Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

25.02.2025 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій, заінтересовані особи Міністерство оборони України, Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій заявник просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] в результаті воєнних (бойових) дій, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що у відповідності до ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, від 21.11.2017 року №608, наказу командира військової частини [NUMBER] від 23.07.2023 року №225/6 було проведено службове розслідування за фактом неповернення з бойового завдання поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області командира 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] , за результатами якого було встановлено, що під час виконання бойового розпорядження в районі позиції «Басейн» був масовий танковий обстріл. У наслідку обстрілу 22.07.2023 року о 01-00 годині буле пряме влучання в окоп від якого старший солдат [PERSON] зазнав поранення не сумісні з життям. Тіло загиблого залишається на позиції. Евакуація була не можлива через інтенсивні обстріли противником позицій та маршруту руху евакуаційного транспорту. За фактом зникнення [PERSON] близьким родичам було відправлено сповіщення №10 від 05.08.2023 року вихідний №2925. Згідно із актом службового розслідування від 21.08.2023 року, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] , запропоновано вважати старшого солдата [PERSON] таким, що зник безвісті в результаті воєнних (бойових) дій, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2025 року відкрито провадження у цивільній справі і призначено відкрите судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.04.2025 року залучено у справу як заінтересованих осіб військову частину [NUMBER] і [INFO] . Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2025 року залучено у справу як заінтересованих осіб батьків [PERSON] [PERSON] , [PERSON] . Заявниця і її представник у судовому засіданні доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву. Заявниця пояснила, що вона є дружиною зниклого безвісти військовослужбовця. Необхідність звернення із цією заявою обґрунтована тим, що через відсутність документів на підтвердження загибелі її чоловіка під час виконання ним бойового завдання, заявниця не може подати заяву про державну реєстрацію його смерті до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Від державної реєстрації смерті її чоловіка залежить вирішення соціально-побутових питань, зокрема, задля отримання пільг як члену родини загиблого та вчинення інших дій, пов`язаних із оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту. На час розгляду справи тіло [PERSON] не знайдено, не ідентифіковано, у зв`язку із чим неможливо в позасудовому порядку отримати відповідний лікарський документ про його смерть. Представник заінтересованої особа Міністерства оборони України просив відмовити у задоволенні заяви. Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заявниці, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи і письмові докази, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис №01 від 14.02.2016 року (а.с.23). Командир 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. Відповідно до сповіщення сім`ї №79, отриманого заявницею, її повідомлено про те, що її чоловік командир 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] , в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісті 22.07.2023 року в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області (а.с.20 зворотна сторона). Згідно з актом службового розслідування, затвердженого 21.08.2023 року командиром військової частини [NUMBER] , у відповідності до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608, наказу командира військової частини [NUMBER] від 23 липня 2023 року №225/6 «Про призначення службового розслідування» (а.с.11) було проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов зникнення безвісти 22 липня 2023 року, після виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області командира 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] . За поясненнями командира 1-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] від 06.08.2023 року стало відомо, що під час виконання бойового розпорядження в районі позиції «Басейн» був масовий танковий обстріл. Унаслідку обстрілу 22.07.2023 року о 01-00 годині буле пряме влучання в окоп, від якого старший солдат [PERSON] зазнав поранення не сумісні з життям. Тіло загиблого залишилося на позиції. Евакуація була не можлива через інтенсивні обстріли противником позицій та маршруту руху евакуаційного транспорту. Аналогічні пояснення надав санітар-стрілець 1-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] . Цю ж саму інформацію підтверджено підсумковим бойовим донесенням військової частини [NUMBER] від 22.07.2023 року. За фактом зникнення старшого солдата [PERSON] близьким родичам було відправлено сповіщення №10 від 05.08.2023 року вих.№2925. За результатами проведення службового розслідування запропоновано вважати старшого солдата [PERSON] таким, що зник безвісті в результаті воєнних (бойових) дій, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини (а.с.8-10, 12-14). Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 21.08.2023 року №76, службове розслідування вважати завершеним, вважати старшого солдата [PERSON] таким, що зник безвісті в результаті воєнних (бойових) дій, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини (а.с.15-16). 03.08.2023 року за фактом зникнення безвісти в умовах бойових дій старшого солдата [PERSON] , посадовими особами Відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023082040001221 (а.с.20). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20241215-1693-1 від 15.12.2024 року, [PERSON] зник на території бойових дій (а.с.19 зворотна сторона). Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У Постановах від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22 від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Статтею 46 ЦК України передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція) за певних обставин. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. 27.12.2022 року набрав чинності наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі - Наказ), який втратив свою чинність 20.03.2025 року. Вказаним Наказом було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до положень згаданого Наказу, який був чинним на момент зникнення безвісти чоловіка заявниці та звернення останньою до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, на території с. Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади активні бойові дії завершено. Так, у Наказі визначено дату початку бойових дій 24.02.2022 року і дату завершення бойових дій 23.01.2023 року. потім з 18.09.2023 року знову визначено дату початку бойових дій 18.09.2023 року. Також в Наказі визначено дату початку тимчасової окупації 24.01.2023 року, і дату завершення тимчасової окупації 17.09.2023 року. Статус цієї території не змінено і Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно дост.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). З моменту події 22.07.2023 року дня вірогідної смерті [PERSON] на момент розгляду справи судом пройшло більше шести місяців. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши встановлені в цій справі обставини, враховуючи мету звернення заявниці з цією заявою, яка полягає в реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті її чоловіка, від якої залежить вирішення соціально-побутових питань, зокрема, отримання пільг як члену родини загиблого та вчинення інших дій, пов`язаних із оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту, суд дійшов висновку, що наявні у цій справі докази та встановлені обставини дають підстави вважати з достатньою вірогідністю загибель командира 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини, а відлік шестимісячного строку для оголошення [PERSON] померлим необхідно проводити від дня настання події, яка спричинила його загибель, а саме з 22.07.2023 року, оскільки ця подія є наслідком воєнних дій. У зв`язку з викладеним, заява підлягає задоволенню. Крім того, суд зауважує, що законом встановлений правовий запобіжник порушення будь-яких прав особи, оголошеної судом померлою, оскільки стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження.

Outcome: approved