Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

У березні 2025 року заявник [PERSON] (надалі по тексту - заявник, [PERSON] ) звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні. В обгрунтування заявлених вимог заявник вказував що є рідним братом [PERSON] , [INFO] . [PERSON] поїхав у м. Лозова Харківської та 22 березня 2022 року вже офіційно став до лав ТРО. В цей час, стан здоров`я матері братів [PERSON] , погіршився і [PERSON] , перебуваючи у ТРО в м. Лозова, відправив [PERSON] в евакуацію до міста Києва, діагноз мами (матері братів [PERSON] ) виявився невиліковним, бажанням матері було померти удома, а тому [PERSON] знайшовши і важке озброєння (2 трофейні танкові кулемети) приїхав в м. Лозова Харківської області із матір`ю. Матір братів [PERSON] померла [INFO] , заявник [PERSON] , ще місяць був поруч з братом [PERSON] в м. Лозова Харківської області, всіляко допомагаючи рідному місту. 29 травня 2022 року [PERSON] повернувся у м. Київ та продовжив свою діяльність і в волонтерському напрямку, і військовому. У кінці 2022 року та на початку 2023 року стан здоров`я [PERSON] настільки погіршився, що він не міг стати на ноги та вимушений був звернутися по термінову медичну допомогу, пройти ретельне обстеження, внаслідок чого 15 лютого 2023 року йому було зроблено термінову операцію на ногах. [PERSON] у період перебування на лікуванні у лікарнях, проживання на орендованих квартирах та хостелах у м. Києві, не працював, не мав доходів, а тому матеріально йому допомагав рідний брат [PERSON] , шляхом перерахування коштів на банківську картку померлої матері [PERSON] , яка перебувала у постійному користуванні [PERSON] , та яка досі перебуває у нього та у його користуванні. Внаслідок вказаних захворювань, на підставі висновку медико-соціальною експертною комісією [PERSON] , [INFO] , з 25.05.2023 року встановлена ІІІ група інвалідності строком до 01 червня 2024 року. В цей же час [PERSON] продовжував утримувати [PERSON] , допомагаючи йому грошовими коштами на життя та медичне забезпечення, шляхом перерахування коштів брату на банківську картку померлої матері [PERSON] , яка перебувала у постійному користуванні [PERSON] , а також шляхом перерахування коштів брату через сестру [PERSON] , своїх друзів та знайомих. Перерахування коштів на утримання брата здійснювалося [PERSON] з особистої банківської карти на банківську карту, відкриту на ім`я матері братів [PERSON] , яка перебувала та перебуває у особистому користуванні [PERSON] по теперішній час, оскільки його банківські рахунки були заблоковані органами державної виконавчої служби через наявність відкритих виконавчих проваджень, що підтверджується виписками з банківських рахунків [PERSON] та [PERSON] , а також довідкою АТ «Ощадбанк» та Інформацією з Єдиного реєстру боржників. Надійшло сповіщення сім`ї від 02.07.2023 про те, що кулеметник 1-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] внаслідок обстрілу з СПРГ з боку збройних сил російської федерації отримав поранення несумісні із життям в районі с. Новосілка Волноваського району Донецької області, та помер. 04 липня 2023 року, [PERSON] було поховано на кладовищі у м. Лозова Харківської області. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , [INFO] , є його рідний брат [PERSON] . Після втрати брата, який фактично утримував [PERSON] у зв`язку із погіршення його стану здоров`я у 2022 та 2023 роках, [PERSON] фактично втратив сенс життя та засоби до існування, які йому постійно надавав загиблий рідний брат [PERSON] . Встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні свого брата [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання обв`язків військової служби, необхідно [PERSON] щоб реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою суду від 25.03.2025 витребувано від Міністерства соціальної політики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно [PERSON] , [INFO] 03.04.2025 з Міністерства соціальної політики на виконання вимог ухвали суду від 25.03.2025 надійшла інформація щодо внутрішньо переміщених осіб стосовно [PERSON] , [INFO] , згідно якої, останній фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 04.02.2025. Ухвалою суду від 03.04.2025 відкрито провадження провадження у справі в порядку окремого провадження та одночасно витребувано у приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади Марини Володимирівни, належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №173/2023 відкритої щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] . 02.05.2025 від приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади Марини Володимирівни на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2025 надійшла копія спадкової справи №173/2023 відкритої щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] . 17.04.2025 від заінтересованої особи [INFO] надійшли пояснення, у яких зазначають, що пунктом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі : загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Процедура призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. 21.05.2025 від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення, у яких зазначають, що що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту проживання та перебування на утриманні. Заявник не надав до суду документи про те, що заявник намагався вирішити дану справу в позасудовому порядку звернувшись до відповідних органів, і йому відмовили у встановленні статусу утриманця. Факт перебування фізичної особи на утриманні, особа може вирішити у декілька способів: по-перше, особа має право звернутися до органу місцевого самоврядування (виконавчі органи сільських, селищних, міських рад або Центр надання адміністративних послуг відповідно до місця проживання), за отриманням довідки про підтвердження факту перебування особи на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім`ї. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування». Заявник не скористався своїм правом встановити факт перебування на утриманні у відповідних повноважних органах і організаціях. У заявника взагалі відсутні зазначені документи, які б свідчили про перебування на утриманні у померлого. Заявник не надає до заяви жодного доказу на підтвердження факту його утримання братом протягом всього його життя (оскільки період її утримання в заяві не зазначено: до дня смерті), отримання будь якої матеріальної чи іншої допомоги. На момент смерті брата заявник досяг повноліття, можливо має свою сім`ю. І не є членом сім`ї загиблого за Сімейним кодексом України. Заявник доказів не перебування у шлюбі не надає, як його так і військовослужбовця. Як зазначено в заяві, військовослужбовець проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] з 22 березня 2022 року, в [ADDRESS] . В зв`язку з чим, повідомляємо суд, під час проходження особою військової служби, військовослужбовець перебуває в місці дислокації військової частини, в тому числі виконання поставлених наказів та завдань. Проживає разом з особовим складом військової частини. В матеріалах справи відсутня інформація щодо місця дислокації військової частини, в якій проходив службу військовослужбовець, в зв`язку з чим неможливо встановити місцем проходження служби військовослужбовця. Але, як зазначає заявник військовослужбовець проходив службу в ТРО в м. Лугова Харківської області, а сам він проживав в м. Києві. Тобто, місце проживання заявника та військовослужбовця було в різних регіонах України, тому спільне їх проживання було неможливим. Заявник в заяві зазначає, що проживав з померлим разом, але докази на підтвердження цього не надає. На підставі наведеного просили відмовити у задоволенні завявлених вимог. Ухвалою суду від 22.05.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено письмові пояснення заінтересованих осіб до матеріалів справи. У судовому засіданні 22.05.2025 представник заявника заявив клопотання про допит свідка. Ухвалою суду від 22.05.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні заяви про допит свідка. У судовому засіданні 22.05.2025 представником заявника подано нотаріально посвідчену заяву від особи, який є товаришем загиблого та повідомляє про те, що заявник був певний час на утриманні загиблого брата. Ухвалою суду від 22.05.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, повернуто вказану заяву представнику заявника без розгляду, оскільки письмовий доказ не було направлено іншим учасникам справи, відповідно ч. 9 ст. 83 ЦПК України. У письмових пояснення до заяви представник заінтересованої особи Міністерства оборони заявила клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 22.05.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. У судовому засіданні 22.05.2025 заявник виступив зі вступною промовою, повідомив, що залишився сам, батьки померли, загинув брат. З травня 2022 року погіршилося здоров`я і його почав утримувати брат, на картку померлої матері відправляв кошти, інших доходів не мав та не має по сьогодні. 09.06.2025 від представника заявника надійшла відповідь на відзив, у яких зазначає, що сторона заявника з доводами сторони заінтересованої особи 3 Міністерства оборони України, викладеними у поясненнях, не згодна, наголошує на їх необґрунтованості та вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам, виходячи з наступного. Підставою для звернення [PERSON] із цією заявою до суду є необхідність встановлення факту його перебування на утриманні [PERSON] , який загинув [INFO] , оскільки це необхідно для реалізації [PERSON] права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі по тексту - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. За обставин цієї справи не встановлено наявності спору про право між заявником [PERSON] , та особами, які відповідно до Закону № 2011-ХІІ мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця [PERSON] . Про спільне проживання, хоч і без реєстрації, свідчать: акт обстеження на предмет проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (є в тому числі власністю [PERSON] ); виписка 4979/1 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , де зазначена адреса проживання: [ADDRESS] . Додатково зазначає, що про обставини того, що [PERSON] перебував на повному утриманні та одержував від загиблого [PERSON] допомогу, яка була для [PERSON] постійним і основним джерелом засобів до існування, свідчить те, що всі банківські рахунки [PERSON] були заблоковані в межах виконавчих проваджень, відкритих державними виконавчими службами на підставі судових рішень та актів індивідуальної дії, а також банківськими роздруківками, з яких вбачається, що [PERSON] постійно зі своєї банківської карти на банківську карту, що перебувала та перебуває у користуванні [PERSON] , відкриту на ім`я матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відправляв кошти на утримання [PERSON] та оплату його лікування, у тому числі через картку сестри [PERSON] . Ухвалою суду від 10.06.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив до матеріалів справи. У судовому засіданні 10.06.2025 представник заявника виступив зі вступною промовою, зазначив, що з середини 2022 року стан здоров`я заявника почав погіршуватися, були необхідні ліки, операційне втручання, лікування та інше. В цей час заявник перебував на утриманні загиблого брата. Він відправляв йому кошти на банківську картку померлої матері. У зв`язку з хворобами заявнику встановлено групу інвалідності. Фактично усі кошти, які [PERSON] отримував від брата використовувалися на його утримання. Просив заяву задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства борони України - Завальнюк Ж. В. виступила зі вступною промовою, вказала, що до заяви не було надано достатньої кількості доказів, фактичного перебування на утриманні заявника у свого брата. Доказів на звернення заявника до органів, які уповноважені на такі дії немає. Для набуття статусу утриманця необхідно бути на повному утриманні загиблого та мають бути докази того, що заявник та військовослужбовець проживали однією сім`єю. Щодо статусу члена сім`ї військового в матеріалах справи відсутні докази, що вони проживали за однією адресою. Просила відмовити у задоволенні заяви. 13.06.2025 від заявника надійшло закрите звернення (додаткові пояснення). Ухвалою суду від 13.06.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, залишено без розгляду та повернуто звернення (додаткові пояснення) заявнику, оскільки пропущено стадію для подачі документів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 02.07.2023 [INFO] надіслано [PERSON] сповіщення сім`ї про те, що брат, кулеметник 1-го стрілецького відділення, 3-го стрілецького взводу, 2 стрілецької роти, військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] внаслідок обстрілу з СПРГ з боку збройних сил російської федерації отримав поранення несумісні із життям в районі с. Новосілка Волноваського району Донецької області, згідно «Сповіщення № 18» в/ч [NUMBER] від 01 липня 2023 вих № 403к (а. с. 34, том 1). Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 747 від 02.07.2023 [PERSON] , [INFO] , [INFO] отримав поранення від яких помер під час бойових дій с. Новосілка Донецька область (а. с. 33, том 1). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 37 років, про що 05.07.2023 складено відповідний актовий запис № 819, Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківьскої області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 36, том 1). На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] «Про призначення службового розслідування» № 969-П від 30.06.2023, було проведено службове розслідування щодо причин та умов загибелі солдата [PERSON] , [INFO] , за результатом якого було складено акт службового розслідування № 1039-П від 21.07.2023, відповідно до якого запропоновано: завершити службове розслідування; надати наказ загибель солдата [PERSON] [INFO] визнати такою, що настала внаслідок бойового ураження та дій з боку окупаційних військ російської федерації; загибель солдата [PERSON] [INFO] визнати як пов`язану із захистом Батьківщини (а. с. 37- 44, том 1). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] «Про завершення службового розслідування» № 1040-П від 21.07.2023 службове розслідування визнано завершеним; загибель солдата [PERSON] [INFO] визнано такою, що настала внаслідок бойового ураження та дій з боку окупаційних військ російської федерації; загибель солдата [PERSON] [INFO] визнано як пов`язану із захистом Батьківщини (а. с. 45 - 46, том 1). Штатною військово-лікарською комісією Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України встановлено та у протоколі засідання вказаної комісії від 26.12.2023 № 5544 визначено, що травма солдата [PERSON] , 1985 р.н.: «Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Вибухова травма. Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла», яка послужила причиною його смерті [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2023, виданим Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, лікарським свідоцтвом про смерть від 02.07.223 № 747, виданим «Дніпропетровським обласним бюро СМЕ», витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 02.11.2023 № 306 - травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, так пов`язана із захистом Батьківщини (а. с. 47, том 1). Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 14.03.2024 № 74 внесено зміни до наказу від 02.11.2023 № 306 із викладенням в новій редакції, серед іншого визначено, що смерть солдата [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] , пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини); вирішено здійснити виплату [PERSON] : грошове забезпечення за червень 2023 року у розмірі 27 657,98 грн; донарахування належної надбавку за вислугу років та інших розрахунків з дати призначення на посаду в сумі 2 281,65 грн; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в розмірі 21 657,98 грн; додаткову винагороду, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), та окремого доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 № 5718/з у розмірі 100 000 грн за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану. Допомогу на поховання, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 12 945,00 гривень виплатити сестрі загиблого - [PERSON] (а. с. 48-49, том 1). Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 394 від 03.11.2024 [PERSON] у період з 19.02.2023 по 28.02.2023, 01.03.2023 по 31.03.2023, 01.04.2023 по 06.04.2023, 10.04.2023 по 19.04.2023, 21.04.2023 по 30.04.2023,01.05.2023 по 31.05.2023, 01.06.2023 по 29.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Шевченко Комарської громади Волноваського району (Великоновосілківського району) Донецької області (а. с. 50-51, том 1). Як вбачається з листа Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації № 37/16/3854 від 25.03.2025, [PERSON] 20.03.2024 звертався з заявою до Центру надання адміністративних послуг, за рельтатами розгляду якої йому повідомлено, що надати статус «Член сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захичниці України» не має законних підстав (а. с. 55, том 1). Як вбачається з листа Управління соціальної та ветеранської политики Бучанської районної державної адміністрації Киїівської області № 1535 від 29.10.2024, [PERSON] 17.10.2024 звертався з заявою щодо надання статусу «Член сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захичниці України» за результатами розгляду якої йому повідомлено, що Управління не має законних підстав для встановлення йому статусу «Член сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захичниці України» (а. с. 56-57, том 1). Згідно висновку [INFO] щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги членим сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час дії воєнного стану. На підставі подних документів не встановлено членів сім`ї, батьків, утриманців, які мають право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги. Встановлено інформацію про осіб, які звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги, перебаченою пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та не надали в повному обсязі документи, що підтверджують їх право на виплату, а саме: брат - [PERSON] (а. с. 58-59, том 1). Згідно довідки про фінансовий стан [PERSON] по рахунку АТ «Ощадбанк» за період за 01.06.2023 по 31.07.2023 грошові активи відсутні, за заданий період інформацію по кредитних рахунках відсутня (а. с. 84 - 85, том 1). З матеріалів спадкової справи № 173/2023, заведеної приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М. В., щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] звернувся з заявою щодо прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М. В. з заявою про відмову від прийняття спадщини (а. с. 4, том 2). Як вбачається з відповіді № 1405790 від 22.05.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових доходів агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими осрбами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2025 року [PERSON] отримав: з Київського виплатного центру за період з вересня по грудень 2023 року 9 474,20 грн, 2 100,00 грн, 10 100,00 грн, 2 100,00 грн, за період з січня по грудень 2024 року 3 000,00 грн, 13 102,64 грн, 6 561,00 грн, 9 561,00 грн, 6 561,00 грн.,6 561,00 грн, 3 561,00 грн, 4 261,00 грн, 3 561,00 грн, 3 651,00 грн, 3 561,00 грн, 3 561,00 грн, за період з січня по березень 2025 року 3 561,00 грн, 3 561,00 грн, 3 561,00 грн. з ГО Комітет сприяння захисту прав співвласників багатоквартиних будинків у м. Києві у жовтні 2023 року у розмірі 1 000,00 грн, у листопаді 2024 року у розмірі 1 000,00 грн. з УСВП Бучанської РДА у жовтні 2024 року у розмірі 3 000,00 грн, у листопаді 2024 року у розмірі 3 000,00 грн, у грудні 2024 року у розмірі 3 000,00 грн, у січні 2025 року у розмірі 3 000,00 грн, у лютому 2025 року 3 000,00 грн. з УСЗН Вишневої міської ради у листопаді 2024 року у розмірі 3 000,00 грн (а. с. 61- 63, том 2). З копії акту обстеженя на предмет проживання від 13.07.2023, виданого комісією у складі представників Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» [PERSON], мешкав без реєстрації з 02.05.2022 по 27.05.2022 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджують сусіди квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] (а. с. 79, том 2). Судом встановлено, що заявник є повнолітнім, може працювати в спеціально створених умовах (праця на дому) та протягом 2022-2025 років отримував доходи з різних джерел, серед яких відсутні перекази коштів від брата [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази щодо розміру постійної, щомісячної допомоги заявнику з боку померлого. Посилання заявника на акт обстеженя на предмет проживання від 13.07.2023 про те, що [PERSON] , мешкав без реєстрації з 02.05.2022 по 27.05.2022 (25 днів) за адресою: [ADDRESS] , за якою також проживав [PERSON] не доводить того факту що заявник тривалий час спільно проживав з останнім та перебував на його утриманні. Посилання заявника на ту обставину, що [PERSON] перераховув кошти заявнику на банківську карту їх матері [PERSON] для передачі безпосередньо йому, [PERSON] , суд оцінює критично, враховуючи приписи ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Згідно з частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових 32 формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 указаної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, Постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору Відповідно до ст. 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Досліджені докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що [PERSON] перебував на утриманні померлого [PERSON] . Окрім того, на підтвердження своїх вимог [PERSON] подав заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] справжність підпису на заявах засвідчено Завада М. В., приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківскої області (а. с. 86-91, том 2). За змістом ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. За змістом приписів статті 230 ЦПК України допит свідків здійснюється судом безпосередньо у судовому засіданні. Можливість викладення показань свідків у письмовій заяві чинним ЦПК України не передбачена. З урахуванням викладеного, суд відхиляє зазначені заяви як доказ через їх недопустимість. Отже, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, відсутності доказів які б підтверджували факт перебування на утриманні загиблого [PERSON] , одержання від нього допомоги, яка була для [PERSON] постійним і основним джерелом засобів його існування, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні брата [PERSON] , слід відмовити. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що у задоволенні вимог було відмовлено, а заявник був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з заявою, судові витрати щодо сплати судового збору, згідно зі статтею 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed