Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь одноразові додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 44\~573 грн. 10 коп.; стягнути з [PERSON] на її користь щомісячні додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 4\~457 грн. 31 коп. Ухвалою суду від 25 березня 2025 року за заявою [PERSON] позовну заяву до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, - залишено без розгляду у частині щомісячного стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину у розмірі 4\~457 грн. 31 коп. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, стягнувши з [PERSON] на її користь одноразові додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 44\~573 грн. 10 коп. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Зауважив, що у шлюбі з позивачем народилися двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає разом з ним та повністю перебуває на його утриманні. Крім того, має на утриманні непрацездатних батьків. Акцентував увагу суду, що [PERSON] самостійно, без його поради та згоди, прийняла рішення про навчання [PERSON] , [INFO] за кордоном. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] сімейно-шлюбні відносини не підтримують, шлюб між ними розірвано. Відповідно до Судового наказу №175/4154/21 від 01 листопада 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду 11 жовтня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Як зазначила\~позивачка в\~своєму позові,\~вона неодноразово\~зверталася до\~відповідача з\~проханням допомогти\~у додаткових\~витратах на\~утримання дітей,\~оскільки старша\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] \~навчається у\~«Непублічній Бурсі»\~місто Кельце,\~Польща.\~Донька навчається\~безкоштовно,\~однак необхідно\~сплачувати за\~проживання в\~розмірі 438\~злотих (4550,82\~грн.)\~на місяць\~та плата\~за обов`язкове\~повне харчування\~в розміру\~20\~злотих (207,8\~+\~21\~(діб\~на місяць)-\~4363,8\~грн.\~на місяць)\~на добу\~(за\~винятком суботи\~та неділі)\~загальні витрати\~на місяць\~8\~914,62\~грн.\~Вказані витрати\~не враховують\~харчування у\~вихідні дні,\~придбання одягу,\~навчальної літератури,\~медикаменти ті\~інші речі\~першої необхідності. Враховуючи вищевикладене, та понесені нею щомісячні витрати починаючи з листопада 2023 року вважає за необхідне стягнути з відповідача за минулий час 50-% понесених витрат, а саме одноразово 8914,62 грн (на місяць) + 10 місяців (листопад 2024 р., грудень 2024р., січень- серпень 2024 р.)= 89 146,2/50% = 44 573,1 грн. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року №6-20478св09. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв`язку із навчанням за кордоном. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Встановлено, що на даний час [PERSON] працює, має мінливий дохід. Також на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, разом з [PERSON] проживає спільний з [PERSON] неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Даний висновок узгоджується й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 185 СК України, стягуються додаткові витрати на дитину, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат, з підтвердженням належними, допустимими та достатніми доказами у справі як сам факт понесення таких витрат, так і ту обставину, що такі витрати входять до складу саме додаткових витрат, а не аліментів. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, вони є індивідуальними у кожному випадку. Така правова позиція висвітлена Верховним Судом України у постанові від 13.09.2017 року по справі №6-1489цс/17. Відповідно до змісту позовних вимог, предметом спору є обраховані позивачкою додаткові витрати на дитину виключно за проживання та плати за обов`язкове повне харчування за минулий час 10 місяців (листопад 2024 р., грудень 2024р., січень- серпень 2024 р.), з яких 50 відсотків у розмірі 44 573,1 грн. позивачка просить стягнути з відповідача. На підтвердження таких витрат позивачкою надано копію Договору про надання послуг на проживання у « [PERSON] ». Під час розгляду справи відповідач не визнав позовну вимогу про стягнення додаткових витрат, понесених на дитину, оскільки такі витрати з ним не були погоджені. Допомогу на навчання доньки надає по мірі можливості. За змістом ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та крім цього, саме батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти і повинні готувати її до самостійного життя. На переконання суду, понесені позивачкою витрати виключно за проживання\~та плати\~за обов`язкове\~повне харчування\~за минулий\~час дитини не можуть вважатись додатковими, оскільки по факту пов`язані з виконанням батьківського обов`язку щодо забезпечення освіти та харчування дитини, а тому, такі витрати не можуть вважатись додатковими. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не додано доказів спати щомісячних витрат починаючи з листопада 2023 року. За положенням ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення одноразових додаткових витрат\~на утримання\~неповнолітньої дитини у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю належними та допустимими доказами. Судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed