Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Будз Т.В., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] в м. Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області проживав разом із нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 04 серпня 2003 року по [INFO] . Встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] необхідне для спадкування за законом належної [PERSON] частини квартири [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] зазначила, що із [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 05 червня 1984 року по 01 серпня 2003 року. Після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати разом із [PERSON] як одна сім"я, вести спільне господарство, вони мали єдиний бюджет, нових сімей не створили. За час шлюбу разом із чоловіком набули спільне майно - квартиру [ADDRESS] , яка належала їм та двом дітям синові [PERSON] , [INFO] та синові [PERSON] , [INFO] , на праві спільної власності. Після смерті чоловіка діти відмовились від спадкування частки померлого батька. 23 квітня 2010 року вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак не може успадкувати його частку, оскільки після розірвання шлюбу із [PERSON] нового шлюбу із ним не уклала. Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2025 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Будз Т.В. заяву підтримали із мотивів, викладених у ній та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області Малечко З.П. та представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. до суду не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 05 червня 1984 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище « [PERSON] ». В подальшому, 01 серпня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 04 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис №67. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується його свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заявник [PERSON] звернулася до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зокрема, на частку квартири, однак постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №110/02-14 від 26.02.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено. У зазначеній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що в Теребовлянській державній нотаріальній конторі за заявою [PERSON] заведено спадкову справу №257 від 23.04.2010, в якій містяться заяви синів померлого [PERSON] від 30.04.2025 та [PERSON] від 05.05.2010 про їх відмову від спадкування. Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради №02-23/465 від 21.03.2025 чоловік [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] та сином [PERSON] . З витягу з реєстру Теребовлянської територіальної громади вбачається, що 23 вересня 1994 року [PERSON] зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] . Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В силу частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Відповідно до частини другої статті 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надали суду показання, що дійсно з 04 серпня 2003 року по 17 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , аж до смерті [PERSON] , який помер у віці 49 років [INFO] . Зокрема, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що його батьки [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу налагодили між собою шлюбно-сімейні відносини і продовжували жити разом як чоловік та жінка у квартирі [ADDRESS] . Ніхто із їх батьків після розірвання шлюбу окремо не проживав, нових сімей вони не створили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила про спільне проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу за адресою [ADDRESS] . Будучи допитаною у судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . Вона приходила у вказану квартиру провідувати заявника і може підтвердити, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом, спільно харчувалися, мали спільний побут, а в останні роки життя [PERSON] . Наіля доглядала за чоловіком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю як чоловік та жінка за адресою [ADDRESS] . Ні [PERSON] , ні [PERSON] нових сімей не створювали. Вказані наявні в матеріалах справи докази, які досліджені в судовому засіданні у своїй сукупності та взаємозв`язку дають суду можливість прийти до висновку, що заявник [PERSON] та померлий [PERSON] певний період часу з 04 серпня 2003 року по 17 листопада 2009 року проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу. Також судом встановлено, що упродовж вказаного періоду заявник і [PERSON] не перебували в інших зареєстрованих шлюбах. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою встановлення факту спільного проживання заявника [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її спадкових прав, а тому такий факт породжує юридичні наслідки. Законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання. Отже, заява [PERSON] про встановлення факту її проживання із [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу в період з 04 серпня 2003 року по 17 листопада 2009 року підлягає до задоволення. Частиною сьомою статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved