Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

03.04.2025 року позивач АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, а саме стягнути солідарно з останніх заборгованість за кредитним договором №2007/36-19/25 від 25.05.2007 року, розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка станом на 23.02.2022 року становить 655563,29 грн. та складається з заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість в розмірі 171213,49 грн., заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість в розмірі 484349,80 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 25.05.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007/36-19/25, відповідно до умов якого останній надано кредит у сумі 1902372,14 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідно до договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2014 року, справа №755/30250/14-ц на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №2007/36-19/25 від 25.05.2007 року в розмірі 1902372,14 грн. На підставі вказаного вище виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №46392205. В подальшому, відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.12.2015 року, вказане виконавче провадження було завершене. Таким чином, в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду, яка станом на 23.02.2022 року становить 655563,29 грн. та складається з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість в розмірі 171213,49 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість в розмірі 484349,80 грн. Крім того, на забезпечення умов виконання кредитного договору №2007/36-19/25 від 25.05.2007 року з [PERSON] було укладено договір поруки №07-15/617 від 25.05.2007 року, відповідно до умов якого, останній як поручитель поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». 30.11.2022 АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк», про що були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку із невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного\~суду м.\~Одеси від 23.04.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 02.06.2025 року представник позивача не з`явився, однак надіслав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судова влада, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України\~за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 25.05.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007/36-19/25, відповідно до умов якого останній надано кредит у сумі 1902372,14 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, однак відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість перед кредитором. Для забезпечення умов виконання кредитного договору №2007/36-19/25 від 25.05.2007 року з [PERSON] було укладено договір поруки №07-15/617 від 25.05.2007 року, відповідно до умов якого, останній як поручитель поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2014 року, справа №755/30250/14-ц на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №2007/36-19/25 від 25.05.2007 року в розмірі 1902372,14 грн. На підставі вказаного вище виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №46392205. В подальшому, відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.12.2015 року, вказане виконавче провадження було завершене. В зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по оплаті кредиту, у банка виникло право задовольнити свої вимоги. Позивач посилається на те, що відповідач не виконала вищевказане рішення суду, а тому просить стягнути з відповідача кошти за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 сума трьох відсотків річних за невиконання боржником грошових зобов`язань за кредитним договором №2007/36-19/25\~від 25.05.2007\~року становить 171213,49 грн., сума інфляційних втрат 484349,80 грн., що разом складає 655563,29 грн. За змістом положень\~статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України\~визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Частиною 1\~ст.612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припинив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст. ст.\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 року у справі №916/190/18, від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати 3% річних та інфляційних втрат є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Судом встановлено, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». 30.11.2022 АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк», про що були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Суд приходить до висновку, що вищевказані зміни в організаційній формі кредитора не є підставою для припинення зобов`язання відповідача з виконання умов кредитного договору. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~ст. 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц. Оскільки рішення суду не виконується, заборгованість за кредитним договором не погашена, то позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Разом з тим, визначаючи розмір належних до стягнення суми інфляційних втрат, а також трьох процентів річних від простроченої суми, суд враховує наступне. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України\~№ 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дію воєнного стану було неодноразово продовжено, він триває і станом а час розгляду даної справи. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 наступного змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені\~статтями 257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». На підставі викладеного з відповідачів на користь АТ «Сенс Банк» підлягає стягненню заборгованість за ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №2007/36-19/25 від 25.05.2007 року, за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 включно, сума заборгованості за трьома відсотками річних у розмірі 171213,49 грн., а також за інфляційними втратами в розмірі 484349,80 грн., що разом складає 655563,29 грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved