Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати відповідача батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Селидове Донецької області; виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини; внести до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості, зазначивши батьком вказаної дитини [PERSON] , громадянина України. На обґрунтування позову зазначено, що позивач з травня 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем та від спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач ставиться до [PERSON] як до дочки, вони спілкуються, він купує деякі речі, дитина та відповідач зараз називають один одного як батько та дочка відповідно. Однак відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Сторони спільно не проживають з початку 2022 року, донька проживає разом з матір`ю, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку судового засідання подав нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його присутності. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах (а.с.57). [INFO] у позивача народилася донька [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про її народження на підставі статті 135 СК України вказаний [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до заяви, посвідченої 26 вересня 2024 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г., зареєстрованої у реєстрі за №3623, відповідач визнав даний позов і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у справі №204/6397/24 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження (а.с.27). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом ураховуються такі обставини. Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). За змістом статті 128 СК України закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі N 591/6441/14-ц (провадження N 61-6030св18) зазначено, що доказами у вказаній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved