Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мунтян Т.І., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] ,\~третя особа:\~виконавчий комітет\~Марганецької міської\~радив якій просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні та володінні належними [PERSON] на праві приватної власності земельних ділянок площею 0,0708 шляхом переносу встановленого навісу виконаного з шиферу та знаходиться на межі між домогосподарством [PERSON] по [ADDRESS] та домогосподарством [PERSON] по [ADDRESS] , відповідно до п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудови територій». Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Третя особа виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області пояснень щодо позову в установлений судом строк не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0708 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП №2076 від 22.11.1994 року, зареєстрований на ім`я [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 19.04.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 30.09.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Користувачем сусідньої суміжної земельної ділянки є відповідач [PERSON] (даних про право власності суду не надано, проте межі земельної ділянки позивачки та відповідача погоджені планом земельної ділянки, що надається у власність (користування, оренду) громадинину (громадянці) Вараві Л.Д., з описом суміжних земель за адресою: від А до Б землі Вол. [ADDRESS] , від Б до В землі Вол. №28, від В до Г землі [PERSON] , від Г до А землі Вол. №30А). Судом встановлено, що виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської ради від 19.09.2024 року № Р-703 була здійснена перевірка щодо законності розміщення навісу на межі суміжних господарств по [ADDRESS] та [ADDRESS] . За результатами обстеження було встановлено порушення державних будівельних норм, а саме: навіс, побудований сусідом, гр. [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] , виконаний з шиферу та зхнаходиться на межі між домогоспорадством [ADDRESS] та домогосподарством [ADDRESS] -№ гр. [PERSON] .. Відповідно до Державних будівельних норм Б 2.2-12:2019 п.6.1.41 відстань будівель від межі між домогосподатсвами повинна бути не менше 1 метра. Власник навісу, гр. [PERSON] , порушив вимоги зазначеного ДБН, Йому необхідно демонтувати або перенести споруду на нормативну відстань від межі домогосподарства, розташованого по [ADDRESS] . На час звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем встановлені порушення норм ДБН в добровільному порядку не усунуто. Статтею 41\~Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом частини першої статті 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 316, частина перша статті 317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 103\~Земельного кодексу\~України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до статей 391, 396\~ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов`язаного з позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Таким чином, для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном. Частинами другою, третьою статті 152\~ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З урахуванням зазначених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, наданих суду позивачкою, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1211,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved