Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу,\~в обґрунтування\~чого вказала,\~що 10\~липня 2020\~рокузареєструвала\~шлюб з\~відповідачем,\~від якого\~мають неповнолітніх\~дітей,\~однак спільне життя не склалося через через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, байдужість до проблем один одного, втрату почуття любові та поваги, в зв`язку з чим припинили спільне проживання, миритись та поновлювати сімейні відносини не бажає, а тому звертається з даним позовом до суду та просить шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та розірвати шлюб, оскільки сім`я припинила своє існування, з відповідачем разом не проживають близько пів року, примирення не можливе, оскільки відповідач неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно неї, за що притягувався до відповідальності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на веб-сайті Судової влади України, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності та відзиву на позов не подав. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши думку позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 10 липня 2020 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Бердянському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Піденно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), про що було складено актовий запис № 189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Таким чином, спір про право на розірвання шлюбу виник з огляду на наявність у сторін неповнолітніх дітей та відповідно неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, байдужість до проблем один одного, втрату почуття любові та поваги, вчинення відповідачем домашнього насильства відносно позивачки. Подружжя припинило фактичні шлюбні відносини, спільно не проживають приблизно 6 місяців, шлюб розпався остаточно, позивачка миритись та поновлювати сімейні стосунки не бажає. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні стосунки припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу не надав, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивачки до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За правилами ч. 2\~ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання\~судових витрат,\~оскільки позов\~задоволено в\~повному обсязі,\~з урахуванням\~положень ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивачки [PERSON] \~слід стягнути\~судові витрати\~у вигляді\~судового збору\~за подання\~позовної заяви\~в розмірі\~1211,20грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved