудень 2021 року на суму 219,50 грн. (том 1, а.с. 41); січень 2022 року на суму 75,00 грн. (том 1, а.с. 178); лютий 2022 року на суму 75,00 грн. (том 1, а.с. 171); березень 2022 року на суму 248,38 грн. (том 1, а.с. 166); квітень 2022 року на суму 277,85 грн. (том 1, а.с. 159); травень 2022 року на суму 246,00 грн. (том 1, а.с. 152); червень 2022 року на суму 276,70 грн. (том 1, а.с. 146); серпень 2022 року на суму 276,00 грн. (дві різні інструкції з різних рахунків позивача [NUMBER] , [NUMBER] - том 1, а.с. 138, 142); вересень 2022 року на суму 276,00 грн. (том 1, а.с. 133); жовтень 2022 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 129); листопад 2022 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 125); грудень 2022 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 121); січень 2023 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 218); лютий 2023 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 214); березень 2023 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 209); квітень 2023 року на суму 351,00 грн. (том 1, а.с. 201); травень 2023 року 20.06.2023 на суму 324,00 грн. та 370,00 грн. (дві різні інструкції - том 1, а.с. 193, 198); червень 2023 року на суму 370,00 грн. (дві ідентичні інструкції, том 1, а.с. 187, 192). Зв`язку із об`єктом нерухомого майна, розташованим за адресою: [ADDRESS] платіжні інструкції, про оплату на користь Львівської філії «Укртелеком», не містять. Оцінка судом Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч. 2 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За приписами статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства (ч. 1 ст. 3 СК України). Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно (ч. 2 ст. 3 СК України). Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Про проживання однією сім`єю можуть свідчити, у сукупності, наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 21.03.2019 у справі № 461/4689/15-ц, від 10.10.2019 у справі № 520/8495/17, від 17.10.2019 у справі № 712/1294/17, від 31.03.2022 у справі № 461/4532/20, від 12.01.2023 у справі № 754/6012/21, від 20.02.2023 у справі № 520/11160/18, від 08.08.2023 у справі № 752/13615/20-ц. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду у цій справі позивач зазначав, що він з померлим не є кровними родичами, проте мали товариські відносини, спільно проживали, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, а також він опікувався померлим, коли той важко хворів, надавав йому допомогу, після смерті здійснив його поховання, а роком пізніше упорядкував його могилу. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. Аналіз наведених положень закону вказує на те, що заявник повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат упродовж цього періоду. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом задоволено клопотання про допит свідків. При цьому в судове засідання для допиту з`явився лише один свідок. Однак показання свідка носять більш узагальнений характер і не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування у подібних правовідносинах. Окрім цього, обставини про які повідомила свідок їй відомі виключно із чужих слів. Сама свідок не могла точно пригадати коли востаннє гостювала у сім`ї подруги і пояснила про наявність на це поважних причин. Свідок же особисто була очевидцем факту наявності тривалих товариських, дружніх відносин позивача із померлим, однак за місцем їх проживання не була жодного разу. Крім цього, як неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема і востаннє в постанові від 17.12.2024 у справі № 711/82/24, за схожих правовідносин, показаннями свідків (яких у тій справі допитано п`ять), за відсутності інших належних доказів не може бути встановлений факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Також у цій справі Верховний Суд дійшов висновку про те, що «сам по собі факт тривалого знайомства позивачки зі спадкодавицею, надання допомоги померлій за її життя, не свідчить про наявність між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї, та не є достатньою підставою для встановлення факту проживання позивачки із спадкодавицею протягом п`яти років до відкриття спадщини». Також суд вважає обґрунтованими доводи щодо змісту акта ЛКП «Львівський ліхтар» від 12.03.2024 та довідки ЛКП «Львівський ліхтар» від 18.03.2024, які складені після смерті [PERSON] та виключно зі слів осіб, вказаних як його сусіди, які, як і підписант указаних документів, в судовому засіданні в статусі свідків не допитувались. Окрім цього, в судовому засіданні позивач також не заперечив те, що обставини, про які відомо його сусідам, залученим ним же до складання відповідного акта, повідомлені ним же, тобто відомі їм з його слів. Не доведено позивачем й про наявність будь-яких домовленостей щодо розподілу обов`язків між ним та померлим відносно оплати за житлово-комунальні послуги. Всі надані позивачем платіжні документи на оплату за житлово-комунальні послуги включають період лише з грудня 2020 року по день смерті померлого. При цьому частина із наданих квитанцій не містять даних про те, що оплату за такі житлово-комунальні послуги здійснював позивач від власного імені та за адресою спільного проживання із померлим. Питання організації поховання та понесені у зв`язку із цим витрати здійснюється вже після відкриття спадщини, що жодним чином не підтверджує факт проживання однією сім`єю зі померлим та не відноситься до предмету доказування, так як виходить за межі п`ятирічного строку до часу смерті спадкодавця, а отже не є належним доказом у розумінні ст.77 ЦПК України. Окрім цього, суд бере до уваги й ту обставину що шлюб позивача розірвано лише в жовтні 2023 року, тобто лише через два місяці після смерті спадкодавця. Перебування у шлюбних відносинах також береться судом до уваги, як і у справі №520/11160/18, не пов`язаній із встановленням факту проживання чоловіка і жінки однією сім`ю, понад п`ять років без реєстрації шлюбу, у якій Верховний Суд у постанові від 20.02.2023 дійшов висновку про недоведеність обставин спільного проживання та ведення спільного господарства. Крім цього, у справі, що розглядається позивач залишався зареєстрованим у сім`ї дружини і після смерті залишився проживати у сім`ї дружини. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Велика Палата Верховного Суду, наголошуючи на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). Відтак, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто у період з 2018 року до [INFO] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed