Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] та [PERSON] , звернулися до суду з позовом із вимогами до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.12.2019 року о 9 год. 35 хв. за участі належного [PERSON] автомобіля «Volkswagen Multivan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Rogue» без номерного знаку під керуванням [PERSON] . При цьому, просили стягнути з [PERSON] , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] 807 171 грн. 07 коп., що є різницею між фактичним розміром шкоди і здійсненою регламентною виплатою МТСБУ, моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., витрати на проведення звіту у розмірі 3 500 грн., а на користь [PERSON] стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., витрати на проведення дослідження у розмірі 7 000 грн. та понесені судові витрати. Після смерті [INFO] [PERSON] , за клопотання представника позивачів до участі у даній справі у якості співвідповідачів залучено спадкоємців померлого, які прийняли спадщину: [PERSON] та малолітнього [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] . Представником позивачів до суду подано позовну заяву із врахуванням зміненого складу учасників та вимог до них. За таких обставин [PERSON] просила стягнути на свою користь з [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою - 747 821 грн. 82 коп., моральну шкоду - 50 000 грн., витрати на проведення звіту у розмірі 3 500 грн. При цьому, [PERSON] на свою користь просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., витрати на проведення дослідження у розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позову позивачі вказували, що 26.12.2019 року близько 9 год. 35 хв. на автодорозі Київ-Знамянка 58 кв. 600 м водій [PERSON] керуючи автомобілем «Nissan Rogue» без номерного знаку був неуважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, що спричинило зіткнення з автомобілем«Volkswagen Multivan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 17.03.2020 року, яка залишена без змін постановою судді Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №81/81.01.20 від 20.01.2020 року ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Multivan» реєстраційний номер [NUMBER] складає 1 023 452,34 грн., вартість відновлювального ремонту складає 877 821,82 грн., втрата товарної вартості складає 59 349, 25 грн., а вартість матеріального збитку 937 171,07 грн. Оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «Nissan Rogue», без номерного знака не була застрахована, МТСБУ на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих виплатило 130 000 грн. на відшкодування оціненої майнової шкоди в межах регламентної виплати. Таким чином, на думку [PERSON] до стягнення з [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] на її користь підлягає стягненню 807 171, 07 грн., що є різницею заподіяного матеріального збитку у розмірі 937 171,07 грн. із сумою відшкодованою МТСБУ у розмірі 130 000 грн., а також витрати пов`язані із здійсненням оцінки вартості матеріального збитку. Також вказувала, що діями винуватої у ДТП особи їй заподіяно моральних страждань у розмірі 50 000 грн. у зв`язку зі знищенням та пошкодженням її автомобіля, порушенням цивільних прав, нормального ритму життя, а тому просила стягнути вказану суму із спадкоємців [PERSON] . [PERSON] , також вказував, що при ДТП йому заподіяно моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., яка виникла у зв`язку з тим, що внаслідок пошкодження автомобіля «Volkswagen Multivan» д/н [NUMBER] йому та членам його сім`ї під час розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію спричинену коронавірусом СОVID-19 довелося користуватись для пересування громадським транспортом, як наслідок наражати себе та членів сім`ї на небезпеку для здоров`я, що завдавало додаткового нервування та пригнічення. Таким чином, просив стягнути на свою користь з [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] 50 000 грн. для компенсації заподіяної йому моральної шкоди та 7 000 грн. витрат на проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві із вимогами до правонаступників [PERSON] . Представник [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] позов визнав частково, лише в частині відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 2000 грн., а саме в межах вартості спадкового майна отриманого малолітнім спадкоємцем [PERSON] . Щодо решти вимог про відшкодування матеріальної шкоди просив відмовити, оскільки ці вимоги виходять за межі вартості майна отриманого у спадщину від винуватої особи. Також, заперечував можливість стягнення з малолітнього спадкоємця можливо заподіяної моральної шкоди вказуючи, що ця шкода не була присуджена за життя спадкодавця [PERSON] , а тому такі вимоги до спадкоємця не ґрунтуються на вимогах законодавства. [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим судовий розгляд та ухвалення рішення за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, встановив наступне. 26.12.2019 року близько 9 год. 35 хв. на автодорозі Київ-Знамянка 58 кв. 600 м водій [PERSON] керуючи автомобілем «Nissan Rogue» без номерного знаку був неуважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, що спричинило зіткнення з автомобілем«Volkswagen Multivan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Обухівського районного суду Київської області від 17.03.2020 року, яка залишена без змін постановою судді Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Право власності [PERSON] на автомобіль «Volkswagen Multivan» д/н [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , а керування вказаним автомобілем 26.12.2019 року близько 9 год. 35 хв. у момент дорожньо-транспортної пригоди водієм [PERSON] , довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та адміністративними матеріалами. Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини [PERSON] . У відповідності до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та майну, яке, знаходиться в такому транспортному засобі. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля «Nissan Rogue» без номерного знака, не була застрахована, а тому МТСБУ на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих виплатило 130 000 грн. [PERSON] на відшкодування оціненої майнової шкоди в межах регламентної виплати, що підтверджується довідкою про рух коштів від 16.11.2020 року АТ «ПУМБ» (Т.1 а.с. 43). Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №81/81.01.20 від 20.01.2020 року виконаного ФОП « [PERSON] » ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Multivan» реєстраційний номер [NUMBER] складає 1 023452,34 грн., вартість відновлювального ремонту складає 877 821,82 грн., втрата товарної вартості складає 59 349, 25 грн., а вартість матеріального збитку 937 171,07 грн. Витрати [PERSON] на проведення дослідження вартості матеріального збитку склали 3 500 грн. За таких обставин, вимоги власника транспортного засобу до заподіювача шкоди цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована про відшкодування залишку, тобто різниці оціненої майнової шкоди з виплаченою МТСБУ регламентною виплатою (937 171,07 грн., - 130 000 грн.,=807 171,07 грн.) та компенсації витрат на проведення експертного дослідження є законно та обґрунтованою. У відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч.2 цієї статті. Таким чином, власник пошкодженого транспортного засобу та водій, який знаходився у автомобілі в момент ДТП має право вимоги до заподіювача шкоди із вимогою про компенсацію заподіяної моральної шкоди. При цьому, суду надано підтвердження того, що в період перебування справи в провадженні суду [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (Т.1 а.с. 146). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 цього ж Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є: його малолітній син [PERSON] [INFO] в інтересах якого діє матір [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] . Таким чином, за клопотанням представника позивачів до участі в справі залучено спадкоємців померлого у якості співвідповідачів. Згідно ч. 1, 2 ст. 1231 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить обов?язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов?язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування вказаних обставин і, на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження стягнення за життя [PERSON] із нього моральної шкоди по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.12.2019 року о 9 год. 35 хв. за участі належного [PERSON] автомобіля «Volkswagen Multivan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Rogue» під керуванням [PERSON] . З огляду на положення ч. 2 ст. 1231 ЦК України, оскільки за життя спадкодавця [PERSON] судом не було присуджено відшкодування ним моральної шкоди, то стягнення моральної шкоди у сумі 50 000 грн. на користь [PERSON] та 50 000 грн. на користь [PERSON] із спадкоємців останнього не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. За правилами ч. 4 ст. 1231 ЦК України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Таким чином, відповідальність спадкоємців за зобов`язаннями спадкодавця має частковий характер і обмежується не вартістю усього активу спадщини, а вартістю успадкованого цією особо майна. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємець [PERSON] , [INFO] успадкував частку засновника у статутному капіталі ТОВ «Богіра» номінальною вартістю 8000 грн., що становить 39,20% статутного капіталу, а спадкоємець [PERSON] [INFO] успадкував частку засновника у статутному капіталі ТОВ «Богіра» номінальною вартістю лише 2000 грн., що становить 9,8% статутного капіталу. Інших доказів на підтвердження одержання спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] іншого спадкового майна, а бо ж його більшої вартості матеріали справи не містять. За таких обставин, з огляду на положення ч. 4 ст. 1231 ЦК України, відшкодування спадкоємцями завданої спадкодавцем майнової шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди не може бути більшим ніж вартість майна отриманого у спадщину [PERSON] та [PERSON] , а отже вимоги [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з останніх підлягають задоволенню частково, відповідно з [PERSON] у розмірі 8000 грн. та з [PERSON] 2000 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно задоволених вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та принцип пропорційності, на користь [PERSON] з [PERSON] також підлягає стягненню 37 грн. 41 коп. компенсації витрат за проведення звіту та 4 грн. 48 коп. в рахунок компенсації сплаченого судового збору. При цьому з [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , на користь [PERSON] підлягає стягненню 9 грн. 34 коп. компенсації витрат за проведення звіту та 25 грн. 48 коп. в рахунок компенсації сплаченого судового збору.

Outcome: partial