Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 25.03.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява. Позивач звернувся з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8509336 від 25.10.2023 в розмірі 72575,68 грн. з яких:17416,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 53259,68 грн. - заборгованість за сумою відсотків, 1900,00 грн. - заборгованість за комісією. В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.10.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір №8509336 на суму 19000 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами загальним строком 105 днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом надсилання ТОВ «Мілоан» одноразового ідентифікатора із кодом кодом 642532 у вигляді смс на мобільний номер телефону [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 25.10.2023 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приват Банк». [PERSON] здійснював часткові оплати боргу, за тілом кредиту, комісії за пролонгацію, та процентів по кредиту, однак повністю взятих на себе зобов`язань не виконав. 26.04.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № 105-МЛ за кредитним договором №8509336 від 25.10.2023, за яким право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Кредит - Капітал». 09.04.2025 [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази та оригінали документів, які б підтверджували проходження останнім дійсно ідентифікації щоб укласти договір, реєстрації в ІТС «Кредитора», надсилання електронного повідомлення, також не збігається час підписання договору, відсутній паспорт споживчого кредиту та примірник оригіналу кредитного договору, наявна розбіжність умов кредитування, та платіжне доручення викликає сумніви, оскільки не відповідає нормам встановленим постановою №127 Правління Національного банку України 06.11.2019. 18.04.2025 від представника ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» надійшла відповідь на відзив, у якій позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, оскільки [PERSON] отримав одноразовий ідентифікатор у вигляді смс - повідомлення на мобільний номер телефону та ввівши його підтвердив інформацію щодо порядку видачі суми кредиту, комісії, процентної ставки, та розуміє суть фінансової послуги, яку отримав. Крім того, позивач спростовує твердження відповідача про відсутність оригіналів документів та кредитного договору вказуючи про те, що усі документи знаходяться в електронній формі в особистому кабінеті відповідача, а кредитний договір прирівнюється до того, що укладений у письмовому вигляді та його допустимість не може заперечуватися. Щодо розбіжності часу укладення договору, то одноразовий ідентифікатор був надісланий відповідачу о 20:46:53, що повністю збігається з часом вказаним у кредитному договорі. Також відповідачем не надано відомостей щодо підтвердження факту не укладення договору та не заповнення заявки, також не надано виписки з особового рахунку № [NUMBER] на спростування обставин та зазначено про те, що паспорт споживчого кредиту в даному випадку не є невід`ємною частиною даного кредитного договору. Таким чином, усі умови кредитування були обумовлені сторонами та розрахунки заборгованості є правильними, що підтверджується копією відомостей про щоденні нарахування. У зв`язку з впливом зовнішніх факторів а саме військової агресії позивач у відповіді відзив зазначив про поновлення строку для подання відповіді на відзив. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений та 15.05.2025 через підсистему «Електронний Суд» представник позивача надіслала заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 26.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 12.05.2025 за клопотанням позивача витребувано докази в АТ КБ «Приват Банк». Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Договір про споживчий кредит №8509336 був укладений 25.10.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», сума кредиту - 19000,00 грн., строк кредиту - 105 днів, дата видачі кредиту 25.10.2023, дата повернення кредиту - 07.02.2024, проценти за користування кредиту протягом пільгового періоду, який становить 15 днів з 25.10.2023 по 09.11.2023, в розмірі 4275,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% та проценти за користування кредиту протягом поточного періоду, який становить 90 днів з 10.11.2023 по 07.02.2024, в розмірі 59850,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,0%, комісія за надання кредиту 1900,00 грн. Мета кредиту - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Тип кредиту - кредит (а.с.6-9). Відповідно до платіжного доручення №113540747 від 25.10.2023, ТОВ «Мілоан» перерахував на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] грошові кошти, згідно договору №8509336 від 25.10.2023, у сумі 19000 грн. (а.с.10). Згідно відповіді №20.1.0.0/7-250519/64372-БТ від 19.05.2025 наданої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] на яку 25.10.2023 здійснено переказ коштів з коментарем виплата займа Мілоан та ID платежу 2383330915. За даними відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №8509336 від 25.10.2023 сума заборгованості за відсотками складає 53259,68 грн. (а.с. 10 зворотня сторона -11). [PERSON] здійснював часткові погашення кредиту зокрема 30.11.2023 за тілом кредиту сплатив 792,00 грн., за комісію з пролонгації сплатив 100,00 грн., за проценти по кредиту 840,00 грн. Також сплачував 15.12.2023 за тілом кредиту сплатив 792,00 грн., за комісію з пролонгації сплатив 100,00 грн., за проценти по кредиту 840,00 грн.(а.с. 10-11). Відповідно до Виписки з особового рахунка виданої ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №8509336 від 25.10.2023 станом на 11.02.2025 не погашена і складає 72575,68 грн., за яким за сумою кредиту становить 17416,00 грн., за комісіями 1900,00 грн., за відсотками 53259,68 грн. (а.с. 11). 26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ (а.с. 11 зворотня сторона - 14). Згідно платіжної інструкції №1401 від 26.04.2024, згідно договору відступлення прав вимоги №105-МЛ, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» суму коштів у розмірі 2221461,83 грн. (а.с.14 зворотна сторона). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 04.02.2025 до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ від 26.04.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8509336 від 25.10.2023 у загальній сумі 72575,68 грн. з яких: 19000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 53259,68 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с.15). 04.02.2025 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило претензію № 23577974/1743 до [PERSON] про відступлення права грошової вимоги та погашення заборгованості у сумі 72575,68 грн. за кредитним договором №8509336 від 25.10.2023 (а.с.15). Повноваження ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в якій основним видом діяльності зазначено 64.92 Інші види кредитування(основний), 64.99 Надання інших фінансових послуг (а.с. зворотня сторона 15). Повноваження представника позивача Мих В.О. підтверджуються довіреністю виданою директором ТОВ «ФК «Фінансова компанія» та посадовою інструкцією затвердженою генеральним директором ТОВ «ФК «Фінансова компанія» Хробак М.Р. (а.с. 16-17). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.14 Закону України «Про споживче кредитування» Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон регулює відносини між кредитодавцем, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів -2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Крім того відповідно до пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». Судом встановлено, 25.10.2023 з відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №8509336 з ТОВ «Мілоан» про надання кредиту у розмірі 19000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у разі невиконання умов договору. ТОВ «Мілан» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови договору кредиту. 23.10.2024 ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №105-МЛ згідно умов якого, право вимоги щодо [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 72575,68 грн. перейшло до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», що підтверджується також реєстром боржників та актом прийому-передачі прав Вимоги. Сума заборгованості відповідача становила 72575,68 грн., відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відправлення прав вимоги №105-МЛ від 26.04.2024, з яких: 17416,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 53259,68 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018 року, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Відповідно із наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит № №8509336 від 25.10.2023 станом на дату подачі позову заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 72575,68 грн. з яких: 17416,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 53259,68 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Щодо тверджень відповідача відсутність доказів та оригіналів документів, які б підтверджували проходження останнім дійсно ідентифікації щоб укласти договір, та не проходження реєстрації в ІТС «Кредитора» то суд оцінює критично, так як статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Згідно ст. 14 ЗУ «Про електронну комерцію» ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. За обставин цієї справи кредитний договір, за яким у відповідача виникла заборгованість, укладався в електронній формі з відображенням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. При цьому позичальник самостійно та коректно ввів свої особисті ідентифікуючі дані - ПІБ, РНОКПП, серія та номер паспорта, дату його видачі, контактний номер телефону, а також зареєстроване місце проживання. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже підстав для сумнівів у тому, що відповідний договір відповідачем був фактично укладений, з проходженням ідентифікації шляхом введення одноразового ідентифікатора та персональних даних та часткової сплати боргу, також наявні усі частини договору які є його необхідними елементами та доводять факт перерахування коштів на рахунок відповідача, у суду не має, що спростовує аргументи відповідача про протилежне. Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт відсутності кредитного договору або його оригіналу, також не вказав які саме розбіжності умов кредитування наявні у договорах, які він не укладав, не навів аргументів щодо відсутності перерахованих коштів у сумі 19000,00 грн. на його рахунок. Також суд враховує, що відповідач часткового погашав заборгованість за кредитним договором, зокрема 30.11.2023 за тілом кредиту сплатив 792,00 грн., за комісію з пролонгації сплатив 100,00 грн., за проценти по кредиту 840,00 грн. та 15.12.2023 за тілом кредиту сплатив 792,00 грн., за комісію з пролонгації сплатив 100,00 грн., за проценти по кредиту 840,00 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитом в сумі 17416,00 грн. в добровільному порядку позивачу не повернуті, а фактичні обставини справи не спростовані відповідачем, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Щодо нарахування відсотків. Зважаючи на вищезазначені норми передбачені пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», які вступили в силу 24 грудня 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, з 23.04.2024 по 22.07.2024 не може перевищувати 1,5%. Позивачем нараховані відсотки за пільговий період, який складає 15 днів з 25.10.2023 по 09.11.2023 за ставкою процентів за користування кредиту 1,5 % (п.1.3.1 та п.1.5.2 кредитного договору) та за поточний період, який складає 90 днів з 10.11.2023 по 07.02.2024 за ставкою процентів за користування кредиту 3,5 % (п.1.3.2 та п.1.5.2 кредитного договору). Суд не погоджується із таким розрахунком та наводить свій. Таким чином, суд вважає, що розмір відсотків, який належить стягнути з відповідача становить 49444,04 грн., з яких: 4275,00 грн. з розрахунку тіла кредиту 19000,00 грн. за 15 днів з 25.10.2023 по 09.11.2023 за ставкою процентів за користування кредиту 1,5 %; 45169,04 грн. з розрахунку тіла кредиту 17416,00 грн. (оскільки відповідач сплатив двічі по 792,00 грн. тіла кредиту): за 44 дні з 10.11.2023 по 23.12.2023 за ставкою процентів за користування кредиту 3,5 % - 25140,64 грн. (17416,00 х3,5% = 26820,64 грн. - сума процентів сплачених відповідачем двічі по 840,00 грн.) та за 46 днів з 24.12.2023 по 07.02.2024 за ставкою процентів за користування кредиту по 2,5 % - 20028,40 грн. Отже, суд вважає, що сума відсотків належить до часткового задоволення. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Зважаючи на норми закону, умови договору позики, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому їх потрібно задовольнити частково. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково ( 95%), з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2301,28 грн (94,27 % від 2422,40 грн.)

Outcome: partial