Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради в якому просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] нею було пропущено з поважної причини та визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 1-134, посвідченого 22.01.1998 року Другою Харківською державною нотаріальною конторою, квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Однак, вона вчасно, у встановлений законом 6 місячний строк, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто не прийняла спадщину, так як їй не було відомо про смерть батька. Також вказала, що 28.05.2024 року вона звернулася до нотаріуса с заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті батька, на підставі чого було заведено спадкову справу № 72497571. В подальшому державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2024 року, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину\~ Крім того пояснила, що після звернення до КЗО3 «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» їй було надано відповідь, що труп її батька було знайдено 04.01.2022 року у належній йому квартирі та доставлено до бюро, де 04.01.2022 року було проведено судово-медичну експертизу. Труп батька, як не витребуваний родичами, був похований за рахунок бюджетних коштів 11.02.2022 року. Через початок 24.02.2022 року повномасштабного вторгнення з об?єктивних причин лікарські свідоцтва про смерть не були передані до органу ДРАЦС своєчасно. Після чого вона звернулася до відділу РАЦС та 21.03.2024 року отримала свідоцтво про смерть батька, тобто після спливу 04.07.2022 року граничного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вона не мала можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не мала документа, який підтверджує факт смерті батька, у зв?язку з чим пропустила встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Окрім іншого вказала, що вона важко хворіла та декілька разів перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 13», а тому з об`єктивних причин не мала можливості звернутися до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене,\~позивач [PERSON] була\~вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 18.09.2024 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін. Крім того ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 09.04.2025 року закрито підготовче провадження у\~справі за позовом [PERSON] до\~Харківської міської\~ради про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини, та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] , приймаючи участь дистанційно, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити До судового засідання представник відповідача ХМР не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В наданому до суду відзиві на позов представник відповідача зазначив, що листом Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.03.2024 року № 343/403-24-24-32.28 повідомлено [PERSON] , що перевіркою облікових даних архівного фонду вказаного відділу не виявлено актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , та, що перевірку проведено при повній наявності архіву по первинним та поновленим актовим записам про смерть з 01.01.2017 року по 04.03.2024 року. Крім того за інформацією Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 13.03.2024 № 02-07/10, труп [PERSON] був знайдений 04.01.2022 у кв. [ADDRESS] , який спеціалізованою бригадою КП «Ритуал» Харківської міської ради в стані муміфікації було доставлено до Харківського бюро судово-медичної експертизи. Оскільки труп [PERSON] , не був витребуваний родичами або будь-якими іншими особами, він був похований за рахунок бюджетних коштів 11.02.2022 на Харківському міському кладовищі № 18. Лікарські свідоцтва про смерть всіх осіб, що були поховані за рахунок держави впродовж лютого 2022, у т.ч. лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , для державної реєстрації смерті передані до Першого відділу ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, куди можна звернутися з приводу отримання Свідоцтва про смерть. Так [PERSON] помер [INFO] , про що 15.03.2024 року складено відповідний актовий запис № 49, місце державної реєстрації Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.03.2024 № [NUMBER] (виданого повторно з поновленим записом). В свою чергу постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. від 28.05.2024 № 723/02-31/П, відмовлено [PERSON] , [INFO] , у видачі на її ім?я свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , після батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Також, в матеріалах справи міститься інформація, що відповідно виписок КНП «Міська клінічна лікарня № 13» [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні лише у періоди: з 31.05.2022 по 11.06.2022, з 31.08.2022 по 08.09.2022, з 10.11.2022 по 21.11.2022, 3 14.09.2023 по 26.09.2023, з 24.06.2023 по 04.07.2023. Представник відповідача вказав, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, що свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 21.03.2024 року (з відміткою «запис поновлено») [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце державної реєстрації: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 49 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого міським бюро РАЦС м.Ізюм Харківської області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 21.06.1997 року, актовий запис № 691 (а.с. 5). Відповідно до листа Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.03.2024 року № 343/403-24-24-32.28 позивачу [PERSON] повідомлено про те, що перевіркою облікових даних архівного фонду вказаного відділу не виявлено актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , та, що перевірку проведено при повній наявності архіву по первинним та поновленим актовим записам про смерть з 01.01.2017 року по 04.03.2024 року. Одночасно перевіркою за розширеним пошуком Державного реєстру актів цивільног стану громадян актового запису про смерть не знайдено на [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Також з\~листа Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 13.03.2024 № 02-07/10, позивачу було повідомлено, що труп [PERSON] був знайдений 04.01.2022 у кв. [ADDRESS] , який спеціалізованою бригадою КП «Ритуал» Харківської міської ради в стані муміфікації було доставлено до Харківського бюро судово-медичної експертизи. Оскільки труп [PERSON] , не був витребуваний родичами або будь-якими іншими особами, він був похований за рахунок бюджетних коштів 11.02.2022 на Харківському міському кладовищі № 18. Лікарські свідоцтва про смерть всіх осіб, що були поховані за рахунок держави впродовж лютого 2022, у т.ч. лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , для державної реєстрації смерті передані до Першого відділу ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 10). Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 256П/2024, наданої на виконання ухвали суду, після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини звернулася 28.05.2024 року [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкової І.В. від 28.05.2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , після батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 20). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. ст. 1217, 1218\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивач, як на підставу пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, посилалася на тривалу хворобу та не можливість отримати свідоцтво про смерть батька, у зв`язку із початком військової агресії російської федерації проти України, а також відсутністю даних щодо смерті батька позивача. Крім того судом встановлено, що труп [PERSON] був похований за рахунок бюджетних коштів 11.02.2022 на Харківському міському кладовищі № 18, а лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , з метою державної реєстрації смерті, передані до Першого відділу ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Також зі свідоцтва про смерть [PERSON] , вбачається, що актовий запис про смерть № 49 було складено Першим відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.03.2024 року, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач мала об`єктивні труднощі в отриманні свідоцтва про смерть батька тат відповідно їй не було достеменно відомо про смерть батька У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента\~України від\~24.02.2022\~№ 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. З урахуванням веденого в України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Суд зауважує, що під час розгляду справи встановлено, що спадщина за померлим батьком позивача ніким не прийнята, в матеріалах справи відсутні докази про наявність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, оцінивши надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємецею поважними, а позовні вимоги позивача [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю три місяці з дня набранням рішенням суду законної сили. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved