Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

07.11.2023 року представник позивачки звернувся до суду з позовом про встановлення факту батьківства, в якому просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] на околиці с. Площанка Сватівського району Луганської області при виконанні бойового наказу як старший стрілець оператор механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , є батьком малолітніх дітей позивачки: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] ; зобовязати виконавчий комітет Чернеччинської сільської ради внести зміни до актового запису про народження дітей, зазначивши у відомостях про батька [PERSON] та змінивши прізвища дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Біологічним батьком дітей є [PERSON] , [INFO] , з яким позивачка проживала разом однією сім`єю, вони вели з ним спільне господарство та здійснювали усі права та обов`язки подружжя. Оскільки на момент народження дітей позивачка та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей були зазначені за вказівкою матері. [INFO] [PERSON] , який був мобілізований на військову службу, загинув на околиці с. Площанка Сватівського району Луганської області. Відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю загиблого [PERSON] , після загибелі сина перебуває у тяжкій депресії, не бажає визнавати [PERSON] та [PERSON] своїми онуками, заперечує щодо встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] за життя визнавав [PERSON] та [PERSON] своїми дітьми. Встановлення факту батьківства є необхідним для оформлення пенсії для дітей та отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сімям під час дії воєнного стану». Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Собина П.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Білера П.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що [PERSON] не визнає позов, так як не вважає цих дітей своїми онуками. Крім того, [PERSON] не є належним відповідачем по справі, так як від неї ніяким чином не залежали висновки проведеної по справі експертизи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить судове засідання проводити без участі представника Чернеччинської сільської ради, за результатами розгляду справи просить притяти рішення у відповідності до обґрунтованості заявлених позовних вимог та доведеності підстав позову доказами. Представник відповідача - Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Чернеччина Охтирського району Сумської області народився [PERSON] , про що 08.12.2010 виконкомом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області складено відповідний актовий запис № 24, матір`ю якого записана [PERSON] , а відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України зі слів матері: [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.12.2010 р. серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 30.05.2025 р. р. №00051525580 (а.с.15, 203). [INFO] в с. Чернеччина Охтирського району Сумської області народилася [PERSON] , про що 20.03.2020 виконкомом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області складено відповідний актовий запис № 06, матір`ю якої записана [PERSON] , а відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України зі слів матері: [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.03.2013 р. серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 30.05.2025 р. р. №00051524565 (а.с.16, 204). Відповідно до свідоцтва про смерть від 17.10.2023 р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 14). Сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 09.10.2023 р. №5323 про загибель цивільного чоловіка, старшого солдата [PERSON] , 1970 р.н., було направлене [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Зі змісту сповіщення вбачається, що [PERSON] загинув [INFO] на околиці с. Площанка Сватівського району Луганської області від смертельного поранення внаслідок мінометного обстрілу. Загибель пов`язана з захистом Батьківщини (а.с. 12). Згідно довідки паро причину смерті та лікарського свідоцтва про смерть № 6679 від 11.10.2023 р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті - вибухова травма внаслідок військових дій ( а.с. 12-13). Згідно довідки Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 687 від 17.10.2023 р. церемонію поховання [PERSON] , який помер [INFO] , провела його співмешканка [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України). Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22). Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18). У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти», заява № 62257/15, зазначено, що наразі ДНК-тест - це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства. Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Національні органи влади, дозволяючи або відхиляючи позов про встановлення батьківства, користуються дискреційними повноваженнями, спрямованими на захист найкращих інтересів дитини та збалансування інтересів як дитини, так і передбачуваного біологічного батька, що не суперечить гарантіям, які містяться у статті 8 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Krisztian Barnabas Toth v. Hungary», № 48494/06, 12 лютого 2013 року, § 33). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] стверджувала про батьківство [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , щодо народжених нею дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Факт батьківства [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, які є належними, логічними і послідовними, а саме: Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/11-25/14641-БД від 18 квітня 2022 року, складеним судовим експертом Київського НДЕКЦ МВС України Іващенко О. на підставі ухвали суду від 18.02.2025 року, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події становить 99,99999999%; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події становить 99,99999999% (а.с. 164-180). Фотознімками, наданими позивачкою, на яких [PERSON] зображений разом із дітьми (а.с. 10-11). Показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] . 16 років аж до дня загибелі [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] . В них народилося двох дітей [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] визнав цих дітей своїми, виховував їх, діти також його любили, називали батьком. Свідок [PERSON] також пояснила, що [PERSON] привозив та забирав з пологового будинку [PERSON] , коли вона народила дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачкою було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що [PERSON] є батьком народжених нею дітей, а саме: надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дітей від померлого шляхом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/11-25/14641-БД від 18 квітня 2022 року у сукупності із іншими доказами в справі підтверджують як сам факт батьківства [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , так і ту обставину, що за життя сам [PERSON] визнавав себе їх батьком, виконував батьківські обов`язки, піклувався про них, брав активну участь у їх вихованні, фінансово утримував. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту батьківства є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню, так як це відповідає найкращим інтересам дітей, які мають право знати своє походження та своїх батьків. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно зі ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. В зв`язку з наведеним наявні підстави і для внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог, пред`явлених до виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд зазначає наступне. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 31 серпня 2022 року в справі № 521/6739/11 (провадження № 61-12575св21) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що позивач у позові не вказав і до позовної заяви не додав жодного доказу, з якого би слідувало, що виконавчий комітет Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області та Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції порушують, не визнають або оспорюють права позивача, суд дійшов висновку, що виконавчий комітет Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області та Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є неналежними відповідачами у даній справі. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі 26387,57 грн. (сплачений судовий збір у розмірі 3435,52 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 22952,05 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved