Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

28 січня 2025 року ТОВ «ФК\~«ЕЛ.ЕН.Груп» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту №29588-07/2024 та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, 28 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 29588-07/2024, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 13 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладений Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за Договором № 29588-07/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідачка порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 38 025,00 грн. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві, просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судові засідання призначені на 19.05.2025 та 10.06.2025 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не надала, зустрічний позов не пред`явила. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 28 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 29588-07/2024, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у розмір 13 000,00 грн, строком на 120 днів, дата погашення кредиту 24 листопада 2024 року; денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 цього Договору. Згідно з пунктом 1.4.2 вказаного Договору клієнт має право до 26 серпня 2024 року сплатити перший платіж, відповідно до Графіку платежу. Відповідно до пункту 1.6. Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-62хх-хххх-8309 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до пункту 5.3 Договору, у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати ,встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Заявка- анкета клієнта на отримання фінансового кредиту, договір разом із Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту підписано відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно із квитанцією про зарахування № 465325450 від 28 липня 2024 року та повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28 лютого 2025 року, 28 липня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» перерахувало на рахунок відповідачки [PERSON] [NUMBER] - 13 000,00 грн (а.с. 23-24). 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладений Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за Договором № 29588-07/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с. 43 48). 31 жовтня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» надіслав відповідачці повідомленням про відступлення прав вимоги заборгованості за договором на надання споживчого кредиту № 29588-07/2024 від 28 липня 2024 року на користь ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» (а.с. 12) Відповідно до витягу з акту приймання-передачі прав №1 від 30.10.2024 до договору факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в загальній сумі 38 025,00 грн, з яких: 13 000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 17 550,00 грн- сума заборгованості за процентами; 975,00 грн - заборгованість за пенею (арк. с. 11). 6 березня 2025 року представник ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» направив відповідачу вимогу про повернення заборгованості по Договору про споживчий кредит № 29588-07/2024 від 28 липня 2024 року протягом 7 днів з дати одержання у розмірі 38025,00 грн (а. с. 10). Відповідачем не надано докази, які б підтвердили виконання нею умов договору, станом на дату визначення позивачем суми заборгованості та станом на дату ухвалення рішення. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 28 липня 2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 29588-07/2024 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач не виконала умови кредитного договору, не повернула кредит та не сплатила відсотки за користування кредитом. У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Відповідач, не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов договору позики. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 29588-07/2024 від 28 липня 2024 року у розмірі 38025,00 грн, яка складається з: 13 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 18525,00 грн заборгованості за відсотками, 6500,00 грн заборгованості за пенею. При вирішенні питання стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Колеснікова І. О. на підставі Договору про надання правової допомоги № 010-25 від 26 лютого 2025 року (а. с. 39-40). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додано акт прийому передачі наданих послуг від 26 лютого 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 26 лютого 2025 року (а.с. 32-34,36-38). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved