Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Лебедовська Л.Ю. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 29.06.2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя народилися діти: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] . Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2022 року шлюб було розірвано. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2023 року визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] за фактичним його місцем реєстрації та проживання. З січня 2022 року і по даний час мати дітей, відповідачка по справі з дітьми не спілкується, не цікавиться їх життям та не допомагає матеріально, у зв`язку з чим, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2024 року стягнуто з відповідачки аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аліменти в розмірі частки від всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.10.2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачка не надавала і не надає по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступну до культурних та інших духовних цінностей. Діти не отримують від матері жодного подарунку на день народження, жодної іграшки тощо. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцової І.О. від 02.08.2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням заявнику строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 56-57). У встановлений в ухвалі суду строк, заявник усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцової І.О. від 10.09.2024 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (а.с. 70). Згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із перебуванням судді Мартинцової І.О. на довготривалому листі непрацездатності справа згідно з повторним автоматизованим розподілом передана на розгляд головуючому судді Лебідь-Гавенко Г.М. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2024 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням строку протягом п`яти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с.108-112). У встановлений в ухвалі суду строк, позивач усунув недоліки позовної заяви, подавши нову редакцію позовної заяви (а.с.121-126). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.01.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про позбавлення батьківських прав за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду (а.с.130). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2025 року підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.140-141). [PERSON] , в судовому засіданні просив позбавити [PERSON] батьківських прав, через те, що мати взагалі вже більше трьох років не бачила дітей, ними не цікавиться, аліменти на дітей не сплачує. Про її місцезнаходження йому невідомо, а позбавлення батьківських прав дасть можливість оформити йому на дітей пільги. Представник [PERSON] - адвокат Лебедовська Л.Ю. в судовому засіданні просила позбавити [PERSON] батьківських прав, через те, що вона усунулась від піклування над дітьми. Також повідомила суд, що відповідачка не проживає з сім`єю, не цікавиться, не допомагає їм, жодної участі у житті дітей не приймає вже більше ніж три роки. Начальник служби у справах дітей Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Батрак С.А. в судовому засіданні, підтримала вимоги заяви в повному обсязі, оскільки дійсно мати вже тривалий час не цікавиться дітьми, взагалі самоусунулась від них. Психолог [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що поспілкувавшись із дітьми вважає, що потрібно позбавити [PERSON] батьківських прав, щоб діти себе добре почували. Повідомила суд, що діти різні, але вони доглянуті і виховані, систематично відвідують школу, класні керівники не скаржаться. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином на останню відому адресу проживання (а.с. 137, 145, 150), не скористалась своїм право подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів у справі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думки сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи думку малолітніх дітей, думку психолога, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони з 29.06.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2022 року було розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 20-22). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.12.2021 року (а.с. 16), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.12.2021 року (а.с. 17), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.12.2021 року (а.с. 19), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.12.2021 року (а.с. 18) Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2023 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про визначення місця проживання дітей. Визначено місце проживання дітей з батьком [PERSON] (а.с. 23-28). Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аліменти в розмірі частки від всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.10.2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 29-33). Як вбачається із довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 10.07.2024 року виданою Білоцерківським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 30.06.2024 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей -становить 55 082,30 гривень (а.с. 34). Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області [PERSON] та його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та проживають разом батьком та перебувають на його утриманні (а.с. 35-36). Згідно до Акту обстеження умов проживання від 28.05.2024 року, вбачається, що за місцем проживання малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] , створено всі належні умови. В будинку чисто, у приміщенні підключені всі комунікації. Є необхідні меблі та побутова техніка для ведення домашнього господарства. Діти забезпеченні необхідним харчуванням, одягом, взуттям, іграшками та канцтоварами, відповідно до віку та потреб, мають окремі спальні місця для сну та проведення дозвілля. Стосунки в сім`ї дружні, проявляють інтерес до внутрішнього світу, здійснюють підготовку до дорослого життя (а.с. 37-38). Відповідно до довідки виданої Амбулаторією загальної практики - сімейної медицини с. Ковалівка, в разі захворювання дітей за допомогою до сімейного лікаря [PERSON] , звертаються батько [PERSON] та бабуся [PERSON] (а.с. 39). Згідно довідки про доходи, яка була видана [PERSON] , вбачається, що він працює у АТ «Укрзалізниця»/ Виробничий підрозділ «Фастівська дистанція колії» Регіональної філії «Південно-західна залізниця», займає посаду монтера колії 3 розряду. Загальна сума доходу за період з січня 2022 року по червень 2022 року без урахування аліментів становить 88562,70 грн (а.с. 40). Відповідно до характеристики, яка видана Виробничим підрозділом Фастівської дистанції колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» від 03.06.2024 року, [PERSON] працює в Виробничому підрозділі «Фастівській дистанції колії» регіональної - філії «Південно-західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 26.02.2019 року по теперішній час, обіймаючи посаду монтера колії. За час роботи в дистанції зарекомендував себе як сумлінний, відповідальний працівник. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня (а.с.41). Як вбачається із наданого скріншоту із резерв [PERSON] перебуває на обліку у Білоцерківському ТЦК та має бронювання. Згідно до характеристики виданої директором Ковалівського академічного ліцею від 29 липня 2024 року, вбачається, що учениця 1-го класу [PERSON] за час навчання у школі зарекомендувала себе дисциплінованою, уважною ученицею. Володіє навчальним матеріалом на середньому рівні. Навчається в повну міру своїх можливостей. Має довільну зорову і слухову пам`ять, логічне мислення розвинене на середньому рівні, старається запам`ятовувати навчальний матеріал. Дівчина виховується в неповній сім`ї. Мама з сім`єю не проживає та у навчанні і вихованні доньки участі не бере. Її вихованням займаються бабуся та тато. Вони беруть активну участь у навчанні доньки (а.с. 42). Відповідно до характеристики виданої директором Ковалівського академічного ліцею від 29 липня 2024 року, вбачається, що учениця 4-А класу [PERSON] зарекомендувала себе як дисциплінована і працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має змішану пам`ять, запам`ятовує учбовий матеріал. На уроках не завжди активна, але виконує домашні завдання. При потребі завжди допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Рідні, тато - [PERSON] та бабуся - [PERSON] , приділяють належну увагу вихованню [PERSON] . Тато є активним учасником позакласної роботи, постійно відвідує батьківські збори та цікавиться справами доньки. Серед членів родини спостерігається любов та доброзичливі стосунки. В сім`ї постійно влаштовуються свята для діток, що забезпечує позитивні емоції малечі, а зокрема [PERSON] . Мати дівчинки - [PERSON] , не бажає виконувати своїх обов`язків як мати і не бере ніякої участі у вихованні дитини. Мати не цікавиться шкільними справами [PERSON] , не телефонує класному керівнику та не бере слухавку коли телефонують до неї, не з`являється на батьківські збори (а.с. 43-44). Згідно до характеристики виданої директором Ковалівського академічного ліцею від 29 липня 2024 року, вбачається, що учениця 7-го класу [PERSON] за час навчання у школі зарекомендувала себе дисциплінованою, уважною ученицею. Володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, старається запам`ятовувати навчальний матеріал. [PERSON] виховується в неповній сім`ї. Мама з сім`єю не проживає та у навчанні і вихованні доньки участі не бере. Її вихованням займаються бабуся та тато. Вони беруть активну участь у навчанні доньки (а.с. 45). Згідно до характеристики виданої директором Ковалівського академічного ліцею від 29 липня 2024 року, вбачається, що учень 2-го класу [PERSON] за період навчання зарекомендував себе як старанний і відповідальний учень. Програмовий матеріал засвоює на високому та достатньому рівні. Відповідально виконує завдання і дотримується своїх зобов`язань як школяр. Знає правила безпечної поведінки під час занять та ігор. Щодо іншого - культурний, вихований, ввічливий і дружній. Бабуся і тато приділяють належну увагу вихованню та навчанню [PERSON] . Постійно цікавляться успіхами і досягненнями дитини. Беруть активну участь у житті класу та школи. За період навчання дитини у школі мама жодного разу не відвідувала батьківських зборів і не цікавилася шкільним життям сина (а.с.46). 23.09.2024 року Служба у справах дітей Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області надано Висновок за №80 відповідно до якого вони вважають за доцільне позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.81-83). Допитані в судовому засіданні разом із представником Служби у справах дітей Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та психологом малолітні діти в своїх поясненнях суду вказали на наступне: Малолітня [PERSON] , [INFO] у своїх поясненнях зазначила, що вона проживає з татом та бабусею, їй купують одяг, забезпечують. Вона навчається у 7-му класі Ковалівського академічного ліцею. Її мама не проживає з ними вже більше трьох років, їм не телефонує, вона її бачити не хоче через те, що вона била їх неодноразово. Коли вона була в 5-му класі, матір приводила додому чоловіків, де вони часто випивали поки батько в цей час був на роботі, через це виганяла їх з дому. Хоче щоб позбавили її матір батьківських прав відносно її та її брата і сестер. Малолітня [PERSON] , [INFO] у своїх поясненнях зазначила, що вона проживає разом з татом, бабусею, братом і сестрами. Живуть дружно, не сваряться, після школи роблять уроки. Навчається вона у 4-му класі Ковалівського академічного ліцею. В школі навчається добре. Маму останній раз бачила в 2021 році, після цього вона не дзвонить, не приходить. Коли матір проживала з ними, вона їх ображала, приводила чоловіків, випивала. Спілкуватись з мамою не хоче. Малолітній [PERSON] , [INFO] у своїх поясненнях зазначив, що проживає з бабусею, татом та сестричками. Навчається вона у 2-му класі Ковалівського академічного ліцею. В школі навчається добре, дружить тільки з дівчатами, а хлопці не хочуть з ними дружити. Бабуся допомагає та готує їм їжу. Останній раз бачив маму в 2021 році, зараз вона не приїжджає та не телефонує. Відношення до неї погане, через те, що вона била їх. Малолітня [PERSON] , [INFO] у своїх поясненнях зазначила, що вона проживає разом з татом, бабусею, братом і сестрами. Навчається вона у 1-му класі Ковалівського академічного ліцею. Бабуся їсти готує, батько займається домогосподарством. Як звати маму вона не знає. У ст. 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені ст. 166 СК України. Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. За положеннями ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється ст. 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано ст. 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що малолітні діти, з моменту розірвання шлюбу між батьками постійно проживають разом з батьком [PERSON] та бабусею . Як вказує позивач та встановлено судом, відповідачка не проживає із малолітніми дітьми однією сім`єю, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідного харчуванням, медичного догляду і лікування дітей як складову частину виховання, що також підтверджується рішеннями суду про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, які набрали законної сили. У відповідності до вимог ч. 1, 4, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Разом з тим, доказів участі відповідачки у вихованні малолітніх дітей, піклування про них, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, харчування, медичний догляд і лікування суду не надано, що дає суду підстави визнати відсутність таких дій зі сторони відповідачки доведеними. Крім того, жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні дітей з боку відповідачки, матеріали справи не містять. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідачки в судовому порядку скасовує лише правовий зв`язок між нею та її дітьми, підтверджує відсутність фактичного духовного зв`язку між мати та дітьми. Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, як найкращі інтереси малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також те, що відповідачка фактично не виконує свої батьківські обов`язки з 2021 року, суд приходить до висновку про застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, яка міститься в матеріалах справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved