Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

У лютому 2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Полуніна Катерина Анатоліївна звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] , [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] \~ з 22.07.2005 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 652. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки. З огляду на відсутність взаємної згоди, діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, враховуючи, що збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач вважає, що відсутні підстави зберігати такий шлюб і його необхідно розірвати. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 22 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 652 (а.с. 1-4). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 (а.с. 19) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 8 ст. 187 ЦПК України). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1126395 від 18.02.2025, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді щодо визначення підсудності, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 18.06.2011 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). З огляду на\~ викладене, вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.\~ Ухвалою судді від 18 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін на 14 березня 2025 року (а.с. 25-26). 13 березня 2025 року за вх. № 13496 представник відповідача [PERSON] , адвокат Козачков Віталій Леонідович через систему «Електронний суд» надіслав відзив на позовну заяву, обґрунтувавши наступним, що [PERSON] категорично не погоджується з позовними вимогами та вважає їх надуманими, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, в зв`язку з чим вважає за необхідне подати даний відзив на позовну заяву. Як стверджує позивач, єдиною підставою розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між позивачем та відповідачем. При цьому, дане твердження не відповідає дійсності. Більше того, під час спілкувань між позивачем та відповідачем, [PERSON] так і не змогла пояснити чоловікові дійсну причину подачі даного позову. Звертають увагу суду, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2005 року, тобто 22 липня 2025 року позивач та відповідач святкуватимуть порцелянове весілля (20 років шлюбу). Разом з тим, [PERSON] вважає що подача даної позовної заяви є нічим іншим, як наслідком «кризи середнього віку». Дійсних підстав для розірвання шлюбу не існує, в сім`ї панує любов і повага чоловіка та дружини, любов батьків до дітей, справедливий розподіл прав та обов`язків між чоловіком та дружиною з урахуванням інтересів кожного, забезпечені належні умови проживання, та матеріальний достаток, наявні спільні погляди на життя, тощо. Таким чином, на думку відповідача, сторони мають вжити всіх належних заходів, задля збереження сім`ї та підтримання в майбутньому шлюбних відносин. А тому просив поновити [PERSON] строк на подачу відзиву на позовну заяву, так як з урахуванням деяких факторів (ракетних ударів, оголошення сигналу «Повітряна тривога» внаслідок дій ворожої авіації, ракетних носіїв та запуск дронів-камікадзе), які значно перешкоджають провадженню діяльності підприємств, установ, організацій, та які на думку відповідача є поважними причинами пропуску встановленого судом строку для подачі відзиву на позовну заяву, відповідачу не видалося можливим своєчасно подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 29-32). Ухвалою суду від 14 березня 2025 року провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] розірвання шлюбу було зупинено, за клопотанням відповідача [PERSON] надано сторонам строк для примирення. Розгляд справи призначено о 09 годині 00 хвилин 13 червня 2025 року (а.с. 61-62). Ухвалою суду від 13 червня 2025 року було відновлено провадження по справі за позовною заявою\~ [PERSON] до [PERSON] розірвання шлюбу (а.с. 65). Сторони по справі в судове засідання 13.06.2025 не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать Довідки про доставку електронного документу (а.с. 63, 64). З вказаних Довідок про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ухвала від 14.03.2025» доставлено до електронного кабінету 16.03.2025 відповідальним працівником. Відповідно, ухвалою від 14.03.2025 провадження у справі було зупинено, надано сторонам строк для примирення на три місяці, тобто до 13 червня 2025 року. Окрім цього, в зазначеній ухвалі вказано, що після спливу строку, який надавався для примирення та відновлення провадження по справі, розгляд відбудеться 13 червня 2025 року. Так, ухвали були доставлені до електронних кабінетів представників сторін по справі. Позивач [PERSON] , та представник позивача, адвокат Полуніна Катерина Анатоліївна, яка діє на підставі ордеру, серія СА № 1105006 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 16-17) в судове засідання не з`явились, представник позивача надіслала через систему «Електронний суд» заяву, отримана та зареєстрована канцелярією суду 14.03.2025 за вх. № 13526, в якій\~ просила суд\~ розглянути позовну заяву [PERSON] до [PERSON] по справі №357/2189/25 за їхньої відсутності. Розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 652\~ (а.с. 55-56). Відповідач [PERSON] та представник відповідача, адвокат Козачков Віталій Леонідович, який діє на підставі ордеру, серія АІ № 1835934 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 33-34) в судове засідання не з`явились, представник відповідача надав заяву, отримана та зареєстрована канцелярією суду 13.06.2025 за вх. № 33281, в якій просив суд судове засідання проводити без участі відповідача та його представника. Клопотання про визнання явки позивача обов`язковою від 13.03.2025 та заяву про врегулювання спору за участі судді від 13.03.2025\~ просили залишити без розгляду. Щодо задоволення позову заперечують з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просили відмовити у задоволення позовних вимог (а.с. 66). Інших заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). В свою чергу, учасники справи скористувались вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування\~\~ судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК Україниздійснюючиправосуддя, суд захищає права, свободи та інтересифізичнихосіб, права та інтересиюридичнихосіб, державні та суспільніінтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 22 липня 2005 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що 22 числа липня місяця 2002 року складено відповідний актовий запис № 652, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого повторно 24 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 6). З матеріалів справи убачається, що подружжя від даного шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 7) та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 8). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та відсутні підстави зберігати шлюб. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, яка надає кожному з членів подружжя право розірвати шлюб незалежно від вирішення питання про поділ майна, визначення місця проживання дітей, розподіл спільного майна та інших питань. Зміст зазначеної норми гарантує право розірвати шлюб і позбавляє учасників подружжя самостійно визначати зміст, об`єм цього права та його наявність взагалі. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 1 статті 110 СК України (зі змінами від 20.11.2024 № 4073-ІХ ЗУ) передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Так, за клопотанням представника відповідача [PERSON] , адвоката Козачкова В.Л. (а.с. 45-47), ухвалою суду від 14 березня 2025 року надано сторонам строк для примирення строком на три місяці, тобто до 13 червня 2025 року (а.с. 61-62). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком». Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17). Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбудеться і хоча б один з них наполягатиме на припиненні шлюбу, суд повинен вирішити справу по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки спільне життя у сторін по справі не склалося, відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін, про що зазначала позивач звертаючись до суду з даним позовом, а примирення між сторонами не відбулося, судом надавався такий строк в три місці, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати, так якпримушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини (позивача) на свободу та особисту недоторканість. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ позивача\~ (дружини) по справі. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з даним позовом, позивач сплатила судові витрати в розмірі 1 211,20\~ грн, понесення яких документально підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією про сплату від 17.02.2025 (а.с. 5). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 1 211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved