Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою до заінтересованої особи про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки. На підставу\~своїх вимог\~спирається на\~те,\~що 27.04.2007 між заявником, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка, а саме: « [PERSON] ». Від шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.08.2010), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.06.2013). Крім того, у дружини заявника, [PERSON] , від попереднього шлюбу із [PERSON] , який був розірваний 09.10.2006 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.10.2006) наявна дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 18.10.2018 справа №415/5617/18 [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатною та призначено над нею опікуна [PERSON] . Підставою прийняття вказаного рішення було те, що, зокрема, [PERSON] , [INFO] , страждає на психічне захворювання: легка розумова відсталість, дебільність помірно вираженого ступеню, синдром емоційно-вольової нестабільності, у зв`язку з цим не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №174 від 20.09.2018. В подальшому рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20.12.2020 справа № 415/6423/20 продовжено на два роки дію рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18.10.2018 по справі №415/5617/18 про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном. У зв`язку із повномасштабним вторгненням окупаційних військ російської федерації та введенням в державі воєнного стану, у них не було можливості звернутися до суду та продовжити дію рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18.10.2018 справа №415/5617/18. Оскільки на даний час стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , не покращився та вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними виникла необхідність у зверненні до суду із вказаною заявою. Стан психічного розладу [PERSON] , [INFO] , підтверджується: -виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №137 КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради від 17.01.2024 №356/02; -висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за громадянином з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу №119 від 21.03.2024; -довідкою Спеціалізованої психіатричної МСЕК м. Черкаси до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №426770 від 08.03.2024. Також необхідно зазначити, що на даний час, вони проживають всією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто відповідно до положень сімейного кодексу України, заявник [PERSON] та [PERSON] є членами сім`ї. Відповідно до положень ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально- профілактичними закладами. Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 55 Цивільного кодексу України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до вимог частини 4 статті 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Вимоги, яким повинен відповідати опікун, визначені статях 63, 67 Цивільного кодексу України. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Пунктом 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Відповідно до п.3.2 Правил, опікунами не можуть бути особи, які: не досягай 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Відповідно до ч. 5 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 9 і 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги. Рішення суду про доручення призначити адвоката негайно, але не пізніше двох робочих днів, надсилається відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правничої допомоги, для виконання. Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами мають такі категорії фізичних осіб, зокрема: особи, стосовно яких суд розглядає справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною. Підставою для звернення до суду із заявою про призначення саме заявника - [PERSON] , опікуном [PERSON] стало, зокрема, обопільне рішення із [PERSON] , оскільки, окрім щоденних питань які нею вирішуються під час життєдіяльності їхньої сім`ї, вона здійснює щоденний догляд за їхніми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Крім того, заявник [PERSON] , відповідно висновку КНП «ЦПМСД №1» Краматорської міської ради про стан здоров`я громадянина, який бажає встановити опіку (піклування) №25-18/1138 від 20.08.2024 - може бути опікуном; його дохід за період з 01.01.2024 по 31.07.2024, відповідно довідки про доходи № 1319 9932 1332 1361, складає 101 021,79 грн.; відповідно витягу з ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» ФОВМ-ОО1881452 не судимий. Враховуючи вищезазначене заявник вимушений звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки. Представник заявника підтримав позов. Заінтересована особа [PERSON] просила задоволити вимоги заявника. Представник заінтересованої особи: Органи опіки та піклування виконавчого комітету Маньківської селищної ради в судовому засіданні проти визнання [PERSON] недієздатною особою не заперечував, та заперечував проти призначення заявника її опікуном, про що надав відповідне рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради № 107-25 від 29.05.2025р. Суд, вивчивши матеріали справи вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 39 ЦК України заяву задовольнити в частині визнання фізичної особи недієздатною, виходячи із того, що дійсно [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~жителька [ADDRESS] , відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 125 від 28.02.2025 року,\~з дитинства\~відмічаються прояви\~хронічного стійкого\~психічного розладу\~у формі\~помірної розумової\~відсталості з\~вираженими емоційно-вольовими\~розладами гальмівного\~типу (Б-\~71.1\~за міжнародною\~класифікацією хвороб\~10-го\~перегляду)\~-\~через що\~на теперішній\~час вона\~не здатна\~усвідомлювати значення\~своїх дій\~і керувати\~ними, що дає всі підстави суду для визнання [PERSON] , недієздатною. Положеннями ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до положень ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно зі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно вимог ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 (далі - Правила опіки і піклування) та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затверджених постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. № 866. У п. 3.3. вищевказаних Правил, визначений перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, це зокрема: - довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); - довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; - акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; - довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки. Аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить, що при вирішенні судом питання про можливість призначення конкретної фізичної особи опікуном, необхідним є дослідження обставин, які свідчать про відповідність потенційного опікуна вимогам закону, можливість виконання ним обов`язків опікуна, а також відсутність обставин, які перешкоджають здійсненню такою особою обов`язків опікуна. Виявлення та оцінка таких обставин покладається на орган опіки та піклування, а суд здійснює контрольну функцію за висновком органу опіки та піклування щодо можливості призначення конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною особою. Саме тому законом визначена обов`язкова вимога щодо наявності подання органу опіки та піклування про призначення фізичної особи опікуном, яке складається за наслідком розгляду відповідного питання спеціальною комісією органу опіки та піклування, а на суд покладений обов`язок дослідження такого подання та його оцінка з урахуванням обставин справи. Отже, виходячи з аналізу положень ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2020р. у справі № 736/1508/17, від 23.11.2021р. у справі № 751/9572/19, від 30.06.2022р. у справі №552/3443/20. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Всупереч вищевикладених положень процесуального законодавства заявником не надано суду подання органу опіки та піклування за місцем його проживання щодо можливості виконувати обов`язки опікуна, довідки про стан здоров`я заявника тощо. За таких обставин суд позбавлений можливості повноцінно оцінити здатність заявника здійснювати обов`язки опікуна та відповідність заявника вимогам, що висуваються законом до опікуна. Таким чином, вимоги заявника про призначення його опікуном над матір`ю є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. За змістом статей 65, 66 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. В даному випадку суду не надано подання органу опіки та піклування про призначення конкретної фізичної особи опікуном [PERSON] , натомість надано суду копію рішення від 29.05.2025р. № 107-25, яким визнано не доцільним призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , а відтак до призначення їй опікуна у встановленому законом порядку, функції з опіки над такою особою слід покласти на орган опіки та піклування при виконавчому комітетові Маньківської селищної ради. Відповідно до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. В зв`язку із даним положенням, суд визначає строк дії рішення про визнання фізичної особи\~ [PERSON] , [INFO] , яка мешкає [ADDRESS] , недієздатною у виді двох років з дня набуття рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог заявника. В силу ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. За правилами ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed