Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в обґрунтування позову вказавши наступне. 22.04.2022 [PERSON] через Єдиний державний веб-портал електронних послуг самостійно опублікувала себе як внутрішньо переміщену особу та отримала електронну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Разом з отриманням довідки ВПО відповідач через портал Дія оформила допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 500,00 грн. щомісяця, з яких 2000,00 грн. допомога на відповідачку, та 3000,00 грн. на дитину [PERSON] , [INFO] . 12.01.2023 відповідач через портал Дія знялася з обліку як ВПО, проте не подала заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньої переміщеної особи. В березні 2023 року спеціалістами Управління було встановлено, що відповідач 12.01.2023 була знята з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а допомогу на проживання продовжувала отримувати по лютий 2023 року включно. Тобто відповідач неправомірно отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.02.2023 по 28.02.2023 у сумі 5000,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 17.03.2025 позовну заяву було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справу 04.04.2025 передано для розгляду судді Стеценку А.В. Ухвалою судді від 07.04.2025 відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився. 02.06.2025 представник позивача Колокол О.О. звернулася до суду з заявою, в якій просила суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якої знаходиться на тимчасово окупованій території України, викликалася в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції, чинній на момент розгляду справи. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не прибула, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала, із заявами про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася. З огляду на викладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи, обмежившись дослідженням доказів, наданих позивачем, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем фотокопії письмових доказів, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.04.2022 [PERSON] та [PERSON] взято на облік в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району як внутрішньо переміщену особу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками внутрішньо переміщених осіб з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (а.с. 8). Рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району від 16.05.2022 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання [PERSON] та [PERSON] призначено допомогу з 01.03.2022 у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 6). Згідно з п. 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (далі Порядок) (в редакції чинній на момент призначення допомоги відповідачу), допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204. Пунктом 3 Порядку передбачено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24.02.2022. 12.01.2023 відповідач через портал Дія знялася з обліку як ВПО, проте не подала заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньої переміщеної особи. Внаслідок не повідомлення відповідачем обставин, які впливають на призначення і виплату допомоги, відповідачу надміру виплачено грошову допомогу в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується довідкою Управління соціального\~захисту населення\~Запорізької міської\~ради по\~Дніпровському районувід 28.06.2023 (а.с. 10). Листами від 30.06.2023 №03-07/2543, 29.08.2023 №04.01-03/1794 та від 03.10.2024 № 04.01-03/3283 відповідача повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів в розмірі 5000,00 грн. на рахунок Міністерства соціальної політики України (а.с. 11,12,13). Згідно з п. 5 Порядку внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Пунктом 11 Порядку визначено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Відповідач доводів позивача не спростувала, доказів добровільного повернення допомоги на проживання за лютий 2023 року суду не надала. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved