Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами з відповідачів в порядку ст. 625 ЦК України, посилаючись на те, що 16\~лютого 2007\~року між\~ВАТ «КБ\~Надра»,\~яке в\~подальшому змінило\~назву на\~ПАТ «КБ\~«Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05/02/2007/840-К/730. Відповідно до умов даного договору, Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 50 000 доларів США 00 центів. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, 16 лютого 2007 року між ВАТ «КБ Надра», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений Іпотечний договір, посвідчений Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 274, згідно якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру під [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, ПАТ «КБ\~«Надра» направило\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] іпотечну\~вимогу від\~30.12.2013\~року,\~в якій\~вимагав:\~-\~погасати заборгованість\~в розмірі\~92\~590\~доларів США\~38\~центів,\~що еквівалентно\~становить 740\~074\~гривні 88\~копійок за\~курсом НБУ. Вказана вимоги залишилась без виконання. Надалі, ПАТ «КБ «Надра» звернулося до відповідачів з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 23 вересня 2015 року заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси, по справі № 521/400/14-ц, позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру загальною площею 62,5 кв.м., під номером [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Вирішено кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором № 05/02/2007/840-К/730 від 16 лютого 2007 року перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» у розмірі 92 590 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот дев`яносто) доларів США 38 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 740 074 (сімсот сорок тисяч сімдесят чотири) гривні 88 копійок. На теперішній час відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання, чим порушують істотні умови кредитного договору щодо повернення суми заборгованості, встановленої рішенням суду. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка становить - 8 333 (вісім тисяч триста тридцять три) долари США 13 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату написання позову становить 303 830 (триста три тисячі вісімсот тридцять) гривень 91 копійка, а тому, ТОВ «Консалт Солюшенс» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. До судового засідання сторони не з`явились. В судове засідання представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, проте від нього надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки до судового засідання не сповістили, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалися, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року між ВАТ «КБ Надра», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №05/02/2007/840-К/730. Відповідно до умов даного договору, Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 50 000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,49% річних, строком до 15 лютого 2022 року та плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, 16 лютого 2007 року між ВАТ «КБ Надра», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений Іпотечний договір, посвідчений Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 274. Предметом іпотеки за вказаним договором є квартира під [ADDRESS] . В подальшому, у зв`язку із порушенням Позичальником умов кредитного договору, ВАТ КБ «Надра» направив на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] іпотечну вимогу про погашення заборгованості за кредитом в розмірі 92 590 доларів США 38 центів, що еквівалентно становить 740 074 гривні 88 копійок за курсом НБУ. Вказана вимога залишилась без виконання. У зв`язку з такими обставинами, ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 23 вересня 2015 року заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси, по справі № 521/400/14-ц, позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру загальною площею 62,5 кв.м., під номером [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Вирішено кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором № 05/02/2007/840-К/730 від 16 лютого 2007 року перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» у розмірі 92 590 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот дев`яносто) доларів США 38 центів, що еквівалентно по курсу НБУ 740 074 (сімсот сорок тисяч сімдесят чотири) гривні 88 копійок Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2015 року підтверджено факт наявної заборгованості [PERSON] перед кредитором в розмірі 92 590 доларів США 38 центів, що еквівалентно по курсу НБУ становить 740 074 гривні 88 копійок. В подальшому, 24 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі № 125. За змістом пункту 154 Додатку № 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за кредитним договором № 05/02/2007/840-К/730 від 16 лютого 2007 року, та іпотечним договором, посвідченим Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 274 від 16 лютого 2007 року. 12 жовтня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси, по справі №521/400/14-ц замінено вибулого стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі №521/400/14-ц. Під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] померла, про що 25.09.2015 складено акт про смерть №9970. На виконання ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 19.03.2024 Малиновською нотаріальною конторою у місті Одесі повідомлено, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. На виконання ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 23.05.2024 Департамент надання адміністративних послуг ОМР надав відповідь, з якої вбачається, що станом на день смерті разом з померлою [PERSON] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, суд залучає до участі у справи правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи викладене ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14.11.2024 до участі в даній справі в якості співвідповідачів було залучено: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), в особі законного представника [PERSON] . Положення ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. З огляду на вищевказане, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ КБ «Надра» у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору № 05/02/2007/840-К/730 від 16 лютого 2007 року та в подальшому були підтвердженні ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року у справі №521/400/14-ц. Якщо зобов`язання не виконано або виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені\~статтею 625 ЦК України. Згідно із ч. 2\~ст. 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, який в силу ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язком для всіх судів, за змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порядку ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Так, нарахування 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. За наданим позивачем розрахунком заборгованість розрахована за період з 24.02.2019 до 23.02.2022 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, та станом на 04.12.2023 року становить 8\~333,13 дол. США - 3 % річних за користування грошовими коштами. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті. Відповідно до частини 2 статті 1281 Цивільного процесуального кодексу України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до частини 3 статті 1281 Цивільного процесуального кодексу України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4\~557,47 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні

Outcome: approved