Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

30.01.2025 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , [INFO] , яка до моменту смерті проживала разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Ще за життя, а саме 12.12.2007 мати склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці. При зверненні 11.07.2013 до Бердичівської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Зважаючи на відмову нотаріуса в оформленні спадщини позивачка надалі продовжувала користуватись батьківським будинком без оформлення на нього будь - яких прав. У жовтні 2024 році повторно звернулась до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину, на що повторно отримала відмову. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що будинок був побудований же у 1974 році її бабусею, у ньому все життя проживала її родина, однак прав на будинок ніхто так і не оформив. Зважаючи на зазначене, позивачка звернулась до суду з метою належного оформлення прав на спірний будинок. Відповідач Вільшанська сільська рада Житомирської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.01.2013 Виконавчим комітетом Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с.10). Відповідно до заповіту, складеного 12.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Сітяшенко В.А. та зареєстровано у реєстрі за №1737, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] , позивачці у справі (а.с.11). Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори 11.07.2013 заведено спадкову справу №340/2013 (а.с.44-54). Відповідно до постанов від 21.05.2021 та 10.10.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю в останньої документа, що посвідчує право власності спадкодавиці на вказаний житловий будинок (а.с.11). Згідно довідки № 1527, виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 згідно наявних даних паперових носіїв житловий будинок [ADDRESS] по праву власності в БТІ не зареєстрований (а.с.13). За заявою [PERSON] та на її ім`я КП «Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.15-17). Відповідно до довідки №63, виданої Галіївським старостинським округом Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05.08.2024, за померлою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , значився житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , який розташований на неприватизованій земельній ділянці орієнтовною площею 1,0 га. відповідно до\~записів по\~господарських книг (а.с.14). Відповідно до довідки №64, виданої Галіївським старостинським округом Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05.08.2024, головою двору на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.15). Судом встановлено, що осіб, які б оспорювали право позивача на даний житловий будинок, немає. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1217\~ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України\~). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Крім того, суд приймає до уваги, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР. Судом встановлено, що відповідно до\~записів з\~погосподарських книг за [PERSON] , [INFO] , значився житловий будинок [ADDRESS] , будівництво якого було завершено у 1974 році. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, норми якої діяли на момент завершення будівництва будинку, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1966 та яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, прийняла спадщину після смерті останньої у встановлені законодавством строки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючого документа не має можливості, суд дійшов висновку про задоволення позову, що не суперечить вимогам чинного законодавства України та законним інтересам сторін, а також не порушує будь - чиїх інтересів.

Outcome: approved