Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить оголосити його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про його народження. У поданій суду заяві заявником зазначено, що 14.12.2012 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , якого він бажає усиновити. Від спільного шлюбу в них народилося двоє дітей. Син дружини проживає в його сім`ї та вважає його батьком. Дитина сама не заперечує проти того, щоб носити його прізвище. Біологічний батько з дитиною не проживає, не проявляє до нього турботи та батьківського піклування, рішення суду про стягнення аліментів не виконує. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, заявник звернувся до суду із даною заявою, оскільки усиновлення відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали. [PERSON] заперечив проти задоволення заяви, вказав, що займається вихованням дитини та регулярно його відвідує. Вказав, син відвідував його та його батьків, щоб мама не знала, зазначив, що син не проживав з матір`ю на постійній основі, а проживав з бабою по материній лінії та наданий час теж проживає з нею, допомагає фінансово сину по мірі можливості. [PERSON] заяву про усиновлення підтримала. Представник органу опіки та піклування Белаш С.М. висловила думку про недоцільність усиновлення, зазначила, що заявник до служби у справах дітей з приводу усиновлення не звертався. Відповідно до п.4 ч.2 ст.293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21.11.2015 року зареєстрували шлюб після чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 13.09.2012 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на виконання якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Згідно розрахунку заборгованості виданого Сарненським відділом державної виконавчої служби 09.10.2024 року встановлено, що станом на 30.09.2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2024 року в розмірі 119557,35 грн. Згідно витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] значиться [ADDRESS] . Згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено, що їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зареєстрованим місцем проживання вказаних дітей значиться [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. З довідки служби у справах дітей Клесівської селищної ради Сарненського району від 19.12.2024 року встановлено, що [PERSON] , який являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO] до органу опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання та порядку зустрічей з сином, а також із заявою про способи участі батька у вихованні дитини чи з інших питань не звертався. Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 20.12.2024 року складеного службою у справах дітей Клесівської селищної ради встановлено, що в сім`ї [PERSON] створені належні умови для проживання дітей. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості », встановлено, що відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості щодо заявника відсутні. За місцем проживання та роботи заявник характеризується позитивно, що підтверджується наданим характеристиками. Згідно трудової книжки [NUMBER] встановлено, що [PERSON] працює в ТзОВ «Технобуд». Згідно висновку про стан здоров`я виданого Сарненською ЦРЛ встановлено, що [PERSON] придатний бути опікуном. На ім`я заявника виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Згідно висновку №1968 про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини , встановлено, що [PERSON] , [INFO] має плосковальгусні стопи та кардіопатію. [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення [PERSON] її чоловіком [PERSON] . Згідно довідки виданої Клесівським ліцеєм від 19.09.2024 року щодо участі батьків [PERSON] у шкільному житті дитини встановлено, що його навчанням постійно цікавляться мати та [PERSON] , батько [PERSON] контакту зі шкільним закладом не підтримує. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.05.2025 року встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Листом від 08.05.2025 року служба у справах дітей Сарненської райдержадміністрації проінформувала [PERSON] про неможливість підготувати висновок про доцільність усиновлення в зв`язку з ненаданням документа, який засвідчує відсутність другого з батьків дитини. Усиновленням, відповідно до ч.2 ст.207 СК України, є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Пунктом а) статті 21 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Вимоги до усиновлювача визначені ст.ст.211, 212 СК України. Так, не можуть бути усиновлювачами особи, які не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу). Згідно положеннями ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Відповідно до п.91 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, встановлено, що усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя здійснюється без перебування дитини на обліку. Усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя здійснюється за місцем проживання дитини. Для усиновлення дитини те з подружжя, хто бажає її усиновити, звертається з відповідною заявою до служби у справах дітей за місцем проживання дитини. До заяви додається, серед інших дркументів письмова згода батьків дитини на усиновлення, засвідчена нотаріусом, або згода того з подружжя, дитину якого усиновлює інший з подружжя, та документ, який засвідчує відсутність другого з батьків дитини (копія свідоцтва про смерть або довідка про смерть, видана органом реєстрації актів цивільного стану, копія рішення суду про позбавлення батьківських прав, про визнання недієздатним або безвісно відсутнім, довідка з органу реєстрації актів цивільного стану щодо запису відомостей про батька дитини тощо). Служба у справах дітей протягом 10 робочих днів після надходження заяви та документів складає акт обстеження житлово-побутових умов дитини, з`ясовує чи згодна дитина на усиновлення відповідно до пункту 72 цього Порядку, розглядає питання про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини і готує проект відповідного висновку. Частиною 2 статті 224 СК України визначено, що суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини виключно при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Згідно із ч.1 ст.224 СК України при вирішенні питання усиновлення особою неповнолітніх дітей суд має з`ясувати 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно із ч.2 ст.207 СК України - усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В ході судового розгляду достовірно встановлено, що заявник є чоловіком матері неповнолітньої дитини, за станом здоров`я та матеріальним становищем обмежень до усиновлення не має. Однак, в даному випадку судом одночасно встановлено, що дитина не позбавлена батьківського піклування, батько дитини категорично заперечує щодо усиновлення його сина заявником, вказує, що попри те що він не сплачує аліменти, він спілкується з сином, підтримує з ним родинні відносини, по можливості допомагає фінансово, а тому відповідно до ст. 219 СК України усиновлення дитини без згоди батька проведено не може бути. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що усиновлення заявником неповнолітньої дитини, буде відповідати її інтересам, а тому вирішення вказаного питання на користь заявника є передчасним. З огляду на наведене, заява [PERSON] не підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 211, 213, 224 СК України,

Outcome: dismissed