Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У квітні 2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просив встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , являється сином заявника [PERSON] , [INFO] . Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. Заявник [PERSON] народився [INFO] . В свідоцтві про народження батьком записано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . 07.11.1974 року, заявник [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] ». Розбіжність у написанні прізвища виникла внаслідок його перекладу на українську мову. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження батьком записано - « [PERSON] », мати « [PERSON] ». [PERSON] , помер [INFO] . 13.08.2024 заявник отримав свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис-13609, в якому зазначено прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». З даним свідоцтвом і пакетом документів заявник звернувся до Таращанської державної нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина. Але заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Згідно постанови № 156/02-31 від 05.03.2025, заявником не подано документи, що підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON] , через розбіжність у прізвищі його сина, а саме « [PERSON] » а не « [PERSON] ». Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для уникнення труднощів при зверненні до державних установ. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 справу передано для розгляду судді Разгуляєвій О.В. Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року заяву залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків. 21.04.2025 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року заяву [PERSON] повторно залишено без руху з наданням заявнику строку на усунення викладених в ухвалі недоліків. 25.04.2025 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 03 червня 2025 року. Залучено до участі в справі у якості заінтересованої особи Таращанську міську раду та витребувано у державного нотаріуса Таращанської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м. Київ) МЮ України Савчук С. А. копію спадкової справи № 106/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Витребувані докази надійшли до суду 01.05.2025. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, 26.05.2025 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги свого батька [PERSON] , підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 05.05.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання від представника заінтересованої особи Таращанської міської ради про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке складене російською мовою, убачається, що « [INFO] у с. Високе, Анівський район, Сахалінської області» народився « [PERSON] ». В свідоцтві його батьками записані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.14). Матеріали справи містять копію паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Таращанським РВ ГУВМС України в Київській області, 25.09.1997 року, на ім`я [PERSON] (а.с.10). Згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії [NUMBER] від 16.11.2021, посвідчення ветерана війни серії [NUMBER] від 16.04.2009 (а.с.12), трудової книжки серії [NUMBER] від 20.01.1975 (а.с.20) прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ,убачається, 07.11.1974 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] » (а.с.15) В шлюбі з [PERSON] народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050154514 від 20.03.2025 (а.с. 18-19) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 13.08.2024 Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 16) та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , дружина заявника, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 13.08.2024 Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.23). З метою належного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] заявник 31.12.2024 звернувся до державного нотаріуса Таращанської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м. Київ) МЮ України Савчук С. А. із заявою про прийняття спадщини (а.с.83, матеріали спадкової справи). Цього ж дня, 31.12.2024 нотаріусом було заведено спадкову справу №106/2024. З матеріалів спадкової справи № 106/2024, яка заведена 31.12.2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не подавав, спадкова справа відкрита за заявою заявника [PERSON] та відповідно, окрім заявника інші спадкоємці відсутні (а.с.82-102). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру загальною площею 43,3 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала померлому на підставі договору купівлі - продажу серія та номер: 749 виданого 16.09.2014 приватним нотаріусом Таращанського нотаріального округу Швець С.П., житлового будинку загальною площею 72, 5 кв2 який розташований за адресою: [ADDRESS] , та належав померлому на підставі договору купівлі - продажу серія та номер: 738 виданого 26.02.2005 державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Бойко Л.В., земельну ділянку площею 0,25 га, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.01.2010 серії ЯК № 701164 виданого управлінням земельних ресурсів у Таращанському районі на підставі рішення 27 сесії Y скликання Лісовицької сільської ради №146/1 від 29.07.2008, земельну ділянку площею 0,1232 га, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.01.2010 серії ЯК № 701165 виданого управлінням земельних ресурсів у Таращанському районі на підставі рішення 27 сесії Y скликання Лісовицької сільської ради №146/1 від 29.07.2008 (матеріали спадкової справи а.с.90-99). Постановою державного нотаріуса Таращанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України Савчук С.А. № 156/02-31 від 05.03.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належить померлому [INFO] [PERSON] та у проведенні будь-яких дій, пов`язаних з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки (а.с.101 на зв. - 102). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є племінницею дружини заявника. Підтвердила, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним сином заявника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 17 років товаришує з заявником та вони куми, свідок, хрестив померлого [PERSON] .. Підтвердив, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним сином заявника. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів,що мають юридичне значення,у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Як встановлено судом, на час розгляду даної цивільної справи, інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не містить. В своїй постанові від 21 червня 2023 року у справі №916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд зазначає, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) у теорії права - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, заявник вірно звернувся до суду із заявою про встановлення цих фактів, розгляд яких здійснюється за правилами окремого провадження. Розбіжність у написанні прізвища, померлого виникла під час перекладу його прізвища з російської на українську мову. Суд вважає, що надані заявником докази підтверджують факти за встановленням яких він звернувся до суду. Встановлення даних фактів заявнику необхідно для оформлення спадщини за законом після смерті [INFO] сина [PERSON] . Іншим способом ніж шляхом звернення до суду заявник не може встановити факт родинних відносин. Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимога заявника про встановлення юридичного факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved