Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Рікард» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича про визнання недійсними договорів та свідоцтв, визнання протиправними і скасування рішень, в якому просить суд визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІКАРД» права іпотекодержателя за договором іпотеки № 879/980-ФОЛ від 26 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] , на об`єкти нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,1791 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 0,1292 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, земельну ділянку площею 0,1822 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, а також визнати протиправними та скасувати всі рішення державних реєстраторів, договори купівлі-продажу, акти про передачу, свідоцтва нотаріусів, записи про проведену державну реєстрацію відносно спірних земельних ділянок. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 26.09.2012 між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений кредитного договору № 879/980-ФО. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, ліміт кредитної лінії - 2450000. Дата повернення кредиту - 25.09.2013 року. 26.09.2012 між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 879/980-ФО/ [PERSON] виступив майновим поручителем по зобов`язанням [PERSON] . Відповідно до п. 1.1, цим договором забезпечується належне виконання позичальником вимог іпотекодаржателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 879/980-ФО від 26.09.2012, укладеного між позичальником і іпотекодаржателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладенні до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, у тому числі щодо:повернення позичальником іпотекодержателю коштів у розмірі 2 450 00 грн. до 25.09.2015 включно;сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 29 % річних та комісій у розмірі, в порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання позичальником інших зобов`язань, передбачених кредитним договором, в повному обсязі на умовах, і в строки, визначенні в кредитному договору, в тому числі зобов`язань щодо спати неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків. Відповідно до умов договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності наступне майно земельну ділянку площею 0.1791 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 0.1292 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, земельну ділянку площею 0.1822 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040. 30.09.2019 між ПАТ «Міський Комерційний Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «Фінансова компанія «РІКАРД був укладений договір відступлення права вимоги та майнових прав, відтак ТОВ «ФК«РІКАРД» є кредитором за кредитним договором № 879/980 від 26.09.2012, укладеного між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] , та іпотекодержателем за договором іпотеки № 879/980-ФО/І від 26.09.2012 укладений між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] .. Позивачу стало відомо, що на підставі довідки від 30.09.2016 № 13874-Ф/1, ніби то підписаної керівником уповноваженої особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р. А., була припинена іпотека за договором іпотеки № 879/980-ФО/І від 26.09.2012 та припиненні іпотечні обтяження на земельні ділянки. Позивач стверджує, що довідка від 30.09.2016 № 13874-Ф/1 уповноваженою особою ФГВФО не видавалась, оскільки заборгованість за кредитним договором № 879/980-ФО від 26.09.2012 не була погашена. Станом на 30.09.2019, згідно з п. 5 Додатку № 7 до договору відступлення права вимоги та майнових прав від 30.09.2019 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 879/980-ФО від 26 09.2012 складає 7 259 108.59 грн.. Так державний реєстратор Присяжний Максим Миколайович, Барська районна державна адміністрація Вінницької області, 30 11.2016 провів державну реєстрацію припинення іпотечного обтяження на земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, рішення № 32634030. Державний реєстратор Коровайко Оксана Сергіївна, КП «Спецжитлофонд» м. Київ, 02 12.2016 припинила іпотеку, рішення № 32700658; та провів державну реєстрацію припинення іпотечного обтяження на земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400 03:025:0037, рішення № 32634753 і земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, рішення № 32636113. Отже, припинення іпотеки і обтяження іпотекою відбулося з порушенням вимог ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», оскільки основне зобов`язання не було припинене, строк дії іпотечного договору не закінчився. 18.01.2017 [PERSON] вніс земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «Перспектива регіону», засновником якого він і є. Право власності було зареєстроване 18.01.2017 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Базир Наталією Михайлівною: - земельна ділянка площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040 га, індексний номер рішення: 18613473 від 18.01.2017; - земельна ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037 індексний номер рішення: 33472303 від 18.01.2017; - земельна ділянка площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036 індексний номер рішення: 33470774 від 18.01.2017. В свою чергу 25 січня 2017 року ТОВ «Перспектива регіону» продало земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037 та земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036 [PERSON] . В подальшому після звернення позивача до суду право власності на земельні ділянки було перереєстровано за [PERSON] , яка продала спірні земельні ділянки. Таким чином представник позивача вважає, що припинення іпотеки та іпотечного обтяження, внесення предмету іпотеки до статутного капіталу та подальший продаж з реалізації предмету іпотеки є незаконним і таким, що порушує права кредитора та іпотеко держателя, оскільки унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Судові втирати просив стягнути з відповідачів. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ФК «Рікард» про визнання права іпотеки відсутнім зокрема просить визнати відсутнім у ТОВ «ФК «Рікард» права іпотеки за Договором іпотеки № 879/980/ФО/І від 26.09.2012 року на наступні земельні ділянки: земельну ділянку площею 0,1791 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,1292 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1822 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Також просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп. Обґрунтовуючи зустрічний позов зазначив, що 26 вересня 2012 року між ПАТ «Міський комерційний банк» (далі за текстом «ПАТ «МКБ») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 879/980-ФО. 26 вересня 2012 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 879/980-ФО/Л, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозовою С. В. 26 вересня 2012 року за реєстровим № 13321 (далі за текстом «Договір іпотеки»), відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності наступне майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1791 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,1292 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1822 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий Номер 3223155400:03:025:0040, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Вищенаведені земельні ділянки далі за текстом разом як «Земельні ділянки». Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року в справі № 372/1610/13-ц рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Міський комерційний банк» до [PERSON] про звернення стягнения на предмет іпотеки задоволено звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 26 вересня 2012 року № 879/980-ФОП, що належить на праві власності [PERSON] , а саме спірні Земельні ділянки. В подальшому відповідно до листа керівника, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «МКБ» Оберемка Р. А. від 30 вересня 2016 року № 13874-Ф/1 у зв`язку з виконанням зобов`язань за договором іпотеки № 879/980-ФОЛ, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Морозовою С. В. 26 вересня 2012 року за реєстровим № 13321, ПАТ «МКБ» попросило вилучити записи з Державного реєстру іпотек та зняти заборони на відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку ПАТ «МКБ» на підставі вищевказаного договору іпотеки та належить [PERSON] , а саме: земельну ділянку площею 0,1791 га, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 6,1292 га, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0037 і земельну ділянку площею 0,1822 га, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0040. На підставі вказаної довідки 30 листопада 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Барської районної державної адміністрації Вінницької області Присяжним. М. М. було внесено запис про припинення обтяження за Договором іпотеки на земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, рішення № 32634030. А 02 грудня 2016 року державним реєстратором КП «Спецжитлофонд» м. Києва Коровайко О. С. було внесено записи про припинення іпотечних обтяжень на земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, рішення № 32700658 та на земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, рішення № 32636113. Таким чином, у 2016 році Договір іпотеки був припинений і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні записи про припинення іпотечного обтяження Земельних ділянок, Копія листа керівника, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «МКБ» Оберемка Р. А. від 30 вересня 2016 року № 13874-Ф/1 наявна в матеріалах справи. Із вказаного часу Земельні ділянки були вільними від обтяжень ПАТ «МКБ». 18 січня 2017 року за актом приймання-передачі, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н. М., [PERSON] передав, а ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» прийняло як внесок до статутного капіталу спірний Земельні ділянки. Відповідно 18 січня 2017 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н. М. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» на вказані Земельні ділянки. Звертає увагу на те, що Земельні ділянки на час їх набуття у власність ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» не мали жодних обтяжень, в тому числі іпотечних. Під час здійснення реєстрації права власності на Земельні ділянки за ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» відповідним нотаріусом здійснювалися перевірки наявності обтяжень, в результаті чого жодних активних обтяжень на Земельних ділянках не було. Більше того, в протилежному випадку перехід права власності був би не можливий без дозволу іпотекодержателя. Таким чином, ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» набуло у власність Земельні ділянки вільні від будь-яких обтяжень та відповідно до порядку, передбаченого законодавством України. 3 часу набуття у власність ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» вказані Земельні ділянки нікому не продавало та жодним іншим чином не відчужувало, а отже було та залишається єдиним законним власником та добросовісним набувачем. В подальшому, як стало відомо [PERSON] , всупереч тому, що іпотеки припинена, 30.09.2019 між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК «РІКАРД» було укладено Договір про відступлення (куплю-продаж) прав вимоги та майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. за реєстровим № 2083 (далі за текстом «Договір відступлення»). Вказаний Договір відступлення було укладено між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК «РІКАРД» за результатами проведеного електронного аукціону, оформленого Протоколом № UA-EA-2019-08-15-000004-b від 06.09.2019 року (далі за текстом «Аукціон»). Відповідно до Договору відступлення та додатку № 1 до нього «Реєстр кредитних договорів фізичних осіб, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами» ПАТ «МКБ» відступило (продало) на користь ТОВ «ФК «РІКАРД», серед іншого, права вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки. Таким чином, [PERSON] стало відомо, що на підставі Договору відступлення ТОВ «ФК «РІКАРД» вважає себе іпотекодержателем Земельних ділянок і намагається в межах справи № 372/4451/19 скасувати реєстраційні дії та правочини щодо переходу права власності на такі ділянки. Однак вказаний Аукціон було проведено, а Договір відступлення укладено незаконно та без належних правових підстав, адже Договір іпотеки був припинений, а іпотечне обтяження зняте в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ще у 2016 році. А тому ТОВ «ФК «РІКАРД» не може мати прав іпотекодержателя по відношенню до Земельних ділянок. Зважаючи на це, [PERSON] як іпотекодавець за спірним Договором іпотеки подає даний зустрічний позов про визнання права іпотеки у ТОВ «ФК «РІКАРД» відсутнім. 15.04.2024 року винесено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, розпочати провадження у справі з дня постановлення цієї ухвали, призначити по справі підготовче судове засідання. 12.08.2024 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 20.08.2024 року винесено ухвал якою в задоволенні клопотання представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» Шульги А.В. про зупинення провадження у справі відмовлено. В задоволенні клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» Салія М.В. про зміну процесуального статусу товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» з відповідача на третю особу відмовлено. В задоволенні клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» Салія М.В. про витребування доказів відмовлено. 04.11.2024 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представники позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» - Салія Максима Віталійовича ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 04.11.2024 року внесено ухвалу якою прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» про зміну предмету позову за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васько Альбіна Василівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Базир Наталія Михайлівна, державний реєстратор Барської районної державної адміністрації Вінницької області Присяжний Максим Миколайович, державний реєстратор комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» Коровайко Оксана Сергіївна, [PERSON] , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна, приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович, про визнання недійсними договорів та свідоцтв, визнання протиправними і скасування рішень. Змінено процесуальний статус третьої особи приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, залучивши його до участі в цій цивільній справі в якості співвідповідача. Прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» про визнання права іпотеки відсутнім. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Продовжено строки підготовчого провадження на строк виконання вимог цієї ухвали. 20.11.2025 року представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «ФК «Рікард» - Салієм М.В. подано відзив на зустрічний позов, в якому він проти вимог зустрічного позову заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на безпідставність позовних вимог зустрічного позову, та такими, що не ґрунтуються ані на законі, ані на фактичних обставинах справи. 09.12.2024 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 17.01.2025 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON]. надійшли письмові пояснення в яких він просив відмовити в задоволення позозовної заяви ТОВ «ФК «Рікард», зазначивши, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, а обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам ефективності та належності, встановленим чинним законодавством та судовою практикою, що є підставою для відмови в задоволенні позову. 17.01.2025 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 21.01.2025 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 31.01.2025 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представники позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» - Салія Максима Віталійовича ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 25.02.2025 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представники позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» - Салія Максима Віталійовича ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 03.03.2025 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представники позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» - Салія Максима Віталійовича ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). Учасники процесу в судове засідання 13.06.2025 року не з`явились, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином. Заяв, клопотань суду не подали. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васько А.В., подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги первісного позову підтягається задоволенню частково, а в задоволення зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Вирішуючи вимоги первісного позову суд приходить до наступного. Судом встановлено наступні обставини. 26.09.2012 між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений кредитного договору № 879/980-ФО. Відповідно до п. 12 кредитного договору, ліміт кредитної лінії 2450000. Дата повернення кредиту 25.09.2013 року. 26.09.2012 між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 879/980-ФОЛ (далі Договір іпотеки). [PERSON] виступив майновим поручителем по зобов`язанням [PERSON] . Відповідно до п. 1.1, цим договором забезпечується належне виконання позичальником вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 879/980-ФО від 26.09.2012, укладеного між позичальником і іпотекодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладенні до цього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів комісій та інших умов, у тому числі щодо: повернення позичальником іпотекодержателю коштів у розмірі 2 450.00 грн. до 25.09.2015 включно; сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 29% (нерозбірливо) та комісій у розмірі, в порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання позичальником інших зобов`язань, передбачених кредитним договором, в повному обсязі на умовах, і в строки, визначенні в кредитному договорі, в тому числі зобов`язань щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності наступне майно: 1.2.1. земельну ділянку площею 0.1791 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036. Вказана земельна ділянка належить іпотекодавцю на підстав Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 968156, виданого Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районні 07.08.2009 на підставі рішення Козинської селищної ради від 27.08.2008 № 20/1, 19 сесія 5 скликання, на якому 11.09.2010 приватним нотаріусом Тверською І. В. зроблено відмітку про перехід права власності на ім`я [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 01.09.2010 посвідченого приватним нотаріусом Тверською І. В., за реєстровим № 1747. 1.2.2. земельну ділянку площею 0.1292 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 968157, виданого (нерозбірливо) правлінням земельних ресурсів у Обухівському районі 07.08.2009 на підставі рішення Козинської селищної ради від 27.08.2008 № 20/1, 19 сесія 5 скликання, на якому 01.09 2010 приватним нотаріусом Тверською І. В. зроблено відмітку про перехід права власності на ім`я [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 01.09.2010 посвідченого приватним нотаріусом Тверського І. В., за реєстровим № 1732. 1.2.3. земельну ділянку площею 0.1822 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підстав Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 968160, виданого Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі 06.08.2009 на підставі рішення Козинської селищної ради від 27.08.2008 №№ 20/1, 19 сесія 5 скликання, на якому 01.09.2010 приватним нотаріусом Тверською І.В. зроблено відмітку про перехід права власності на ім`я [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 01.09.2010 посвідченого приватним нотаріусом Тверською І. В., за реєстровим № 1750. Відповідно до п. 1.4.7. договору іпотеки, правочини щодо відчуження або обмеження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Відповідно до п. 1.6. договору іпотеки, іпотекодавець не має права без згоди іпотекодержателя переданого предмет іпотеки у наступну іпотеку (заставу) іншим особам, обмінювати предмет іпотеки, передавати в спільну діяльність, оренду найм), лізинг, управління, користування та будь-яким іншим способом обтяжувати предмет іпотеки. Щодо відступлення прав вимоги слід зазначити наступне. 30.09.2019 між ПАТ "Міський Комерційний Банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «Фінансова компанія «РІКАРД був укладений договір відступлення права вимоги та майнових прав. Відповідно до ч. 1 п. 1 вказаного договору, предметом купівлі-продажу с права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб у кількості 7 договорів, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємним додатком до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників або інших осіб до яких перейшли обов`язки за кредитними договорами, договорами іпотеки, поруки, застави, та іншими договорами, що були укладенні в забезпечення виконання кредитних договорів, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Додаток № 1 містить реєстр кредитних договорів фізичних осіб, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами. Пунктом 1 відповідно до Додатку № 1 значиться кредитний договір № 879 від 26.09.2012, укладеного між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] : Договір іпотеки № 879/980-ФО/Л віл 12.09.2012 укладений між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] . Додаток № 7 містить реєстр кредитних договорів, права вимоги, майнові права за якими відступаються, та розмір заборгованості за ними. Відповідно до п. 5 Додатку № 7 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 879/980-ФО від 26.09.2012 складає 7.259 108.59 грн. Боржник та іпотекодавець у п`ятиденний строк були письмово повідомленні про відступлення прав за кредитним та іпотечним договорами (ст. 24 ЗУ «Про іпотеку») Отже, ТОВ «ФК«РІКАРД» є кредитором за кредитним договором № 879/990 від 26.09.2012, укладеного між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] , та іпотекодержателем за договором іпотеки № 879/980-ФОЛ від 26.09.2012 укладений між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] . Щодо припинення іпотеки та обтяження іпотекою слід зазначити наступне. На підставі довідки від 30.09.2016 № 13874-Ф/1, ніби то підписаної керівником уповноваженої особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р.А., була припинена іпотека за договором іпотеки № 879/980-ФО/Л від 26.09.2012 та припиненні іпотечні обтяження на земельні ділянки. У довідці № 13874-Ф/1 від 30.09.2016 міститься інформація, що у зв`язку з виконанням зобов`язань за договором іпотеки № 879/980-ФО. 1, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 26 вересня 2012 року за реєстровим №13321. Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний Банк» просить вилучити записи з Державного реєстру іпотек та зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Міський комерційний банк» на основі вище вказаного договору іпотеки та належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , а саме: - земельну ділянку площею 0.1791 30 кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0.1822 га. кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, яка розташована за адресою. Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Старокиївська. Національний банк України у відповіді на адвокатський запит 10.03.2020 № 20-0006/12579 повідомив, що в документах, переданих уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк»» на архівне зберігання до Національного банку України, зокрема у кредитній справі [PERSON] , відсутня інформація, що підтверджує виконання станом на 30.09.2016 у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором від 26.06.2012 № 879/980-ФО, а також зазначена довідка від 30.09.2016 № 13874-Ф/Л. В той же час наявне попередження, надіслане на адресу [PERSON] про наявність заборгованості станом на 01.01.2017 за вказаним кредитним договором від 26.09.2012 № 879/980-ФО. Позивач стверджує, що довідка від 30.09.2016 № 13874-Ф/1 уповноваженою собою ФГВФО не видавалась, оскільки заборгованість за кредитним договором № 879/980-ФО від 26.09.2012 не була погашена. Належними доказами щодо сплати боргових зобов`язань можуть бути лише первинні документи, якими підтверджуються факти внесення коштів готівкою в касу банку чи самостійного перерахування коштів на поточний рахунок, що був відкритий у банку. Первинні документи, які б підтверджували оплату заборгованості за кредитним договором № 879/980-ФО від 26.09.2012 відсутні. Станом на 30.09.2019, згідно з п. 5 Додатку № 7 до договору відступлення права вимоги та майнових прав від 30.09.2019 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №№ 879/980-ФО від 26.09.2012 складає 7 259 108.59 грн. Так державний реєстратор Присяжний Максим Миколайович, Барська районна державна адміністрація Вінницької області, 30.11.2016 провів державну реєстрацію припинення іпотечного обтяження на земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий Номер 3223155400:03:025:0036, рішення № 32634030. Державний реєстратор Коровайко Оксана Сергіївна, КП «Спецжитлофонд» м. Київ, 02 12.2016 припинила іпотеку, рішення № 32700658; та провів державну реєстрацію припинення іпотечного обтяження на земельну ділянку площею 0.1292 кадастровий номер 3223155400-03:025:0037, рішення № 32634753 і земельну ділянку площею 0,1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, рішення № 2536113. Отже, припинення іпотеки і обтяження іпотекою відбулося з порушенням вимог ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», оскільки основне зобов`язання не було припинення, строк дії іпотечного договору не закінчився. Щодо внесення земельних ділянок до статутного фонду ТОВ, слід зазначити наступне. 18.01.2017 [PERSON] вніс земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «Перспектива регіону». Право власності було зареєстроване 18.01.2017 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Базир Наталією Михайлівною: земельна ділянка площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040 га, індексний номер рішення: 18013473 від 18.01.2017%; земельна ділянка площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037 індексний номер рішення 33472303 від 18.01.2017; земельна ділянка площею 0.1791 гa, кадастровий 3223155400:03:025:0036 індексний номер рішення: 33470774 від 18.01.2017. При цьому, слід звернути увагу, що єдиним засновником ТОВ «Перспектива регіону» виступав іпотекодавець [PERSON] . Оскільки ПАТ «Міський комерційний банк» не надавав згоди на відчуження предмету іпотеки, то іпотекодавець відповідно ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» не мав права на відчуження земельних ділянок (внесення їх до статутного капіталу) Щодо продажу земельних ділянок, слід зазначити наступне. 25.01.2017 ТОВ «Перспектива регіону» продало земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040 [PERSON] . Договір посвідчив приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович, серія та номер: 188, рішення про державну реєстрацію права, індексний номер рішення: 33561474 від 25.01.2017, номер запису про право власності: 18702860. 25.01.2017 ТОВ «Перспектива регіону» продало земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037 [PERSON] . Договір посвідчив приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович, серія та номер: 189, рішення про державну реєстрацію права, індексний номер рішення: 33472303 від 25.01.2017, номер запису про право власності: 18702021. 25.01.2017 ТОВ «Перспектива регіону» продало земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036 [PERSON] . Договір посвідчив приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович, серія та номер: 187, рішення про державну реєстрацію права, індексний номер рішення: 33559870 від 25.01.2017, номер запису про право власності: 18701183. Після подання ТОВ «ФК «РІКАРД» позовної заяви до Обухівського районного суду Київської області право власності на земельні ділянки було перереєстровано за [PERSON] . 17.12.2019 приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович склав акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Стягувачем виступила [PERSON] . 28.12.2019 приватний нотаріус Обухівського міського нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна видала [PERSON] свідоцтва: На земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, зареєстроване в реєстрі за № 1384, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50535427 від 28.12.2019 12:23:05. На земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, зареєстроване в реєстрі за № 1381, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50534555 від 28.12.2019 11:58:38 На земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, зареєстроване в реєстрі за № 1379, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50533276 від 28.12.2019 11:27:15 Після подання ТОВ «ФК`РІКАРД» заяви про зміну предмету позову [PERSON] продала спірні земельні ділянки: 16.03.2020 [PERSON] продала земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036 [PERSON] , договір засвідчила приватний нотаріус Васько А. В., зареєстрований в реєстрі за № 150. Вказаний нотаріус вніс запис про проведену державну реєстрацію відповідного права рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51641754 16.03.2020 18:01:37). 16.03.2020 [PERSON] продала земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037 [PERSON] , договір посвідчила приватний нотаріус Васько А. В., зареєстрований в реєстрі за № 149. Вказаний нотаріус вніс запис про проведену державну реєстрацію відповідного права рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51641320 16.03.2020 17:34:22). 16.03.2020 [PERSON] продала земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040 [PERSON] , договір посвідчила приватний нотаріус Васько А. В., зареєстрований в реєстрі за № 151. Вказаний нотаріус вніс запис про проведену державну реєстрацію відповідного права рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51641986 від 16.03.2020 18:21:16). Внесення земельних ділянок до статутного фонду та їх подальший продаж та набуття в процедурі виконання рішення були вчинені з метою уникнення виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24.06.2014 у справі № 372/1610/13-ц яким задоволено позов ПАТ «Міський комерційний банк» про звернення стягнення на спірні земельні ділянки. 09.07.2014 Апеляційний суд Київської області видав виконавчий лист на виконання рішення від 24.06.2014 року. Верховний Суд України в постанові від 23.08.2017 справа № 306/2952/14-ц, дійшов висновку, що відчуження майна після набрання чинності судовим рішенням про стягнення заборгованості є протиправним, оскільки направлене на усунення негативних наслідків у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на майно. Щодо підстав визнання за позивачем прав за іпотечним договором слід зазначити наступне. У відповідності до положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належать, в тому числі, визнання права, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно положень статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, в тому числі, шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. За положеннями п. 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 13 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуваннями припису ч. 1 ст. 58 ГПК (у попередній редакції), бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). Слід зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні с боржник і кредитор. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Суд зазначає, що закон передбачає єдність основного зобов`язання та забезпечувальних зобов`язань, яка полягає у неможливості існування різних кредиторів за основним зобов`язанням та за похідними забезпечувальними зобов`язаннями. Наведене свідчить про те, що у випадку заміни кредитора в основному зобов`язанні відбувається одночасна заміна кредитора у зобов`язанні, яким забезпечено виконання відповідного основного зобов`язання, та до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі переходять в права кредитора за забезпечувальними зобов`язаннями (з урахуванням норм ст. 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 3 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, станом на сьогоднішній день, права ТОВ «ФК «Рікард» як іпотекодержателя за Іпотечним договором, не визнаються, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи про іпотеку припинені, відбулося незаконне припинення записів про обтяження майна та його подальше неодноразове незаконне відчуження. У зв`язку з наведеним, належним способом захисту у даному випадку буде визнання за ТОВ «ФК «Рікард» права Іпотекодержателя за Іпотечним договором. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду Постанова від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17, в якій зроблені наступні висновки: «82. Відповідний правочин с нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. 85. У цій справі банк (як сторона правочину) стверджує, що нікчемним с договір про розірвання договору застави майнових прав. Наслідком такої нікчемності с чинність договору застави майнових прав. Отже, спір фактично стосується наявності чи відсутності права застави ПАТ «Імексбанк». За таких умов належним способом захисту інтересів позивача с визнання права застави (пункт 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, абзац другий частини другої статті 20 Господарського кодексу України),»? Тобто, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17 визначила про належність такого способу захисту інтересів позивача як визнання права застави (пункт 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України. абзац другий частини другої статті 20 Господарського кодексу України), власне з яким ТОВ «ФК «Рікард» звертається у даній справі. Згідно ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зокрема, Касаційний господарський суд Верховного Суду в постанові від 10.06.2020 року у справі №910/18384/15 прийшов наступних висновків в контексті визнання права власності на об`єкт нерухомості: «Крім того, за правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа с власником майна, але п право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, позов про визнання права власності може пред`являти виключно власник такого майна. Відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту належності йому спірного майна на праві власності. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій від третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до ст. 392 ЦК України є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду. Так, застосування такого способу захисту прав, як звернення з позовом про визнання права на речові права, можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов`язальних відносинах. Водночас, права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2014 у справі № 3-1912014» Також слід звернути увагу, на висновки Касаційного господарського суду у справі № 910/10963/19 від 28.10.2020 року, де суд дійшов наступних висновків: «Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що для відновлення прав ТОВ "Файненс Компані" як кредитора та іпотекодержателя за договорами, необхідним с повернення в становище, яке існувало до моменту порушення, тобто коли права кредитора та іпотекодержателя не ставилися під сумнів і він міг вільно користуватись цими правами за договором, з передбачених статтями 16 ЦК України та 20 ГК України способів захисту прав, найбільш обґрунтованим і ефективним є саме визнання прав за Позивачем. Тут важливо акцентувати увагу на тому, що висновки судів та здійснене ними правозастосування у цій частині повністю узгоджується із висновками Верховного Суду у справах № 910/21375/16. № 914/2150/18 та у справі № 916/3156/17.?Звертаємо увагу, що предметом розгляду вищезазначеної справи були в тому числі визнання права вимоги за Кредитними та Іпотечними договорами, які ТОВ «Файненс Компані» набув внаслідок укладення Договору відступлення, який є підставою для звернення ТОВ «Файненс Компані» із даним позовом, в тому числі, й про визнання права кредитора та іпотекодержателя. За положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. враховуються іншими судами при застосування таких норм права. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 575 ЦК України, частини 1 статті 44 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Частиною п`ятою статті 3 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотека мас дохідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити Боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину с недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Припинення іпотеки та іпотечного обтяження, внесення предмету іпотеки до статутного капіталу та подальший продаж з реалізацією предмету іпотеки є незаконним і таким, що порушує права кредитора та іпотекодержателя, оскільки унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки. Велика палата Верховного Суду в постанові від 17.04.2018 у справі 3150956/15 зазначила, що за правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає протиправними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією їй майнових або особисто немайнових інтересів, то визнання незаконним (протиправним) рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. За таких обставин, зважаючи на невизнання та оспорення зі відповідачів прав позивача та неможливість врегулювати у договірному порядку правовідносини щодо Земельних ділянок, з огляду на викладені обставини, визнання за ТОВ «ФК «Рікард» права іпотекодержателя, є найбільш ефективним у даному випадку способом судового захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства с верховенство права. Згідно ч. 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium), рішення від 17.01.1970, заява № 2689/05, Європейський суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві в аспекті розуміння Конвенції право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». Частиною 1 статей 2 та 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права іпотекодержателя за договором іпотеки № 879/980-ФОЛ від 26 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] , на об`єкти нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,1791 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 0,1292 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, земельну ділянку площею 0,1822 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача, як визнання за ним права такого права. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову. Вирішуючи вимоги первісного позову суд приходить до наступного. Судом встановлено наступні обставини. Звертаючись до суду з зустрічним позовом [PERSON] посилається на те, що 26 вересня 2012 року між ПАТ «Міський комерційний банк» (далі за текстом «ПАТ «МКБ») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 879/980-ФО. 26 вересня 2012 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 879/980-ФО/Л, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозовою С. В. 26 вересня 2012 року за реєстровим № 13321 (далі за текстом «Договір іпотеки»), відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності наступне майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1791 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,1292 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1822 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий Номер 3223155400:03:025:0040, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Вищенаведені земельні ділянки далі за текстом разом як «Земельні ділянки». Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року в справі № 372/1610/13-ц рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Міський комерційний банк» до [PERSON] про звернення стягнения на предмет іпотеки задоволено звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 26 вересня 2012 року № 879/980-ФОП, що належить на праві власності [PERSON] , а саме спірні Земельні ділянки. В подальшому відповідно до листа керівника, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «МКБ» Оберемка Р. А. від 30 вересня 2016 року № 13874-Ф/1 у зв`язку з виконанням зобов`язань за договором іпотеки № 879/980-ФОЛ, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Морозовою С. В. 26 вересня 2012 року за реєстровим № 13321, ПАТ «МКБ» попросило вилучити записи з Державного реєстру іпотек та зняти заборони на відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку ПАТ «МКБ» на підставі вищевказаного договору іпотеки та належить [PERSON] , а саме: земельну ділянку площею 0,1791 га, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 6,1292 га, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0037 і земельну ділянку площею 0,1822 га, кадастровий номер: 3223155400:03:025:0040. На підставі вказаної довідки 30 листопада 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Барської районної державної адміністрації Вінницької області Присяжним. М. М. було внесено запис про припинення обтяження за Договором іпотеки на земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, рішення № 32634030. А 02 грудня 2016 року державним реєстратором КП «Спецжитлофонд» м. Києва Коровайко О. С. було внесено записи про припинення іпотечних обтяжень на земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037, рішення № 32700658 та на земельну ділянку площею 0.1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, рішення № 32636113. Таким чином, у 2016 році Договір іпотеки був припинений і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні записи про припинення іпотечного обтяження Земельних ділянок, Копія листа керівника, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «МКБ» Оберемка Р. А. від 30 вересня 2016 року № 13874-Ф/1 наявна в матеріалах справи. Із вказаного часу Земельні ділянки були вільними від обтяжень ПАТ «МКБ». 18 січня 2017 року за актом приймання-передачі, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н. М., [PERSON] передав, а ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» прийняло як внесок до статутного капіталу спірний Земельні ділянки. Відповідно 18 січня 2017 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н. М. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» на вказані Земельні ділянки. Звертає увагу на те, що Земельні ділянки на час їх набуття у власність ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» не мали жодних обтяжень, в тому числі іпотечних. Під час здійснення реєстрації права власності на Земельні ділянки за ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» відповідним нотаріусом здійснювалися перевірки наявності обтяжень, в результаті чого жодних активних обтяжень на Земельних ділянках не було. Більше того, в протилежному випадку перехід права власності був би не можливий без дозволу іпотекодержателя. Таким чином, ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» набуло у власність Земельні ділянки вільні від будь-яких обтяжень та відповідно до порядку, передбаченого законодавством України. 3 часу набуття у власність ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА РЕГІОНУ» вказані Земельні ділянки нікому не продавало та жодним іншим чином не відчужувало, а отже було та залишається єдиним законним власником та добросовісним набувачем. В подальшому, як стало відомо [PERSON] , всупереч тому, що іпотеки припинена, 30.09.2019 між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК «РІКАРД» було укладено Договір про відступлення (куплю-продаж) прав вимоги та майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. за реєстровим № 2083 (далі за текстом «Договір відступлення»). Вказаний Договір відступлення було укладено між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК «РІКАРД» за результатами проведеного електронного аукціону, оформленого Протоколом № UA-EA-2019-08-15-000004-b від 06.09.2019 року (далі за текстом «Аукціон»). Відповідно до Договору відступлення та додатку № 1 до нього «Реєстр кредитних договорів фізичних осіб, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами» ПАТ «МКБ» відступило (продало) на користь ТОВ «ФК «РІКАРД», серед іншого, права вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки. Таким чином, [PERSON] стало відомо, що на підставі Договору відступлення ТОВ «ФК «РІКАРД» вважає себе іпотекодержателем Земельних ділянок і намагається в межах справи № 372/4451/19 скасувати реєстраційні дії та правочини щодо переходу права власності на такі ділянки. Однак вказаний Аукціон було проведено, а Договір відступлення укладено незаконно та без належних правових підстав, адже Договір іпотеки був припинений, а іпотечне обтяження зняте в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ще у 2016 році. А тому ТОВ «ФК «РІКАРД» не може мати прав іпотекодержателя по відношенню до Земельних ділянок. Так, доводи зустрічної позовної заяви зводиться до наступного. У 2016 році іпотека за Договором іпотеки № 879/980-ФО/1 від 26 вересня 2012 року була припинена, що підтверджується довідкою, уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (далі - ПАТ «МКБ») Оберемка Р.Л. від 30 вересня 2016 року № 13874-Ф/І (копія якої як зазначає представник Шульга А.М. наявна у матеріалах справи), тоді як Договір від 30.09.2019 про відступлення права вимоги та майнових прав між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК «РІКАРД» (далі - Договір відступлення права вимоги та майнових прав) укладено після видачі вищевказаної довідки; Заставодержателем земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути лише банки. При цьому Позивач ігнорує те, що цільове призначення зазначених земельних ділянок різне, в тому числі і для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач за зустрічним позовом вказує, що «З часу набуття у власність ТОВ «Перспектива регіону» вказані Земельні ділянки нікому не продавало та жодним іншим чином не відчужувало, а отже було та залишається єдиним законним власником та добросовісним набувачем. В подальшому, як стало відомо [PERSON] всупереч тому, що іпотека припинена. 30.09.2019 між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК «РІКАРД» було укладено договір….. Як встановлено у згаданій ним справі № 372/4451/19, 25 січня 2017 року ТОВ «Перспектива регіону» за договорами купівлі-продажу, посвідченими приватним нотаріусом КМНО Незнайком Є. В., продало земельну ділянку площею 0,1822 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040, земельну ділянку площею 0.1292 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0037 та земельну ділянку площею 0.1791 га, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036 (копія постанови Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 372/4451/19 провадження 61-15876св23). Одночасно [PERSON] не обґрунтовує, у чому саме полягає порушення його прав чи законних інтересів у зв`язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги та майнових прав. Будь-яких вимог про визнання Договору відступлення права вимоги та майнових прав недійсним Позивач не заявляє. На підставі вищевказаної довідки від 30.09.2016 року № 13874-Ф/1, ніби то підписаної керівником уповноваженої особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р.А., припинена іпотека за договором іпотеки № 879/980-ФО/1 від 26.09.2012 року та припинені іпотечні обтяження на земельні ділянки. У довідці № 13874-Ф/1 від 30.09.2016 року міститься інформація, що у зв`язку з виконанням зобов`язання за договором іпотеки № 879/980-ФО/1, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. «26» вересня 2012 року за реєстровим № 13321, Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» просить вилучити записи з Державного реєстру іпотек та зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Міський комерційний банк» на підставі вище вказаного договору іпотеки та належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , а саме: - земельну ділянку площею 0.1791 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3223155400:03:025:0036, земельну ділянку площею 0.1292га, як розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3223155400:03:025:0037, земельну ділянку площею 0.1822 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3223155400:03:025:0040. Національний банк України у відповідь на адвокатський запит 10.03.2020 № 20-0006/12579 повідомив, що в документах, переданих уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» на архівне зберігання до Національного банку України, зокрема у кредитній справі [PERSON] , відсутня інформація, що підтверджує виконання станом на 30.09.2016 року у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором від 26.09.2012року№ 879/980-ФО, а також зазначена довідка від 30.09.2016року № 13874-Ф/1. В той же час наявне попередження, надіслане на адресу [PERSON] про наявність заборгованості станом на 01.01.2017 року за вказаним кредитним договором від 26.09.2012 року № 879/980-ФО. В той же час, належними доказами щодо виконання грошових зобов`язань (сплати відповідного боргу) можуть бути лише первинні документи, якими підтверджуються факти внесення коштів готівкою в касу банку чи самостійного перерахування коштів на поточний рахунок, що був відкритий у банку. Первинні документи, які б підтверджували оплату заборгованості за кредитним Договором № 879/980-ФО від 26.09.2012 року до позовної заяви додані не були. Крім того, відомості у вказаній довідці також не узгоджується з діями ПАТ «МКБ» у зазначений період, адже, як також було встановлено у вищезгаданій справі № 372/4451/19 «У серпні 2016 року ПАТ «Міський комерційний банк» звернулося з позовом до ОСОБА_ 1 , третя особа [PERSON] , в якому просило суд у рахунок погашення заборгованості у розмірі 2 864 843,01 грн. за кредитним договором від 26 вересня 2012 року, який укладений між банком та ОСОБА 7, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме належні на праві власності [PERSON] земельні ділянки площею 0,1791 га, 0,1292 га та 0,1822 га відповідно, що розташовані по [ADDRESS], шляхом визнання за банком права власності на майно. Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2017 року в справі № 372/2100/16-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/64683867), яке залишене без змін постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2018 року в справі № 372/2100/16-ц (провадження № 61-23955св18)» . Підставою для задоволення зазначених вимог, стало те, що "позивач ПАТ «Міський комерційний банк» уже звернувся до суду з позовними вимогами, який захистив його права кредитора, звернувши стягнення на предмет іпотеки, у визначений банком спосіб. Вказане судове рішення перебуває на примусовому виконанні в Обухівському ВДВС. Зокрема постановою головного державного виконавця Обухівського ВДВС від 12 лютого 2016 року відкрите виконавче провадження ВП № [NUMBER] щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с. 65) а постановою від 10 серпня 2016 року у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] накладено арешт на три земельні ділянки площею 0,1791 га, 0,1292 га і 0,1822 га, розташовані по [ADDRESS] (а. с. 38)". Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України ставить вимоги щодо належності, достовірності та допустимості доказів. Отже, представлена Позивачем копія довідки не може вважатися належним, достовірним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 76, 77-79 ЦПК України на підтвердження виконання зобов`язань за Кредитним договором № 879/980-ФО від 26.09.2012 року. У відповідності до ч.11 ст.83 ЦПК України, у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Як в даній справі так і в господарській адвокат Шульга А.М. оперує лише копією такої довідки, тоді як оригінал представлений не був. Ставлячи під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, а також інформацію, що наведена в цій довідці з підстав наведених вище, представник позивача за первісним позовом просить виключити наявну у даній справі копію довідки від 30.09.2016 року № 13874-Ф/1, підписаної керівником уповноваженої особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р.А. з числа доказів і розглядати цю справу на підставі інших доказів. Ділянками сільськогосподарського призначення є дві, а не всі земельні ділянки, що передані в іпотеку. Далі, рішенням апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року в справі № 372/1610/13-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/39453982) рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «МКБ» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено - звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 вересня 2012 року № 879/980-ФО/І, а саме: земельну ділянку площею 0,1791 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0036, земельну ділянка площею 0,1292 га за адресою [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223155400:03:025:003 та земельну ділянка площею 0,1822 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223155400:03:025:0040. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки для його подальшої реалізації шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 30.09.2019 року між ПАТ «МКБ», від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «ФК «Рікард» був укладений договір відступлення права вимоги та майнових прав. В пункті 5 Додатку № 7 до договору відступлення права вимоги та майнових прав від 30 вересня 2019 року заборгованість за кредитним договором № 879/980-ФО від 26 вересня 2012 в сумі 7 259 108.59 грн. Відповідно до частини 1 пункту 1 вказаного договору, предметом купівлі-продажу є права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, у кількості 7 договорів, перелік яких наведений в Додатку №1 до цього Договору, який є невід`ємним додатком до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки за кредитними договорами, договорами іпотеки, поруки, застави, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання кредитних договорів, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Зазначений договір Позивачем за зустрічним позовом також не оскаржувався. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13.12.2019 в справі № 372/1610/13-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86746345), яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88061526), замінено сторону виконавчого провадження стягувача з ПАТ «МКБ» його правонаступником ТОВ «ФК «РІКАРД», як стягувача з виконання рішення апеляційного суду Київської області від 24.06.2013 у справі №372/1610/13-ц. Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 в справі № 372/1610/13-ц (провадження № 61-11526св20) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103371823) закрито касаційне провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Київської області від 24.06.2014 у справі за позовом ПАТ «МКБ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «РІКАРД» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, в справі, що розглядається, Відповідач є кредитором, який має судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, та намагається виконати судове рішення, яке вже набрало законної сили. Таким чином, на момент укладення зазначеного договору про відступлення права вимоги та майнових прав, звернення стягнення на предмет іпотеки (вказані земельні ділянки) вже відбулося. Судом встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки для його подальшої реалізації шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Зазначені судові акти до теперішнього часу залишаються чинними. На підставі вищевикладеного, враховуючи безпідставність, необґрунтованість та недовченість заявлених [PERSON] позовних вимог в задоволенні зустрічного пощову слід відмовити в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, законодавство, яке підлягає застосуванню, суд вважає частково доведеними під час розгляду спору посилання первісного позову на порушення законних прав та інтересів первісного позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача за первісним позовом шляхом визнання права іпотекодержателя. За таких обставин, позов слід задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного позові відмовити в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача за первісним позовом про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Поряд з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Ураховуючи, що у задоволенні позовних вимог зустрічного позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Outcome: partial