Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду в інтересах позивача з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування вимог зазначає, що від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Коли позивач пішов з сім`ї через неможливість проживання з відповідачкою, то діти лишилися проживати з матір`ю. Склалося так, що позивач зустрів іншу жінку, з якою вирішив створити сім`ю та мав намір розірвати шлюб з відповідачкою. Після того, як відповідачка була затримана за підозрою у вчиненні злочину, йому довелося забрати дітей до себе. З огляду на серйозність ситуації, в якій опинилася відповідачка та враховуючи в першу чергу інтереси дітей, позивач вирішив, що останні проживатимуть з ним. На даний час донька [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з позивачем у новоствореній ним сім`ї. В будинку створені належні матеріально-побутові умови для гармонійного проживання, розвитку, навчання та відпочинку дітей. Позивач офіційно працює, належно забезпечує дітей усім необхідним. Фактично створив сім`ю, де дітям буде надано затишок та догляд. Діти є учнями Краснобірського ліцею Радомишльської міської ради Житомирської області. Вони вже досягай такого віку, коли самі можуть висловити думку та бажання з приводу того, з ким воші хочуть проживати. На даний час у позивача гостро постало питання визначення в офіційному порядку місця проживання дітей. Визначення місця проживання дітей з батьком надасть йому можливість вирішувати ряд негайних питань щодо забезпечення належних умов для їх життя та здоров`я, оскільки мати наразі опинилася в такій ситуації, коли не може виконувати належно свої батьківські обов`язки і більше того, обмеження у своїй свободі через наявність кримінального провадження. Визначення місця проживання дітей з батьком в першу чергу відповідає саме інтересам дітей. Дітей необхідно забезпечувати одягом, взуттям, харчуванням і належним лікуванням, в разі хвороб. Крім їжі, одягу та взуття для організації нормального розвитку та виховання дітям потрібно забезпечувати умови для розширення їх кругозору, розвиток здібностей та нахилів за інтересами (відвідування гуртків, спортивних секцій), організувати корисне дозвілля, відпочинок. Крім того, в зв`язку з навчанням, сьогодення вимагає мати технічне забезпечення, можливість підключення до інтернет-зв`язку, що також необхідно оплачувати. Позивач зі свого боку старається забезпечити дітям самим необхідним, але цього не завжди достатньо. Адже і у позивача, як у звичайної людини, є й власні потреби (їжа, одяг, проживання, лікування в разі потреби тощо). Тому вважає, що відповідачка як матір також має брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Вона працездатна, інших утриманців не має. Виходячи із загальних обставин, які враховуються при визначенні форми та розміру аліментів, які підлягають стягненню, відповідачка, як матір, може сплачувати 1/3 частину свого доходу на утримання двох дітей, але не менше як по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що з відповідачкою разом не проживають. Шлюб між ними розірвано. В нього є інша сім`я. З жовтня 2024 року через затримання відповідачки за підозрою у вчиненні злочину, він забрав дітей на проживання до себе. З того часу діти постійно проживають разом з ним у новоствореній ним сім`ї, ним створені належні матеріально-побутові умови для гармонійного проживання, розвитку, навчання та відпочинку дітей. Він офіційно працює, належно забезпечує дітей усім необхідним. Просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала думку позивача та пояснила, що діти проживають з батьком з жовтня 2024 року. Особисті обставини відповідачки були підставою для переїзду дітей на проживанння до батька. Діти навчаються у Краснобірському ліцеї, відвідують спортивні секції, забезепені належними умовами проживання, батько їх матеріально утримує. такрж діти спілкуються з мамою, гостюють у неї. Шлюб між сторонами розірвано. Наданий час є необхідність у вирішенні питання про визначення місця проживання дітей та у стягненні з відповідачки аліментів, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дітям. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи орган опіки та піклування служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області подала заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задоволити, рішення виконавчого комітету про визначення місця проживання дітей підтримують. Третя особа орган опіки та піклування служба у справах дітей Волицької сільської ради Житомирського району Житомирської області подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, зазначили, що позовні вимоги підтримують. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7, 21). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підверджується свідоцтвами про народження (а.с.8, а.с.8 зворот). Андрушівським районним судом Житомирської області шлюб між сторонами розірвано. Діти: [PERSON] та [PERSON] станом на 30.10.2024 року проживають з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувала відповідач [PERSON] , що також підтверджується довідкою Краснобірського старостинського округу від 30.10.2024 року (а.с.48). Із витягу РЕЗЕРВ+ вбачається, що [PERSON] є військовозобов"язаним та на даний час має бронювання від проходження військової служби . Із довідки ТОВ"ВОЛКРАФТ" від 03.02.2025 року вбачається, що [PERSON] працює на даному товаристві з 13.12.2022 року по сьогоднішній день (а.с.50). Згідно акту обстеження умов проживання від 25.10.2024 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що діти [PERSON] , [PERSON] , проживають з батьком [PERSON] та членами комісії встановлено, що для гармонійного проживання, розвитку, навчання та відпочинку дітей створені всі належні матеріально-побутові умови. Крім того за даною адресою проживають : співмешканка - [PERSON] та її діти, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.49). Із довідок Краснобірського ліцею №9, №10 від 31.01.2025 року вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] є учнями даного навчального закладу (а.с.51-52). З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради від 21.04.2025 року № 1429 "Про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] " вбачається, що діти протягом останього часу постійно проживають з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько дітей працює, його матеріальне становище стабільне. Діти проживають разом з батьком, який їх утримує та виховує, після того, як [PERSON] було затримано органами поліції та відносно неї було порушено кримінальне провадження за ст.307 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Батьком створені всі умови для проживання та виховання дітей . У зв`язку з вищенаведеним, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 72-74). В судовому засіданні малолітня [PERSON] не заперечувала щодо визначенння її місця проживання з батьком. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. У відповідності до ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. За змістом ст. 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Позивач забезпечує дітей самостійно, надає їм необхідне утримання, оздоровлення, виховання, навчання, розвиток тощо. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що свідчить про наявність підстав для визначення місця проживання дітей з батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак відповідач всупереч вказаним вимогам, коштів на утримання дітей не надає, тому суд стягує з неї на користь позивача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 04.12.2024 року та до досягнення дітьми повноліття.. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів та на користь позивача 2422,40 грн. за позовну вимогу про визначення місця проживання дітей сплачених позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved