Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 31.07.2024 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява. В уточненій позовній заяві позивач просить звільнити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , від заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом № 216/4050/23, виданим Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 26 червня 2023 року, за період з 01.07.2023 по 11 червня 2024 у сумі 49\~396,81 грн та стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати. Позов обґрунтовано обставинами: 02 червня 2007 року між [PERSON] (далі Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач) був укладений шлюб, зареєстрований Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за № 105. Після укладення шлюбу Позивач змінила прізвище на « [PERSON] », про що зазначено у даному свідоцтві. Від даного шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №524 від 03 грудня 2007 року; сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №267 від 08 липня 2015 року; доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис №250 від 10 вересня 2020 року. З часом подружні відносини між сторонами суттєво погіршилися, у зв`язку з чим Позивач була вимушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Так, рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 травня 2023 року по справі № 213/3374/22 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Наразі донька [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з батьком, Відповідачем, а донька [PERSON] разом з матір`ю. Позивачем, для дитини створено усі належні умови проживання, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 29.02.2024 року \~ \~ \~ \~ У рамках цивільної справи №216/2796/23 20 травня 2024 року Відповідачем за даною позовною заявою було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зі змісту якого Позивач дізналася, що 19.07.2023 року стосовно неї було відкрито виконавче провадження №72295176, яке здійснюється Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з примусового виконання судового наказу №216/4050/23, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 26 червня 2023 року про стягнення з боржника, [PERSON] , на користь батька, [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , щомісячно, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач стверджує, що їй не було відомо та вона не могла навіть припустити про існування у неї заборгованості зі сплати аліментів, жодних документів виконавчого провадження, у тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, вона не отримувала. На час утворення заборгованості зі сплати аліментів, Позивач окрім того, що була безробітною та не мала жодного власного джерела доходу, також здійснювала догляд за їх маленькою дитиною, донькою [PERSON] , [INFO] , якій на той час було тільки три роки. При цьому Відповідач зі свого боку будь-якої допомоги, у т.ч. матеріальної, на виховання дитини не надавав. Позиція відповідача \~ \~ \~ \~29.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначається, що 19.07.2023 було відкрито виконавче провадження №72295176, яке здійснюється Центрально-Міським ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області з примусового виконання виконавчого документу №216/4050/23, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 26.06.2023 про стягнення з позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 доходу боржника. \~ \~ \~ \~Станом на 06.05.2024 у позивача наявна заборгованість у розмірі 49\~941,99 грн. Зазначається, що обставини, наведені позивачем не є істотними для звільнення від заборгованості. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 31.07.2024 позовна заява надійшла до суду. 05.08.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.10.2024 ухвалою суду було постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву. 04.11.2024 надійшла уточнена позовна заява. 03.12.2024 надійшла відповідь на відзив. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 26.06.2023 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачем, у розмірі 1/3 доходу боржника. 19.07.2023 державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72295176 з примусового виконання вказаного судового наказу. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.10.2024 сума заборгованості складає 49\~396,81 грн. Водночас станом на 06.05.2024 сума заборгованості складала 49\~941,99 грн. Відповідно до\~наданих розрахунків,\~розмір аліментів\~в період\~виникнення заборгованості\~обраховувався державним\~виконавцем виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (регіону),\~згідно зі ст. 195 СК України. Позивач обґрунтовує підстави для звільнення від заборгованості зі сплати аліментів таким: незнанням про відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу, відсутністю офіційного працевлаштування в період з 15.08.2023 по 28.05.2024. Остання обставина обґрунтовується тим, що догляд за маленькою дитиною потребує від матері максимальної участі та уваги, а здійснювати догляд за дитиною було нікому. На підтвердження надається копія трудової книжки та довідка з місця роботи. Також позивач надає квитанції про сплату аліментів на підтвердження відсутності наміру ухилятися від виконання обов`язку з утримання дітей. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІвід 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. \~ \~ \~ \~ За змістом ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. V. Висновки суду та мотиви прийнятного рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так, позивач посилається на такі обставини як підставу для звільнення від заборгованості зі сплати аліментів: незнання про відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу та відсутність офіційного працевлаштування в період з 15.08.2023 по 28.05.2024. Водночас суд бере до уваги, що позивач, змінивши сімейний стан та уклавши новий шлюб після розірвання шлюбу з відповідачем, проживає окремо разом з молодшою донькою [PERSON] , а доньку [PERSON] та сина [PERSON] утримує відповідач. Проживаючи окремо, у позивача не припинився обов`язок утримувати двох інших дітей, які проживають з відповідачем. Цей обов`язок покладається на батьків в силу вимог закону, а тому позивач була зобов`язана утримувати доньку та сина, які проживають окремо та могла виконувати свій обов`язок добровільно, навіть не знаючи про існування виконавчого документу. При цьому, позивач не наводить доказів утримання двох інших дітей поза виконавчим провадженням, не примусово. Щодо матеріального стану позивача, пов`язаного з відсутністю офіційного працевлаштування, суд зазначає, що сімейне законодавство не визнає відсутність доходу у боржника як підставу для звільнення від обов`язку сплачувати аліменти. Тим більше це не може бути істотною обставиною в розумінні ст. 197 СК України. З огляду на зазначене, суд не знайшов підстав для задоволення позову та звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed