Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

2 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~мотивуючи тим, що 9 червня 2007 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис № 3. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння та протилежні погляди та сімейні відносини та обов`язки. Сторони припинили спільне проживання з початку 2019 року, шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати. Позивач надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судові засідання призначені на 16.05.2025 та 09.06.2025 відповідач не з`явився, поштове відправлення адресоване відповідачу з інформацією про час та місце розгляду справи повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач також повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади України. Причини неявки до суду відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 9 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про що складений актовий запис № 3 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 6). За твердженням позивача, сторони припинили спільне проживання з початку 2019 року, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальних характер, примирення неможливе. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінивши шлюбні стосунки сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, оскільки сторони разом не проживають, та позивач наполягає на розірванні шлюбу. На переконання суду подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення в даній справі.

Outcome: approved