Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просила стягнути на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 93\~116,34 грн, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.11.2020 року між нею та [PERSON] укладений договір позики, у відповідності до яких вона позичила грошові кошти в розмірі 65\~000,00 грн, а [PERSON] прийняв ці кошти, про що видано останнім власноручно написана розписка. Оскільки відповідачем добровільно борг не повернуто, звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, оформлений борговою розпискою. Відповідно до умов Договору позики, оформленою борговою розпискою, [PERSON] підтверджує, що ним було отримано грошові кошти в сумі 65\~000 грн від [PERSON] та зобов`язався повернути отримані кошти до 01.06.2021 року. Строк повернення грошової суми в повному обсязі настав, проте відповідач умови договору не виконав, грошові кошти не повернув. 12.06.2023 року представником позивача було відправлено претензію про стягнення боргу за договором позики, що підтверджується трекінгом № 0100110405256 від 15.06.2023 року Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за розпискою загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 93\~116,34 грн, з яких: сума боргу 65\~000,00 грн, сума збитків від інфляції 23\~666,07 грн (65\~000,00х1,36409341-65\~000,00), 3% річних від простроченої суми 4450,27 грн. (65\~000,00х3%х833:365:100). Згідно ч. 2 ст. 509, ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 525, 526 одностороння відмова від договору не допускається, а зобов`язання має виконуватись належним чином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню позика в загальному розмірі 93\~116,34 грн. та судовий збір в розмірі 1703,60 грн.

Outcome: approved