Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

у березні 2025 року позивач звернувся до Машівського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка мотивована тим, що 17.08.2023р. між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 20960-08/2023, за умовами якого остання отримала грошові кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, підтвердивши тим самим, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті товариства та підтверджує, що повністю їх розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.12.2023р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано за плату права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тім числі до відповідача в сумі 64 875,00 грн, з яких: 15 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 49 875,00 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.12.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 64 875,00 грн, які позивач просить з неї стягнути та понесені судові витрати (а.с.2-5). Ухвалою від 28.03.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 41). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 44-47), відповідач рекомендованим листом, який отримано 02.04.2025 та 08.05.2025 (а.с.48,53). Представник позивача у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутністю представника позивача та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4 на зв.). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 17.08.2023 [PERSON] , підписавши Заявку-анкету на отримання кредиту, через веб-сайт товариства уклала з ТОВ «Аванс Кредит» договір про надання фінансового кредиту №20960-08/2023, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит на умовах строковості, зворотності та платності у безготівковій формі на платіжну картку клієнта у розмірі 15 000,00 грн, строком на 360 днів, дата погашення кредиту 10.08.2024, фіксованою процентною ставкою 2,50% в день, сплатою відсотків кожні 20 днів (а.с.10-13). Графіком платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору №20960-08/2023 від 17.08.2023р., встановлена кількість платежів, їх розмір, періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів, загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка за договором та загальна вартість кредиту(а.с.14). 17.08.2023 року відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W8503» Паспорт споживчого кредиту, у ньому викладена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (а.с.17 на зв.-18). Листом від 14.02.2025 ТОВ "Універсальні платіжні рішення" повідомило про перерахунок грошових коштів на рахунок [PERSON] 17.08.2023 в розмірі 15 000,00 грн (а.с.6). 27.12.2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27122023, за умовами якого останньому за грошові кошти передано право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників (а.с.14-21). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27.12.2023 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №27122023 від 27.12.2023, що підтверджує факт передачі Реєстру боржників (а.с.22). Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №20960-08/2023 від 17.08.2023 у розмірі 64 875,00 грн, в тім числі: 15000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 49 875,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості, наданої позивачем, за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №20960-08/2023 від 17.08.2023 у розмірі 64 875,00 грн, яка станом на 27.12.2023 не погашена (а.с.7-8). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Аванс\~Кредит»укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася, їй перераховані кредитні кошти, які вона використовувала. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №20960-08/2023 від 17.08.2023, у загальному розмірі 64 875,00 грн в установлені договорами строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договорів факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 64 875,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved