Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

В липні 2024 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» про стягнення коштів, в якому просила стягнути кошти в сумі 322250,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 14.04.2021 р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12, предметом якого були майнові права об`єкт нерухомості №12, загальною площею 36,0 кв.м, поверх 3, вартістю 798750,010 грн. На виконання договору позивач перерахувала відповідачу 474250,00 грн. 03.12.2021 р. між сторонами було укладено додаткову угоду про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12, за якою перерахована [PERSON] сума - 474250,00 грн підлягає поверненню продавцем. За умовами основного договору купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12, у разі розірвання договору продавець зобов`язаний повернути кошти протягом року. Відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання, повернув 29.09.2023 р. - 27000,00 грн, 01.12.2023 р. - 45000,00 грн, 28.03.2024 р. - 80000,00 грн, залишок коштів становить 322250,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо його задоволення, зазначає, що відповідач повідомляв позивачу про неможливість повернення всієї суми одразу внаслідок агресії рф. ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 1264141387,67 грн. Позивач відмовилась від укладення угоди про мирне врегулювання спору з встановленням умов та строків повернення коштів. На теперішній час об`єкт нерухомості, який був предметом договору купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12 не перебуває під арештом, забороною відчуження, будь-які особи не мають прав на нього. Ухвалою судді від 04.03.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 04.04.2025 р. закрито підготовче провадження, призначено її судовий розгляд по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Крім цього, надала додаткові пояснення, в яких звертає увагу, що 26.12.2024 р. відповідач здійснив переказ коштів за договором в сумі 50000,00 грн, залишок заборгованості складає 272250,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. В підготовчому засіданні підтвердив обставини розірвання договору, часткового виконання зобов`язання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2021 р. між [PERSON] та ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12, предметом якого є майнові права об`єкт нерухомості №12, загальною площею 36,0 кв.м, поверх 3, вартістю 798750,010 грн, розташований в багатоквартирному житловому будинку, що має бути збудований на земельних: ділянках за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3210900000:01:157:0013), [ADDRESS] (кадастровий номер 3210900000:01:157:0014) за будівельною адресою: [ADDRESS] . На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12 позивач перерахувала відповідачу 474250,00 грн, що підтверджується квитанціями. 03.12.2021 р. між [PERSON] та ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» було укладено додаткову угоду про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12, за якою договір та всі додатки вважаються розірваними і припиняють дію з 03.12.2021 р., перерахована [PERSON] сума - 474250,00 грн підлягає поверненню продавцем покупцю. Вказану суму продавець зобов`язаний повернути покупцю протягом 5 календарних місяців. Згідно виписки про рух коштів [PERSON] за період з 04.09.2020 р. по 05.06.2025 р. від ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» були надходження: 26.12.2024 р. - 50000,00 грн, 28.03.2024 р. - 80000,00 грн, 01.12.2023 р. - 45000,00 грн, 29.09.2023 р. - 27000,00 грн. Загалом - 202000,00 грн. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як було встановлено судом, за умовами додаткової угоди від 03.12.2021 р. про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №Н.б.19-12 ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» зобов`язане було повернути [PERSON] протягом 5 календарних місяців кошти в сумі 474250,00 грн, але за період з 04.09.2020 р. по 05.06.2025 р. перерахували лише 202000,00 грн. Залишок неповернутої суми складає 272250,00 грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Завдання ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» збитків в результаті часткового знищення будівництва внаслідок ведення бойових дій та збройної агресії рф на загальну суму 126414138,67 грн не звільняє ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» від зобов`язань, які виникли перед [PERSON] . При цьому, відповідачем не зазначено, які перешкоди були для повернення коштів позивачу в період з 03.12.2021 р. до 24.02.2022 р. (ведення воєнного стану в Україні) Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» на користь [PERSON] коштів в сумі 272250,00 грн, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, на користь з ТОВ «Смарт сіті Ірпінь» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 3222,50 грн.

Outcome: partial