Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що внаслідок нападу собаки власником якої є [PERSON] , їй було завдано тілесні ушкодження. Також, позивачка зазначила, що у зв`язку із даною подією їй довелося витрачати грошові кошти на лікування. Постановою Барвінківського районного суду Харківської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП. У підсумку, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь завдані матеріальні збитки в сумі 2437 гривень 10 копійок та компенсації завданої моральної шкоди в сумі 3 000 гривень. Ухвалою від 19.05.2025 провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Постановою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 611/254/25 встановлено, що 03 березня 2025 року близько 07:30 по вул. Шевченка в м. Барвінкове Харківської області [PERSON] порушив правила утримання собаки породи «Алабай», внаслідок чого собака вкусила потерпілу [PERSON] , завдавши шкоди її здоров`ю. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.\~154\~КУпАП (а.с. 12-13). Нормою частини 6\~статті 82 ЦПК України\~передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Переліку небезпечних порід собак затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1164, належну відповідачу собаку породи вівчарка середньоазіатська (алабай, вовкодав середньоазіатський), віднесено до небезпечних порід собак. Згідно із частиною першою\~статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Норма частини першої\~статті 1187 ЦК України\~передбачає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з утриманням службових собак та собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2\~ст. 1187 ЦК України). Як наслідок, у зв`язку із встановленими судом у справі про адміністративне правопорушення № 611/359/25 обставинами завдання шкоди здоров`ю позивачки собакою відповідача, на підставі наведених норм\~статті 1187 ЦК України\~у відповідача виник обов`язок відшкодувати потерпілій шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки (собакою), оскільки відповідач є особою, яка на відповідній правовій підставі (інше речове право) володіє собакою небезпечної породи, утримання якої створює підвищену небезпеку. Зокрема, із доданої до позову копії амбулаторної картки від 04.03.2025 року Комунального некомерційного підприємства «Барвінківська центральна міська лікарня» вбачається, що позивачка зверталась і отримала медичну допомогу у зв`язку із укусом собаки (а.с. 14, 15). На підтвердження своїх вимог відносно відшкодування матеріальної шкоди, позивачкою надано суду товарні чеки на оплату послуг таксі та фіскальних чеків з придбання медикаментів і лікарських засобів (а.с. 8, 9, 10). Перевіряючи доводи сторін відносно витрат позивачки на лікування й придбання медичних препаратів, суд вважає обґрунтованими витрати позивачки на медичні засоби які мають лікувальні властивості. Отже, аналізуючи викладені обставини щодо придбання позивачкою медичних препаратів з метою покращення свого здоров`я після нападу собаки, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки в частині стягнення матеріальних збитків в загальному розмірі 2437 гривень 10 копійок. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Норма частини першої\~статті 23 ЦК України\~передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із частиною першою\~статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки судом встановлено факт порушення прав позивачки внаслідок завдання їй шкоди джерелом підвищеної небезпеки (собакою), суд приходить до висновку, що позивачці також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях яких зазнала позивачка у зв`язку із нападом собаки небезпечної породи та ушкодженням її здоров`я. При цьому, суд враховує, що внаслідок небезпечних дій собаки яку утримує відповідач, позивачка була змушена вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків ушкодження її здоров`я, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивачки та потребувало додаткових зусиль з її боку. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка утримує собаку небезпечної породи як джерело підвищеної небезпеки, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє повністю і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 гривень. Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у встановленому судом обсязі завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч.1 ст.\~142\~ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Іншу частину сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідачки на користь позивача, що становить 605,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved