Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

15 жовтня 2024 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельних ділянок площею 0,1065 га та 0,2500 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , який укладений 27 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований на товарній біржі «Нерухомість-С» за №31. Визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки: кадастровий номер 4823382600:01:048:0047 площею 0,1065 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та 4823382600:01:048:0049, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог представник позивача вказала, що 27 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №31, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельні дільники площею 0,1065 га та 0,2500 га, що розташовані на території Лиманівської сільської ради Миколаївського (раніше Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства. Вартість земельних ділянок 1700 грн. сплачена покупцем до підписання договору. Договір купівлі-продажу зареєстрований Товарною універсальною біржою «Недвижимость-С». Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу нерухомого майна, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Товарною універсальною біржою «Недвижимость-С» договір не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбане майно, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. На сьогодні укладена угода не відповідає вимогам законодавства. Оскільки сторонами були дотримані та виконані всі його умови, позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту прав позивача як власника вказаного майна. А також визнати за нею право власності на придбане майно. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від позивача та її представника до суду надійшли зави з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] області в судове засідання не з`явився, причини суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Третя особа - товарна біржа\~«Нерухомість-С» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення рішення, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності сторін. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається з договору купівлі-продажу, 27 липня 2001 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельні ділянки площею 0,1065 га та 0,2500 га, які розташовані на території Лиманівської сільської ради [ADDRESS] (а.с. 13-14). Вказаний договір оформлений Товарною універсальною біржою «Нерухомість С», зареєстрований 27 липня 2001 року за № 31. В подальшому зазначений договір купівлі-продажу не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) Товарній Біржі. Відповідно до пункту 2.2 договору купівлі-продажу від 27 липня 2001 року № 31, кошти за придбане майно були передані продавцям до підписання цього договору. Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна. Земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Галицинівської (раніше Лиманівської) сільської ради Миколаївського (раніше Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області, належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК, №012639, виданого 19 січня 1999 року Лиманівською сільською радою народних депутатів, та була виділена на підставі рішення 3 сесії ХХІІІ скликання Лиманівської сільської Ради народних депутатів від 18 грудня 1998 року №5 (а.с. 12). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначеній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 4823382600:01:048:0049. Право власності зареєстроване за [PERSON] (а.с. 16-26). Земельна ділянка площею 0,1065 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Галицинівської (раніше Лиманівської) сільської ради Миколаївського (раніше Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області, належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК, №012638, виданого 19 січня 1999 року Лиманівською сільською радою народних депутатів, та була виділена на підставі рішення 3 сесії ХХІІІ скликання Лиманівської сільської Ради народних депутатів від 18 грудня 1998 року №5 (а.с. 42). З огляду на Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначеній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 4823382600:01:048:0047. Власником земельної ділянки вказаний [PERSON] (а.с. 27-37). За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Як на підставу звернення до суду посилається на виконання сторонами всіх істотних умов договору та смерть продавця, що позбавило можливості укласти договір відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України, такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі. Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Як на підставу визнання право власності позивач посилається на те, що після укладення договору купівлі-продажу вона не зареєструвала за собою право власності в установленому законом порядку, крім цього на сьогодні вона позбавлена можливості оформити договір нотаріально, оскільки місцезнаходження продавця невідоме. З огляду на довідку видану КП «ММБТІ» від 19 вересня 2024 року № 2-2098 на обліку бюро відомості щодо технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , станом на 28 грудня 2012 року не містяться (а.с. 15). Відповідно до відомостей наданих Галицинівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] не зареєстрований на території села Лимани Миколаївського району Миколаївської області, іншими даними сільська рада не володіє ( а.с. 65). Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] виконали всі істотні умови договору та відбулося повне виконання договору, водночас, у нотаріальному порядку не оформили вказаний договір та на сьогодні позбавлені можливості укласти договір в установленому законом порядку у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, оцінивши докази в їх сукупності, а також неможливість позасудового вирішення спору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved