Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 36\~605,85 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Таскомбанк» два договори про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №\~002/14250724-SP від 08.02.2022 та №\~002/14389022-CK-SB від 14.02.2022, із строком дії кредитного ліміту за кредитним договором 365 днів. Позивачем ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу №\~НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, відповідно до умов якого, та додатку №\~1 до договору факторингу (реєстру прав вимоги), позивач набув права грошової вимоги до відповідача за двома договорами, укладеними із АТ «Таскомбанк» в сумі: - 19\~905,75 грн, у тому числі: 9\~984,22 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9\~921,53 грн - заборгованість за відсотками; - 16\~700,10 грн, у тому числі: 11\~210,58 грн. - заборгованість за тілу кредиту, 5\~489,52 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому кредитні кошти. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування. Позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості в сумі 36\~605,85 грн, судові витрати в сумі сплаченого судового збору 3028 грн, та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в сумі 1\~514 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. У визначену дату та час судового засідання відповідач у справі [PERSON] з`явилась, визнала позовні вимоги у повному обсязі. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Таскомбанк» два договори про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №\~002/14250724-SP від 08.02.2022 та №\~002/14389022-CK-SB від 14.02.2022, із строком дії кредитного ліміту за кредитним договором 365 днів. Згідно із заявою анкетою №\~1131113 від 07.02.2025 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових послуг та інших послуг в межах проекту sportbank, відповідач відповідно до п.\~1.1 визнано, що при здійснені між нею та банком подальшої електронної взаємодії через мобільний додаток, всі правочини (у тому числі, але не виключно заяви на відкриття рахунків, угоди про отримання споживчого кредиту, угоди про розміщення вкладів, інші заяви, договори, угоди, листи, повідомлення, розрахункові документи, тощо) можуть вчинятися банком з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та аналогу печатки банку з використанням удосконаленого електронного підпису відповідача. Згідно п.\~1.2. позивач просила банк надати наступні банківські, фінансові та інші послуги: створення удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані банку або третім особам (які мають право використовувати мобільний додаток) та доступні (формуються) з використанням мобільного додатку, засвідчено створення удосконаленого електронного підпису із відповідним йому відкритим ключем, відкриття поточного рахунку, надання послуг кредитування із встановленням ліміту 100\~000 грн. Відповідач підписала заяву-договір від 13.02.2022 на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, акцептовано публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку, та приєдналась до умов договору (п.\~3 заяви-договору). Згідно з п. 4 заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування відповідач підтвердила ознайомлення із умовами договору про комплексне банківське обслуговування, тарифами, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту і отримала їх примірник у мобільному додатку. Відповідно до договору факторингу №\~НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (п.2.1.), фактор (позивач у справі) зобов`язався передати клієнту (первісному кредитору) фінансування, а клієнт зобов`язався фактору відступити право вимоги до позичальників, визначених згідно додатку №1 до договору. Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг (п.2.2.). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №\~НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняла від АТ «Таскомбанк» реєстр прав вимоги. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до договору факторингу №\~НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 передано право вимоги до [PERSON] за договорами №\~002/14250724-SP від 08.02.2022, сума заборгованості складає - 19\~905,75 грн, у тому числі: 9\~984,22 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9\~921,53 грн - заборгованість за відсотками, та за договором №\~002/14389022-CK-SB від 14.02.2022, сума заборгованості складає 16\~700.10 грн, у тому числі: 11210,58 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5\~489,52 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунків заборгованості від 31.10.2024 здійснених позивачем за період з 15.05.2024 до 31.10.2024 за кредитними договорами №\~002/14250724-SP від 08.02.2022 та №\~002/14389022-CK-SB від 14.02.2022, укладеними між первісним кредитором АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] , нарахування відсотків, комісії, пені та штрафів не здійснювалось, відтак, заборгованість за договором №\~002/14250724-SP від 08.02.2022 складає - 19\~905.75 грн, у тому числі: 9\~984.22 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9921.53 грн - загальна заборгованість за відсотками, та за договором №\~002/14389022-CK-SB від 14.02.2022 - 16\~700.10 грн, у тому числі: 11210.58 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5489.52 грн. - заборгованість за відсотками. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними(кредитні правовідносини) Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1054 ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.\~1 ст.\~530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч.\~1 ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.\~2 ст.\~625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача, у судовому засіданні визнано факт отримання у користування кредитних коштів, користування ними, визнано розмір заборгованості як за тілом кредиту так із за нарахованими відсотками. Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та стандарту доказування більшої переконливості (більшої вірогідності), суд вважає доведеним, що між АТ «Таскомбанк» та відповідачем були укладені кредитні договори №\~002/14250724-SP від 08.02.2022 та №\~002/14389022-CK-SB від 14.02.2022. Право грошової вимоги до відповідача виникло у кредитора згідно вищезазначеного договору факторингу. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними вище кредитними договорами складає 36\~605,85 грн. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та стандарту доказування більшої переконливості, зважаючи на визнання позивачем позовних вимог, суд доходить висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, та задовольняє позов у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив\~судовий збір у сумі 3\~028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №\~89078 від 22.11.2024, платник ТОВ «ФК «ЄАПБ», код платника 35625014, надавач платіжних послуг платника АТ «Сенс банк», отримувач ГУК в Од.обл./м.Подільськ/22030101, код отримувача 37607526, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України(ел. адм. Подат.), призначення платежу: 101 Судовий збір, за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ», Котовський міськрайонний суд Одеської області№112515 (унікальний ідентифікатор документа в Казначействі 742632727). Згідно з ч.\~1\~ст.\~142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на вказане, оскільки до початку розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги , а при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3\~028 грн та суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1\~514 грн, а з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~514 грн. Витрати, пов`язані з розглядом справи Позивач окрім стягнення з відповідача на свою користь судового збору, просив стягнути витрати пов`язані з пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в сумі 1\~514 грн. У п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем заяву про подачу доказів щодо понесених витрат після ухвалення рішення не подано, докази витрат суду не надано. Відтак, у задоволенні вимоги щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів) в сумі 1\~514 грн слід відмовити.

Outcome: partial