Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] . Просить визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначив,\~що він\~домовився із\~відповідачем про\~купівлю квартири\~ [ADDRESS] .\~Сторони уклали\~між собою\~попередній договір\~купівлі-продажу\~майна,\~яке складається\~з квартири\~ [ADDRESS] .\~За умовами\~договору позивач сплатив продавцеві обумовлену суму грошей, а продавець, в свою чергу, написав про це розписку та передав майно позивачеві, віддав ключі від неї та правовстановлюючі документи, при цьому зобов`язався підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу до 12.05.2025. 14.05.2025 сторони уклали договір купівлі-продажу зазначеного майна в простій письмовій формі. На вимогу позивача про нотаріальне посвідчення договору відповідач не реагує та ухиляється від його нотаріального посвідчення, що виключає будь-яку можливість нотаріально оформити договір та порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень та відзив на позовну заву не подав і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] домовився із [PERSON] про купівлю в нього квартири [ADDRESS] . На досягнення домовленості сторони уклали попередній договір купівлі-продажу вказаного майна. Відповідно до вказаного договору за домовленістю сторін вартість предмету договору становить 200000 гривень, які покупець сплатив продавцеві під час оформлення договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продане майно. Сторони стверджують, що цей договір здійснюється ними без будь-яких погроз, примусу чи насильства, і гарантують, що цей договір не є мнимою чи удаваною угодою, не приховує іншу угоду і відповідає дійсним намірам створити юридичні наслідки. Відповідно до акту приймання-передачі квартири від 03 березня 2025 року продавець передав, а покупець прийняв майно відповідно до попереднього договору купівлі-продажу, а саме квартиру [ADDRESS] . Сторони виконали зобов`язання за договором в повному обсязі і претензій один до одного, у тому числі щодо взаєморозрахунків, не мають. Розписка від 03 березня 2025 року підтверджує факт отримання [PERSON] від [PERSON] за продаж квартири [ADDRESS] , коштів в розмірі 200000 гривень. Позивачем надіслано на адресу відповідача претензія-вимога 13.05.2025, відповідно до якої запропоновано з`явитися до нотаріальної контори 15.05.2025 для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Також, 14 травня 2025 року сторонами укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Однак вказаний договір нотаріально не посвідчений. \~ \~ \~ \~Судом також встановлено, що квартира [ADDRESS] , належить продавцеві на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Н.В. 09 травня 2025 року зареєстровано в реєстрі за №303, та на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області І Коваленко Г.Г. 28 січня 2025 року зареєстровано в реєстрі за №36. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК). Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої\~статті 220 ЦК України. Позивачем доведено існування таких обставин, тому що ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, та, як наслідок, неможливість оформити право власності на майно продавцем в період строку домовленості нотаріального посвідчення договору виключає будь-яку можливість такого посвідчення. Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири, де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з продавцем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку ухиленням продавця від нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved