Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

14.01.2025 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла дійсна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Батько дитини з січня 2014 року виїхав за межі України, проживає та працює в Японії. З часу від`їзду відповідача за кордон, дитиною він не цікавиться, не приймає ніякої участі ні в житті сина, ні у вихованні, ні в забезпеченні та утриманні дитини. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не забезпечує повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, що може мати наслідком ігнорування батьком взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку. Поведінка батька по відношенню до своєї дитини є недобросовісною. Батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання батька. Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка повністю займається вихованням дитини. Позивач просила задовольнити позовні вимоги та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та його представник адвокат Дашко М.В. в судове засідання не з?явились, направили до заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради надала суду заяву про слухання справи без її участі, надала суду висновок органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина. Ухвалою судді від 04.02.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 04.06.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] перебуває за межами України. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.03.2025 року у цивільній справі №524/492/25 (провадження 2/524/3194/25) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію: чи здійснював виїзд/в`їзд з/на територію України [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , громадянин Японії, з 01.01.2014 року по теперішній час. Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19/24847-25-Вих від 26.003.2025 повідомлено, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», що функціонує відповідно до Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655 (далі - положення), відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином Японії [PERSON] , [INFO] , у період з 08.11.2017 по 26.03.2025 (станом на 14:45), в Базі даних не виявлено. Відповідно до пункту 17 Положення інформація про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території зберігається протягом 10 років з дня її внесення. Зберігання в Базі даних інформації з персональними даним осіб впродовж 10 років з моменту її внесення здійснюється з 08.11.2017, оскільки до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 №472. За даними керівника Кременчуцької гімназії №12 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.11.2024 року №01-32/581 повідомлено, що за період навчання [PERSON] , [INFO] , який навчається в гімназії з 2017 року, батько учня у шкільному житті дитини не приймав, з вчителями та класним керівником не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Зі слів [PERSON] батько з сім`єю не проживає, зв`язок не підтримує. Навчанням дитини та вихованням займається мати, [PERSON] . За даними директора Комунального некомерційного медичного підприємства «ЦПМСД №3» м. Кременчука, листом від 27.11.2024 року №1361/19б повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом амбулаторії ЗПСМ №6 КНМП «ЦПМСД №3» м. Кременчука, декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] . Візити дитини до лікарів забезпечує мати та виконує всі рекомендації щодо лікування, щеплення і догляду дитини. Дитина забезпечена всім необхідним. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 1232 від 15.05.2025 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоке поводження з дитиною. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням від 15.05.2025 року № 1232, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Як постає з висновку органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, батько більше 10 років не спілкується з сином, не бере участі в його вихованні, матеріально сина не утримує. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] в ситуації, що розглядається, то дитина весь час проживає з матір`ю, [PERSON] , яка здійснює її догляд і виховання. Дії відповідача [PERSON] по ухиленню від виховання дитини є систематичними. Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дитини і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію її прав. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (надалі за текстом - Постанова від 20.03.2007 №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 Постанови від 20.03.2007 №3 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.54 рішення по справі «Хант проти України» судом наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться сином. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати її батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Навпаки у судовому засіданні знайшло підтвердження свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками, передбаченими Сімейним кодексом. Отже суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це буде відповідати найвищим інтересам дитини. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved