Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування жилим приміщенням на законних підставах. В позовній заяві посилались на те, що у 1985 році [PERSON] разом зі своєю сім`єю, до якої належать [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка) були вселені до кімнати №32 сімейного гуртожитку по [ADDRESS] . У 1985 році у шлюбі також народився син - [PERSON] , який також був вселений до відповідної кімнати гуртожитку. В подальшому з 01.07.1997 вищевказані особи були переселені до кімнат № [NUMBER] (площею 15,8 кв.м.) та № [NUMBER] (площею 11,8 кв. м.) сімейного гуртожитку по [ADDRESS] . Наразі у вказаних кімнатах проживають однією сім`єю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Їх місце проживання зареєстровано за вказаною адресою: [PERSON] по [ADDRESS] , [PERSON] по [ADDRESS] , [PERSON] по [ADDRESS] . У 2007 році була проведена технічна інвентаризація вказаного житлового будинку та на замовлення ліквідатора Колективного підприємства «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» Комунальним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено новий технічний паспорт гуртожитку. За новим технічним паспортом кімната №29 об`єднана з кімнатою №30 та їй присвоєно новий номер 11. ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт на об`єднану кімнату № [NUMBER] (попередньо кімнати №29, 30), у якому відображено перепланування приміщень та видано висновок за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству. Відповідно до вказаного висновку за технічними показниками об`єкт (кімната № [NUMBER] , коридор №2 та кімната №3) можуть бути об`єднані в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. КП «ЖЕО №2» погодило перепланування кімнати [ADDRESS] . Рішенням виконкому Київської районної у м. Полтаві ради №301 від 24 вересня 2024 року погоджено виконане перепланування кімнати [ADDRESS] загальною площею 30,9 кв.м. у складі: кімнати (1) площею 15,8 кв.м., коридору (2) площею 3,3 кв.м. та кімнати (3) площею 11,8 кв.м. Позивачі мають право на приватизацію займаного ними приміщення. Однак при зверненні до відділу приватизації майна, позивачам було повідомлено, що у них існують перешкоди в реалізації права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку, що викликані відсутністю оригіналу або належним чином засвідченої копії ордеру на вселення. Тому позивачі просили суд визнати за ними право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. у складі: кімнати (1) площею 15,8 кв.м., коридору (2) площею 3,3 кв.м. та кімнати (3) площею 11,8 кв.м. з 01 липня 1997 року Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач Управління майном комунальної власності міста надав відзив на позов (а.с. 103-105). У відзиві зазначив, що при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Зазначив, що згідно чинного законодавства громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) держаного житлового фонду, житлових приміщень гуртожитків, які перебувають у власності територіальних громад. Однак для його реалізації особа має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, які, в тому числі, підтверджують її право користування житловим приміщенням на правових підставах та факт проживання в гуртожитку протягом тривалого часу (більше 5 років). Інші клопотання, заяви по суті справи та пояснення сторони суду не подавали. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. При цьому представник позивачів звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У відзиві відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до 01 липня 1997 року проживали та були зареєстровані у кімнаті [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 20.12.2023 року (а.с. 27). Місце проживання [PERSON] за адресою гуртожитку: [ADDRESS] зареєстровано з 01 липня 1997 року, що підтверджується даними її паспорту серії [NUMBER] , виданого 08 липня 1997 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (а.с. 9-13). Місце проживання [PERSON] за адресою гуртожитку: [ADDRESS] зареєстровано з 05 липня 2005 року, що підтверджується даними його паспорту серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2014 року Київським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області (а.с. 15-16). Місце проживання [PERSON] (до переміни прізвища [PERSON] ) за адресою гуртожитку: [ADDRESS] (без зазначення номерів кімнат) зареєстровано з 30 липня 2001 року, що підтверджується даними її паспорту серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2012 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (а.с. 17-20). Як підтверджується довідкою №3311, виданою 05 грудня 2023 року КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради (а.с. 28), за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи: [PERSON] квартиронаймач, [PERSON] син, [PERSON] дочка. Наведеним підтверджується, що позивачі постійно проживають та зареєстровані у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що позивачами здійснено переобладнання кімнат [ADDRESS] (а.с. 46-63). Як підтверджується технічним паспортом на гуртожиток, кімната № [NUMBER] об`єднана з кімнатою № [NUMBER] та присвоєно новий номер [NUMBER] (а.с. 41-44). Згідно технічного паспорту, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 05 серпня 2024 року на об`єднану кімнату № [NUMBER] (попередньо кімнати № [NUMBER] , [NUMBER] ) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , відображено відповідне перепланування приміщень. Згідно висновку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, складеному ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за технічними показниками об`єкт (кімната №1, коридор №2 та кімната №3) можуть бути об`єднані в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. (а.с. 46-63). Також як вбачається з вказаного висновку, перепланування та об`єднання об`єкту нерухомого майна відбулось без проведення будівельних робіт, без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, що відповідно до законодавства не потребує отримання дозволу на їх проведення. Як підтверджується листом КП «ЖЕО №2» від 03 вересня 2024 року №773, КП «ЖЕО №2» у межах наданих повноважень не заперечує проти реєстрації проведеного перепланування кімнати [ADDRESS] за умови, що ці дії не призвели до порушення діючих нормативно-правових актів, прав власників інших житлових та нежитлових приміщень, не були порушені санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації житлового будинку при проведенні будівельних робіт (а.с. 64). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради №301 від 24 вересня 2024 року «Про погодження з виконаним переплануванням у кімнатах гуртожитку» вирішено погодитись з виконаним гр. [PERSON] переплануванням кімнати [ADDRESS] загальною площею 30,9 кв.м. у складі: кімнати (1) площею 15,8 кв.м., коридору (2) площею 3,3 кв.м. та кімнати (3) площею 11,8 кв.м. (а.с. 65). Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] правомірно тобто на правових підставах проживають за адресою: [ADDRESS] . Але оскільки ордер на об`єднану кімнату 11 не видавався, вказана кімната створена шляхом переобладнання кімнат 29 та 30, іншим чином підтвердити право користування даним житлом на правових підставах позивачі можливості не мають. Доказів на спростування тієї обставини, що позивачі на правових підставах користуються наведеним житлом, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ст.4 вказаного Закону\~громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Як передбачено п.15 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Рішенням двадцять першої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 23 грудня 2022 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] » було вирішено залишити цілісні майнові комплекси будинків за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», та дозволено приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень (а.с. 31-32). Оскільки іншим шляхом позивачі не можуть підтвердити своє право користування кімнатою [ADDRESS] , їх право підлягає захистові, у зв`язку з чим за ними необхідно визнати право користування вказаною кімнатою. Але оскільки право не може бути визнано за особою заднім числом, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за позивачами права користування зазначеною кімнатою з 01 липня 1997 року. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачі з позовними вимогами про встановлення факту їх проживання у вказаній кімнаті на правових підставах не зверталась, такі вимоги судом не розглядалися. Тому, розглядаючи справу в межах позовних вимог та на підставі наданих учасниками справи доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині визнання за позивачами права користування кімнатою за вказаною адресою. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають. На підставі викладеного позов необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial