Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 54140 грн.37 коп., яка утворилася за період з 01 жовтня 2021 року по 01 березня 2025 року, та за період з 21 січня 2024 року по 01 березня 2025 року індексу інфляції в сумі 5377 грн. 93 коп. та 3 % річних в сумі 1406 грн.79 коп., посилаючись на те, що відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання в кв. [ADDRESS] , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання остання виконувала не належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 30 травня 2025 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] , у якому остання зазначила, що після приватизації квартири та отримання технічного паспорту на квартиру в ньому вказано загальну площу 49,5 кв.м., тоді, як позивач нараховує послуги на більшу площу. [PERSON] вказує, що її батько у 2008 р. звертався до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з клопотанням зробити перерахунок оплати послуг , однак перерахунок проведено не було. Відповідачка зазначає, що персонально з позивачем не укладала договір про надання послуг (а.с.21). У судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала до суду клопотання, у якому просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 24). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала , у зв`язку з тим, що заборгованість їй нараховується за більшою площею, ніж вказана у технічному паспорті на квартиру. Вказала, що її батько звертався до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» , щоб останнє зробило перерахунок за надані послуги, однак перерахунок проведено не було. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що взаємовідносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідача по наданню послуг з теплопостачання та постачання гарячої води регулюються Житловим Кодексом України та Індивідуальним договором про надання послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Згідно ч.1,\~п.п.3,4\~ч.2\~ст.\~6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками\~правовідносин у\~сфері надання\~житлово-комунальних\~послуг є: споживачі\~(індивідуальні\~та колективні); управитель; виконавці\~комунальних послуг. Виконавцями\~комунальних послуг\~з постачання\~теплової енергії\~є теплопостачальна\~організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги із постачання теплової енергії і постачання гарячої води. Відповідно до п.6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори\~про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.\~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Взаємовідносини між позивачем та відповідачем (відповідачами) врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 грудня 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір), текст яких розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua. Згідно пункту 5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Цьому обов`язку кореспондує і обов`язок споживача оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які: -введені в дію з 01 грудня 2020 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; -введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01 травня 2022 року; -введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго». Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/. Частиною 1 статті 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно частини 5статті 13 Закону № 2189-VIII плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: -плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; -плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: -плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою КМУ від 21.08.2019 № 830- в редакції постанови КМУ від 08.08.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://te.pl.ua/tariff/tarifi-dlya-potreb-naselenny/; - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182- в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до пункту 32 зазначеного Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі. У разі застосування двоставкового тарифу умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісячно протягом року. Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого постачання теплової енергії в кв. [ADDRESS] . Нарахування за\~надані \~позивачем послуги\~здійснюються у\~відповідності до\~встановлених тарифів.\~Розмір плати\~за надані\~послуги становить:\~за послуги\~постачання теплової\~енергії:\~умовно-змінна\~частина плати\~по двоставковому\~тарифу \~1248,25 грн/Гкал (протягом опалювального періоду); умовно-постійна частина плати 806,78 грн. (щомісячно протягом року); плата за абонентське обслуговування 29, 38 грн. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Нормами\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем [PERSON] разом з клопотанням, до суду подано копію технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який як зазначає остання , є доказом того, що позивачем нараховуються надані підприємством послуги на невірну площу, однак вказаний доказ подано з порушенням ст. 83 ЦПК України, його копія не надіслана позивачу, пропущений строк на його подачу, а тому не може бути взятий судом до уваги. Крім того, відповідач не довела, що вона, чи її батько зверталися до позивача із заявою про проведення перерахунку, та їй у цьому було відмовлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України); достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1\~ст. 79 ЦПК України); достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа №757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). Відповідачем [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження її доводів, про те, що її батько звертався до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із заявою про проведення перерахунку за надані підприємством послуги у зв`язку із невірним нарахуванням через розбіжності у площі квартири не надано, як і не надано доказів про надання та отримання підприємством технічного паспорту на квартиру, де утворилась заборгованість , що давало б підстави для корекції підприємством нарахувань за надані послуги відповідно до площі . Заяв про відкладення судового засідання відповідач не заявляла. Згідно\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконувала, а саме не вносила платежі за послуги з теплопостачання в повному розмірі, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2021 року по 01 березня 2025 року за нею утворилася заборгованість в сумі 54140 грн.37 коп. (а.с.9), та за період з 21 січня 2024 року по 01 березня 2025 року нараховано індекс інфляції в сумі 5377 грн. 93 коп. та 3 % річних в сумі 1406 грн.79 коп. (а.с.10-11), загальна сума заборгованості складає 60925 грн.09 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. З цих підстав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028 грн. (а.с.1,2) .

Outcome: approved