Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. Зокрема, у порядку поділу майна просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на вказану квартиру. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем з 08 серпня 2020 року перебуває у шлюбі. За час перебування в шлюбі ними за кошти сімейного бюджету було придбано квартиру [ADDRESS] . Право власності на яку оформлено за відповідачем [PERSON] . На даний час між сторонами виник спір щодо поділу зазначеного житла. У добровільному порядку договір поділу відповідач укласти не бажає. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Артерчук Л.В. заявлені вимоги підтримали, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Просили також стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в сумі 11000 грн. та витрати зі сплати судового збору. Крім того, позивач пояснила, що у квітні 2025 року відповідач подав позов про розірвання шлюбу. Відносини між ними погіршилися, оскільки в нього з`явилася інша жінка. Відповідач став погрожувати, що вона залишиться без житла, забрав спільні кошти та документи на квартиру. Представник відповідача адвокат Кремінець М.М. у судовому засіданні проти позову не заперечував. При цьому вказав, що у позивача відсутні оригінали документів на спірний об`єкт нерухомості. Просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, вважав його завищеним. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 08.08.2020 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.08.2020 року, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області. \~ \~ \~ \~Під час шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 01.08.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Семенюк С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1253, сторони придбали у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З витягу з Державного реєстру речових прав від 01.08.2023 р. вбачається, що право власності на вказаний об`єкт нерухомості у розмірі частки 1\\1 зареєстровано за відповідачем [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вартість спірної квартири згідно витягу із єдиної бази даних звітів про оцінку про реєстрацію електронної довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 31.07.2023 р. становить 633156,35 грн. \~ \~ \~ \~Також встановлено, що на даний час між сторонами виник спір щодо поділу квартири. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином суд дійшов висновку про те, що спірна квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності сторін, як подружжя. На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу вказаного майна, яке є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 20 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст. 372 ЦК України та ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання за кожним із сторін права власності на 1\\2 частку спірної квартири та припинення їх права спільної сумісної власності на вказаний об`єкт нерухомості. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. Підстав для зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу суд не вбачає, вони є доведеними, обгрунтованими і співмірними із розміром заявлених вимог. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved