Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Представник позивача - адвокат Романченко Олексій Михайлович звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь [PERSON] 17 717,79 (сімнадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 79 копійок) гривень, з яких 10317,72 гривень пеня за період з 03.08.2024 по 26.02.2025, 1159,63 гривень 3 % річних за період з 03.08.2024 по 26.02.2025 та 6240,44 гривень інфляційні нарахування на суму заборгованості за період з 01.07.2024 по 26.02.2025, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим що, позивач став учасником ДТП, яка сталась близько 14 год. 45 хв. 02 лютого 2024 року у м. Харкові біля будинку № 168 по вул. Сумській за участі автомобілів MITSBISHI OUTLANDER державний номер [NUMBER] під його керуванням та HYUNDAI TUCSON державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 у справі № 953/1126/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», 05 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до вказаної страхової компанії із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Протягом лютого-березня 2024 року [PERSON] самостійно за власні кошти відремонтував належний йому автомобіль. Відповідно до наряду-замовлення №МС00016909 вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSBISHI OUTLANDER державний номер [NUMBER] склала 145727,42 гривень, які були ним сплачені у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 01.03.2024, 05.03.2024 та 06.03.2024. 12 березня 2024 року на банківський рахунок [PERSON] у якості страхового відшкодування надійшли кошти від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у розмірі 64252,86 гривень. З огляду на те, що сплачене страхове відшкодування більш як у два рази було менше ніж вартість проведеного відновлювального ремонту автомобіля позивачем 14 березня 2024 року на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» супровідним листом від 12.03.2024 направлено: копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 у справі № 953/1126/24; копію наряду-замовленням № МС00016909; копію рахунку-фактури № ЗМС00016909 від 01.03.2024; копію видаткової накладної № 161 від 01.03.2024; копію платіжної інструкції від 01.03.2024; копії фіскальних чеків від 05.03.2024 і 06.03.2024. 03 квітня 2024 року на банківський рахунок [PERSON] у якості страхового відшкодування надійшли кошти від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у розмірі 13643,67 гривень. Таким чином, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було добровільно сплачено [PERSON] у якості страхового відшкодування 77896,53 гривень. Висновком судового експерта Шаповалова В.І. № 24В за результатами транспортної товарознавчої експертизи від 11.05.2024 встановлено, що сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля MITSBISHI OUTLANDER державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 01.02.2024, складає 161531,51 гривень, з яких вартість відновлювального ремонту 135645,38 гривень, а 25886,13 гривень величина втрати товарної вартості автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Для відновлення свого порушеного права позивачем одержано висновок судового експерта Шаповалова В.І. № 24В за результатами транспортної товарознавчої експертизи від 11.05.2024, вартість якого становить 6000,00 гривень, яка була оплачена, що підтверджується квитанцією від 10.04.2024. Таким чином, загальний розмір завданих [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків становить 177613,55 гривень, з яких 145727,42 гривень прямі збитки (вартість оплаченого відновлювального ремонту автомобіля), 25886,13 гривень величина втрати товарної вартості та 6000,00 гривень витрати, які [PERSON] був змушений зробити для відновлення свого порушеного права (витрати на оплату транспортної товарознавчої експертизи). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 у справі № 638/10949/24, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20.02.2025 у справі № 638/10949/24 стягнуто із Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошові кошти у розмірі 67830,89 грн, пеню за період з 06.05.2024 по 02.08.2024 у розмірі 4324,45 грн; 3 % річних за період з 06.05.2024 по 02.08.2024 у розмірі 490,61 грн, інфляційні нарахування на суму заборгованості за період з 06.05.2024 до 30.06.2024 у розмірі 1899,26 грн, а всього грошові кошти у розмірі 74545,21 грн (сімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок п`ять гривень 21 копійка). Відповідно до п. п. 36.2, 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний зокрема: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 26 лютого 2025 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» у повному обсязі виконало судові рішення по справі № 638/10949/24 та сплатило на рахунок позивача вищевказані кошти. Відповідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або відмовити у його здійсненні за наявності підстав, передбачених ст. 37 Закону. Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Як зазначено вище, позивач 05 лютого 2024 року звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Таким чином, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» мало сплатити [PERSON] страхове відшкодування у строк до 05 травня 2024 року (90 днів з моменту подання ним заяви про виплату страхового відшкодування). Відповідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика, особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» допущено порушення строків виконання своїх зобов`язань із виплати [PERSON] страхового відшкодування, з ПАТ НАСК «ОРАНТА» підлягає стягненню пеня у розмірі 10317,72 гривень за період з 03.08.2024 по 26.02.2025 включно згідно доданого розрахунку. Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 21 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Відтак, з урахуванням вище наведеного сторона позивача просить задовольнити позовні вимоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 визначено головуючого суддю Юрлагіну Т.В. Ухвалою від 10 квітня 2025 року відкрито провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла заява, в котрій просив провести розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом направлення повідомлення та отримання повістки про виклик через систему «Електронний суд», причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 223, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року у м. Харкові біля будинку № 168 по вул. Сумській за участі автомобілів MITSBISHI OUTLANDER державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та HYUNDAI TUCSON державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу HYUNDAI TUCSON державний номер [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-4787979 від 14.12.2023 зі строком дії до 15.12.2024. Ліміт відповідальності 160000,00 грн, франшиза 0,00 грн.. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 у справі № 953/1126/24. 05 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Заява на виплату страхового відшкодування була отриманаПАТ «НАСК «ОРАНТА». Протягом лютого-березня 2024 року [PERSON] самостійно за власні кошти відремонтував належний йому автомобіль. Відповідно до наряду-замовлення №МС00016909 вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSBISHI OUTLANDER державний номер [NUMBER] склала 145727,42 гривень, які були ним сплачені у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 01.03.2024, 05.03.2024 та 06.03.2024. 12 березня 2024 року на банківський рахунок [PERSON] у якості страхового відшкодування надійшли кошти від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у розмірі 64252,86 гривень. З огляду на те, що сплачене страхове відшкодування більш як у два рази було менше ніж вартість проведеного відновлювального ремонту автомобіля позивачем 14 березня 2024 року на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» супровідним листом від 12.03.2024 направлено: копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 у справі № 953/1126/24; копію наряду-замовленням № МС00016909; копію рахунку-фактури № ЗМС00016909 від 01.03.2024; копію видаткової накладної № 161 від 01.03.2024; копію платіжної інструкції від 01.03.2024; копії фіскальних чеків від 05.03.2024 і 06.03.2024. 03 квітня 2024 року на банківський рахунок [PERSON] у якості страхового відшкодування надійшли кошти від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у розмірі 13643,67 гривень. Таким чином, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було добровільно сплачено [PERSON] у якості страхового відшкодування 77896,53 гривень. Висновком судового експерта Шаповалова В.І. № 24В за результатами транспортної товарознавчої експертизи від 11.05.2024 встановлено, що сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля MITSBISHI OUTLANDER державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 01.02.2024, складає 161531,51 гривень, з яких вартість відновлювального ремонту 135645,38 гривень, а 25886,13 гривень величина втрати товарної вартості автомобіля. Для відновлення свого порушеного права позивачем одержано висновок судового експерта Шаповалова В.І. № 24В за результатами транспортної товарознавчої експертизи від 11.05.2024, вартість якого становить 6000,00 гривень, яка була оплачена, що підтверджується квитанцією від 10.04.2024. Таким чином, загальний розмір завданих [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків становить 177613,55 гривень, з яких 145727,42 гривень прямі збитки (вартість оплаченого відновлювального ремонту автомобіля), 25886,13 гривень величина втрати товарної вартості та 6000,00 гривень витрати, які [PERSON] був змушений зробити для відновлення свого порушеного права (витрати на оплату транспортної товарознавчої експертизи). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 у справі № 638/10949/24, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20.02.2025 у справі № 638/10949/24 стягнуто із Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошові кошти у розмірі 67830,89 грн, пеню за період з 06.05.2024 по 02.08.2024 у розмірі 4324,45 грн; 3 % річних за період з 06.05.2024 по 02.08.2024 у розмірі 490,61 грн, інфляційні нарахування на суму заборгованості за період з 06.05.2024 до 30.06.2024 у розмірі 1899,26 грн, а всього грошові кошти у розмірі 74545,21 грн (сімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок п`ять гривень 21 копійка). Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 26.02.2025 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» у повному обсязі виконала рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 у справі № 638/10949/24. У відповідності з вимогами п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. [PERSON] 05 лютого 2024 року звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Таким чином, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» мало сплатити [PERSON] страхове відшкодування у строк до 05 травня 2024 року (90 днів з моменту подання ним заяви про виплату страхового відшкодування), проте здійснило виплату страхового відшкодування не у повному обсязі. Оскільки заяву на виплату страхового відшкодування ПАТ «НАСК Оранта» було отримано у відповідності до вимог п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування, в той час як рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 по справі було виконане ПАТ «НАСК Оранта» лише 26.02.2025 року. Таким чином, розрахунок заборгованості наданий представником позивача [PERSON] у позовній заяві є вірним та ґрунтується на нормах законодавства України Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) викладено висновки щодо застосування положень ст 625 ЦК України. Вказано, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошові зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 01.06.2016 у справі №6-927цс16). З урахуванням вказаних вище вимог п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку страховика виплатити страхове відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, з огляду на те, що заява позивача про виплату страхового відшкодування отримана відповідачем, 90 днів минуло, суд розраховує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення який не охоплений рішенням суду до добровільного виконання за період з 03.08.2024 по 26.02.2025. Таким чином, у межах позовних вимог з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача підлягають стягненню пеня за період з 03.08.2024 по 26.02.2025 у розмірі 10317,72 гривень; 3 % річних за період з 03.08.2024 по 26.02.2025 у розмірі 1159,63 гривень та інфляційні нарахування на суму заборгованості за період з 03.08.2024 по 26.02.2025 у розмірі 6240,44 гривень. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. За приписами ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві на виконання вимог ЦПК України представник позивача повідомив, що орієнтовний розмір судових витрат позивача по справі у суді першої інстанції становить 5968,96 гривень, з яких 968,96 гривень витрати по сплаті судового збору, 5000,00 гривень витрати позивача на професійну правничу допомогу. Вказав, що 07 травня 2025 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченка» та [PERSON] було підписано акт виконаних робіт № 3 до договору № 07/03-2024 від 09.03.2024, відповідно до якого сторони погодили, що відповідно до п.1, 9 Додаткової угоди № 2 від 27.03.2025 до договору №07/03-2024 від 09.03.2024 адвокатське бюро надали клієнту професійну правничу допомогу у Київському районному суду м.Харкова при розгляді справи № 953/3009/25, а саме: складання позовної заяви від 28.03.2025 ; підготовка заяви про розгляд справи без участі від 09.05.2025; підготовка клопотання про долучення доказів від 09.05.2025 витрачено 5 годин. Згідно із п.3 додаткової угоди № 2 від 27.03.2025 до договору №07/03-2024 від 09.03.2024 гонорар Адвокатського бюро за надання правничої допомоги Клієнту у Київському районному суду м.Харкова становить 5000 грн, які мають бути сплачені клієнтом у строк протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення рішення судом перешої інстанції. За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 4. ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Представником [PERSON] адвокатом Романченко О,М. на підтвердження понесених витрат надано акт виконаних робіт № 3 до Договору № 07/03-2024 від 09.03.2024, долучено копію Договору № 07/03-2024 від 09.03.2024 та копію Додаткової угоди № 2 від 27.03.2025 до Договору № 07/03-2024 від 09.03.2024. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Акт виконаних робіт № 3 від 09.05.2025 до Договору № 07/03-2024 від 09.03.2024 відповідно до якого адвокатом було здійснено наступне: складання позовної заяви від 28.03.2025; підготовка заяви про розгляд справи без участі від 09.05.2025; підготовка клопотання про долучення доказів від 09.05.2025 витрачено 5 годин. Також, судом враховано, що у постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22 висловлено правову позицію про те, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною, у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved