Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: 02.04.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі\~ТОВ «ФК «ЕЙС») Тараненко А.І., звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних позивач посилається на те, що 26.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем укладено кредитний договір № 110351683 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого було надано кредит у розмірі 14600 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк дії договору до 31.12.2021. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 і 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023, інші умови договору залишилися без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 273 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 30324 грн. 20 коп. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Онлайн Фінанс» (далі\~ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 110351683 від 26.12.2023 на суму 61714 грн. 20 коп. 26.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 26/12/Е, згідно з яким до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 61714 грн. 20 коп., яка складається з: 14600 грн заборгованість по кредиту; 47114.20 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Оскільки заборгованість досі не погашена, то ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з цим позовом. ІІ. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І.. 08.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. ІІІ. Позиція учасників справи: Представник позивача\~ у позовній заяві наголосив, що у разі неявки представника позивача просить розглянути справу без його участі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 21.05.2025 року від представника відповідача адвоката Васіва Ю.М., надійшли письмові пояснення у справі, в яких проти задоволення позову заперечує з наступних підстав. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 273 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 30324 грн. 20 коп. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшли права грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, зокрема і відносно відповідача на загальну суму уже 61714 грн. 20 коп. Проте позивач не надає належним чином оформленого реєстру прав вимоги. Як вбачається із п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Однак у матеріалах справи відсутній договір між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», відповідно до умов якого позивач набув би права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 110351683 від 26.12.2023 року. Доданий до позовної заяви реєстр має певні недоліки, відтак його не можна вважати належним і допустимим доказом у справі. В продовження, у відповідності до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога). З урахуванням того, що кредитний договір № 110351683 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 26.12.2023, а договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобовязання між первісним кредитором та боржником, відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобовязанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Посилання позивача на витяг з Реєстру прав вимоги № 273 від 27.02.2024, згідно якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало право вимоги ТОВ «Таліон Плюс» відносно [PERSON] на суму 30324.20 грн. є безпідставним, оскільки вказаний Реєстр укладений 27.02.2024, а строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року закінчився 31.12.2020 року. Таким чином позивачем не доведено факту переходу його права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи є похідними і не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора, тому позивач не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за цим кредитним договором. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що до суду було подано лише позовну заяву, інші процесуальні документи не подавалися, справа не є складною, має стандартний формат. З урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності розміру таких, вважає за можливе відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Крім цього просить суд врахувати, що відповідач самостійно утримує сина [PERSON] , 2016 р.н., який має значні захворювання, що підтверджується витягами та посвідченнями, сімя перебуває у важкому матеріальному становищі, усі кошти ідуть на лікування та реабілітацію дитини. 09.06.2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, згідно з якими вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що матеріалами справи не підтверджено переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс», оскільки до позовної заяви долучено Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також усі Додаткові угоди, укладені до нього. З урахуванням визначених строків дії цього Договору та додаткових угод до нього його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто з 28.11.2018 до 31.12.2024. Аналогічно реєстр прав вимог не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів у випадку бажання та необхідності сторін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 273 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 30324.20 грн. Реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір № 110351683 від 26.12.2023 року, укладений 27.02.2024 року, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином на момент включення цього кредитного договору до реєстру право вимоги уже існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує відповідач. Надані позивачем витяги з реєстрів прав вимог до Договорів факторингу підписані, мають печатки уповноважених осіб, в них наявна уся важлива інформація, а саме номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін, відтак такі відповідають вимогам, встановленим законодавством України. На підставі частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін: Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 26.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 110351683 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на суму 14600 грн, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Пунктом 7.1 встановлено, що орієнтовна\~дата погашення\~всієї суми\~Кредиту за\~всіма наданими\~Траншами є\~датою закінчення\~Дисконтного періоду\~кредитування -\~25.01.2024, а саме\~протягом 30\~(тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. При цьому основна сума Кредиту повертається протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення, проценти за користування Кредитом виплачуються в кінці Дисконтного періоду, а у разі користування Кредитом понад встановлений строк Дисконтного періоду, кожного дня користування Кредитом. Згідно п.7.2 Договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. Пунктом 7.3 Договору встановлено, що кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 25.01.2029. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 306,60 відсотків річних, що становить 0,84 відсотка у день від суми кредиту за час користування ним (пункт 8.3 договору). На підтвердження факту отримання відповідачем коштів за вказаним кредитним договором у сумі, зазначеній в позовній заяві, позивач надав копію платіжного доручення № cd361ff9-d32b-4c0f-8da4-5273efd40c7b від 26.12.2023 на суму 14600 грн.. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 110351683 від 26.12.2023. проведеним ТОВ «Таліон Плюс», станом на 31.07.2024 заборгованість відповідача за цим договором складає 61714 грн. 20 коп., з яких: прострочена сума заборгованості за кредитом 14600 грн; прострочена заборгованість за процентами 47114 грн. 20 коп. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за плату та на умовах, визначених договором. Згідно із пунктом 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Пунктом 1.3 договору факторингу визначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 закінчується 28 листопада 2019 року (пункт 8.2 договору). 28.11.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19\~до договору факторингу від 28.11.2018 року №28/1118-01, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, 31.12.2020 року сторони уклади додаткову угоду № 26, за умовами якої виклали в новій редакції Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року і встановили строк дії договору до 31.12.2021, 31.12.2021 року сторони уклади додаткову угоду №27, за умовами якої строк дії договору закінчується 31.12.2022 року, 31.12.2022 сторони уклади додаткову угоду № 31, за умовами якої строк дії договору закінчується 31.12.2023, 31.12.2023 року сторони уклали Додаткову угоду № 32, за умовами якої строк дії договору факторингу закінчується 23.12.2024 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 27.02.2024 № 273 до договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 30324.20 грн. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату та на умовах, визначених договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 31.07.2024 року №1 до договору факторингу від 31.07.2024 № 31/0724-01 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на суму 61714.20 грн. 26.12.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК « ЕЙС» укладено договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК « ЕЙС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «ФК « ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Відповідно до Реєстру божників від 26.12.2024 року до договору факторингу 26/12/Е до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 61714,20 грн. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень частини 1\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1\~стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~статті 3 вказаного Закону\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12\~статті 11 цього Закону\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із статтею 12 Закону м України «Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1\~статті 513 ЦК України\~встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1\~статті 1078 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідач в свою чергу, всупереч умовам кредитного договору № 110351683, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що на час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, підлягають задоволенню. При цьому суд зауважує, що за умовами кредитного договору № 110351683 від 26.12.2023 року кредит був наданий строком до 25.01.2029 року, відповідно відсотки за користування кредитом було обраховані в межах періоду кредитування, чим пояснюється збільшення суми заборгованості під час переходу права вимоги від одних кредиторів до наступних. Також суд не знаходить підстав для зменшення суми відсотків за користування кредитом, оскільки встановлена в паспорті споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту в сумі 18279.20 грн. обчислена репрезентативно і базується на обраних споживачем умовах кредитування і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Як зазначено у паспорті споживчого кредиту, враховуючи, що на момент ознайомлення споживача з паспортом споживчого кредиту не можливо визначити модель поведінки споживача по отриманню та поверненню кредитних коштів в рамках кредитного ліміту по кредитній лінії, загальні витрати за кредитом / орієнтовна загальна вартість кредиту / реальна річна процентна ставка розраховані для умовного характеру використання кредитної лінії, з припущення надання суми кредиту в розмірі 14600.00 грн на 30 календарних днів зі сплатою процентів за ставкою 306,60 % річних. Суд вважає необґрунтованими покликання представника відповідача на те, що в матеріалах справи відсутній належним чином оформлений реєстр прав вимоги за договором факторингу № 05/0724-01, укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 31.07.2024 року, оскільки, як було встановлено судом, 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу за № № 31/0724-01, а не 05/-724-01, копія такого договору долучена до позовної заяви (файл 19 pdf), також до позовної заяви долучено витяг з реєстру прав вимоги (файл 20 pdf), форма та зміст якого повністю відповідають Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року. Також в матеріалах справи всупереч запереченням представника відповідача міститься договір факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» (файл 21 pdf), а також належним чином оформлений витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, яким підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором № 110351683 від 26.12.2023 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» на суму 61714 грн. 20 коп. (файл 22 pdf). Вказуючи у поясненнях на наявність певних недоліків реєстру прав вимоги до договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, представник відповідача не вказує, про які саме недоліки, які б могли свідчити про неналежність чи недопустимість такого доказу, йде мова. Також не заслуговують на увагу заперечення представника відповідача в тій частині, що на момент виникнення у [PERSON] перед первісним кредитором зобов`язання за кредитним договором № 110351683 від 26.12.2023 року строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року закінчився, відтак право вимоги до відповідача не могло бути передано новому кредитору, оскільки, як встановлено судом і доводиться матеріалами справи, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року неодноразово продовжувався шляхом укладення Додаткових угод, які долучені до матеріалів справи, востаннє 31.12.2023 і діяв аж до 31.12.2024 (додаток 17 pdf). З огляду на наведене суд доходить висновку, що позивачем доведено належними і допустимими доказами факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 110351683 від 26.12.2023 року до ТОВ «ФК «Ейс», а отже і право останнього на звернення до суду із цим позовом. V. Розподіл Судових витрат: Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. Щодо вимог позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесених витрат представником позивача - адвокатом Тараненком А.І. надано: договір про надання правничої допомоги від 27 грудня 2024 року № 27/12/24-01 та додаткову угоду № 28 до нього, протокол погодження вартості послуг до вказаного договору; акт прийому-передачі наданих послуг від 27.12.2024 року, згідно з яким розмір послуг за надання правничої допомоги у цій справі становить 7000 гривень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто,\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що виходячи із критеріїв реальності, розумності, пропорційності, враховуючи заяву представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з огляду на важке матеріальне становище [PERSON] , наявні підстави для часткового задоволення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу шляхом стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ейс» 3000 гривень витрат на правничу допомогу. Витрати у зв`язку із отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 7000 грн., про стягнення яких просить позивач, є значно завищеним та неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг.

Outcome: approved