Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Представник Акціонерного\~товариства «СЕНС\~БАНК» \~адвокат Лойфер\~А.Е.\~звернувся до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~№500840559\~від 25.09.2020\~у розмірі\~161705,18грн.\~та судові\~витрати,\~які складаються\~зі сплаченого\~судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивує тим, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Зазначає, що 25.09.2020 між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500840559, відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, порушила умови кредитного договору в результаті чого станом на 15.10.2024 має прострочену заборгованість у розмірі 161705,18грн., з яких 111706,94 грн. заборгованість по тілу кредиту, 49998,24 грн. заборгованість по відсотках. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 161705,18 грн. та судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13293,85 грн. 11.03.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості щодо місця проживання відповідачки в єдиному державному демографічному реєстрі відсутні. 17.03.2025 отримано відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, щодо місця проживання відповідачки. Ухвалою від 18.03.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 14.04.2025. Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі. Відповідачу була направлена за встановленою судом адресою місця реєстрації і така нею станом на 14.04.2025 не отримана, згідно відстеження за сайту ПАТ "Укрпошта". 14.04.2025 відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору, у зв`язку з чим ухвалою від 14.04.2025 розгляд справи було відкладено на 13.05.2025. 13.05.2025 від відповідачки надійшла заява, в якій вона просить відкласти розгляд справи для надання можливості їй укласти з позивачем договір про реструктуризацію заборгованості. Додала квитанції про часткову сплату заборгованості на загальну суму 24210 грн., у зв`язку з чим ухвалою від 13.05.2025 розгляд справи було відкладено на 10.06.2025. На час розгляду справи жодних клопотань, заяв чи інших повідомлень від сторін до суду не надходило. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, строк на його подання сплив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.09.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500840559, акцепт пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500840559, паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 115764,60 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 43% % річних строком на 84 місяці /а.с. 7-10/. Відповідно до оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 11576,60 грн., процентна ставка 43% % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 84 місяці. Дата повернення кредиту вказана до 28.09.2027. Згідно п. 3 Оферти кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором №500840559 від 25.09.2020, спосіб видачі переказ на рахунок № [NUMBER] відкритий в АТ «CЕНС БАНК». Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до Угоди про надання кредиту №500840559 від 25.09.2020. Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту - 115764,60 грн., строк кредитування - 84 міс., процентну ставку 43%. 01.12.2022 найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк», який є його правонаступником, а.с. 35-37. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером №3694894 від 28.09.2020 /а.с.11/. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 15.10.2024 утворилася заборгованість за договором в сумі 161705,18 грн., яка складається із 111706,94 грн. заборгованості по кредиту, 49998,24 грн. заборгованості по процентах. Долучені в ході судового розгляду відповідачкою квитанції по оплаті заборгованості судом при ухваленні судового рішення до уваги не беруться, позаяк від позивача заяви про зменшення позовних вимог не надходило. У випадку, якщо такі кошти дійсно були внесені в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, банк вправі зарахувати такі кошти на стадії виконання судового рішення. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 15.10.2024, за кредитним договором про надання споживчого кредиту №500840559 підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. підтверджено меморіальним ордером №724493 від 10.02.2025. Відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь АТ «Сенс Банк» підлягає стягненню сума вищевказаного судового збору. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в сумі 13293,85 грн., суд виходить з того, що відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач прохає стягнути з відповідача 13293,85 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Інтереси позивача представляє адвокатське об`єднання «СмартЛекс». На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви Договір № 1006 від 28.01.2025 про надання послуг, а.с. 30-33. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу, суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до п. 1.1 договору № 1006 від 28.01.2025 про надання послуг замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійснені від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та спонуканню до їх погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Винагорода виконавця та порядок розрахунків визначений сторонами в п.3.1 договору № 1006 від 28.01.2025, а також договір передбачає умови щодо передачі реєстру боржників за актом приймання-передачі в роботу виконавця за відповідними додатками. Разом з тим, представником позивача, крім договору № 1006 від 28.01.2025, жодного додатку які б свідчили про виконання зобов`язань по ньому в т.ч. відносно передачі матеріалів в роботу по [PERSON] суду не надано, що позбавляє можливість встановити дійсний розмір понесених витрат позивачем на правову допомогу та розглянути такі вимоги, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні вимог за необґрунтованістю.

Outcome: approved