Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, в якому просили суд стягнути з [PERSON] 40 524,40 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації. Позовні вимоги мотивують тим, що 07.10.2021 року між ПрАТ «СК «Перша» та ПП «КЛІНІКА МЕДІКОМ» було укладено договір страхування №06-11.00.21.00115, відповідно до умов якого об`єктом страхування є автомобіль Mercedes - Benz SPRINTER 311 CDI, д.н. [NUMBER] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26.04.2022 р. (справа № 752/820/22), 24.12.2021 р. в м. Києві на перехресті вулиць Антоновича та Лабораторна сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль Mercedes - Benz SPRINTER 311 CDI д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП. У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 84 965,41 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АР/0979341, остання сплатила за даним випадком відшкодування у розмірі 44 441,01 грн. Таким чином, невідшкодованими лишилися збитки у розмірі 40 524,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13 березня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якого вбачається, що представник позивача просить суд задовольнити позов. 17 березня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача просив суд залишити позов без задоволення. 19 березня 2025 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Позивач свого представника в судове засідання не направив про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, поважність причин неявки не повідомив. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07.10.2021 року між ПрАТ «СК «Перша» та ПП «КЛІНІКА МЕДІКОМ» було укладено договір страхування №06-11.00.21.00115, відповідно до умов якого об`єктом страхування є автомобіль Mercedes - Benz SPRINTER 311 CDI, д.н. [NUMBER] , а страховим випадком згідно Договору є дорожньо-транспортна пригода, незаконне заволодіння транспортним засобом та ін. 24.12.2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] , який керував автомобілем Chevrolet Lacetti д.н.з. [NUMBER] та автомобілем Mercedes - Benz Sprinter 311 CDI, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26.04.2022 р. (справа № 752/820/22) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ремонтної калькуляції, майнова шкода, завдана автомобілю Mercedes - Benz Sprinter 311 CDI, д.н.з. [NUMBER] визначена у розмірі 84 965,41 грн. У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 84 965,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням (на основі ремонтної калькуляції №YT-21-4255 від 28.12.2021 року). Цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № AP/0979341. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого становив 130 000,00 грн. На підставі цього Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про відшкодування шкоди у порядку суброгації. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила Позивачу відшкодування у розмірі 44 441,01 грн. Таким чином, невідшкодованими лишилися збитки у розмірі: 84 965,41 грн.-44 441,01 грн. = 40 524,40 грн. Відповідно зі ст. 993 Цивільного Кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2 ст.38 Закону, Страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» виникло право зворотньої вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з [PERSON] 40 524,40 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved