Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , який обґрунтовує наступним. 22.10.2023 року до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - Управління) надійшла електронна заява № 11239001012332633 по комплексній послузі взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на отримання допомоги, яку було подано через мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія», від [PERSON] (далі - Відповідач) про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Під час формування електронної заяви також було автоматично сформована довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.10.2023 \~ \~ \~ \~№1202-7501730770. Відповідно до норм Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок), Управлінням було призначено Відповідачу допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.10.2023р. в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, що відображено в рішенні від 20.11.2023р. Згідно Порядку виплата допомоги здійснювалась по 29.02.2024. За результатами верифікації державних виплат Міністерства Фінансів України за березень 2024р. відповідач перебувала за кордоном більш як ЗО календарних днів підряд чи більше як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, а саме: з 01.04.2023 по 10.10.2023, та 20.11.2023 перетнула Державний кордон України та на цей час не повернулася. Враховуючи результати верифікації державних виплат Міністерства Фінансів України за березень 2024р., у зв`язку з перебуванням Відповідача за межами території України більш як 30 календарних днів підряд на дату звернення по допомогу Управлінням встановлено обсяг надміру виплачених сум допомоги, на яку заявниця не мала права, за період з 01.10.2023р. по 29.02.2024р. у розмірі 10000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 29 Порядку встановлено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. 03.06.2024р. № 15/7-664 Відповідачу направлено лист про повернення надміру виплачених коштів. Вдруге Відповідачу направлено рекомендований лист від 24.07.2024р. № 15/7-968 про повернення надміру виплачених коштів. На теперішній час надміру отримані кошти в розмірі 10000 грн.00 коп. (десять тисяч грн. 00 коп.) на рахунок Управління не повернуто. На підставі вищевказаного, позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Центрального управління соціального захисту населення ДМР надміру нараховані бюджетні кошти на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 10000 грн.00 коп. та понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2024 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Заперечень з приводу заочного розгляду справи не надходило. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася. З урахуванням положення ст.128 ЦПК України, про час, дату та місце слухання повідомлена. Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності, від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.10.2023\~року відповідачка\~подала електронну\~заяву №\~11239001012332633\~до Центрального\~управління соціального\~захисту населення\~Дніпровської міської\~ради по\~комплексній послузі\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи\~на отримання\~допомоги,\~яку було\~подано через\~мобільний додаток\~Єдиного державного\~веб-порталу\~електронних послуг\~«Дія»,про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Під час формування електронної заяви також було автоматично сформована довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.10.2023 \~ \~ \~ \~№1202-7501730770, в якій зазначено зареєстроване місце проживання [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи:\~ [ADDRESS] . На підставі поданої заяви гр. [PERSON] , рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 20.11.2023 призначено Заявниці допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 20.11.2023 р. в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Згідно довідки, наданої позивачем, за період з жовтня 2023 р. по лютий 2024 р. відповідачка отримувала щомісяця призначену допомогу, на суму 10000,00 грн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», якою внесено зміни в Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які діяли з 01.08.2023 р., допомога уповноваженій особі або отримувачу не призначається, якщо уповноважена особа та/або отримувач на дату звернення по допомогу перебували за межами території України більш як 30 календарних днів підряд або більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги. До періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, оздоровлення дітей, стажування, лікування або реабілітації, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном з таких причин, як хвороба уповноваженої особи/отримувача, смерть членів їх сім`ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 18 років, перебування у закладах охорони здоров`я, судових та правоохоронних органах, що підтверджується документально. Відповідно до п. 6 Порядку №332, якщо отримувач повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису). В порядку\~положень Порядку\~№332,\~здійснено верифікацію\~по особовій\~справі гр.\~ [PERSON] ,\~під час\~якої на\~підставі інформації,\~наданої Головним\~центром обробки\~спеціальної інформації\~Державної прикордонної\~служби,\~встановлено,\~що відповідачка\~перебувала з\~01.04.2023\~р.\~по 10.10.2023\~р.\~та з\~20.11.2023\~р.\~ перетнула\~державний кордон\~України (виїхала)\~та станом\~день подання\~позову не\~повернулась,тим самим порушила вимоги п.6, п.9 Порядку №332, що у свою чергу призвело до надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.06.2024 по 31.07.2024, які Відповідачкою отримані без достатньої правової підстави внаслідок її зловживання та які підлягають безумовному поверненню до державного бюджету. Рішенням про встановлення розміру надміру виплачених сум допомог від 29.04.2024 р., з огляду не вищевказані обставини, встановлено переплату допомоги відповідачці на проживання внутрішньо переміщеної особи за період з 01.10.2023 р. по 29.02.2024 р. на суму 1000,00 грн., які Відповідачкою отримані без достатньої правової підстави внаслідок її зловживання та які підлягають безумовному поверненню до державного бюджету. Станом на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачка повернула позивачу надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 10 000,00 гривень. Згідно зі ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За правилами ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Частиною 1 статті 1213 ЦК України, визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому, з відповідачки слід стягнути на користь позивача у розмірі 10 000,00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved