Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

09.05.2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.07.2021 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2024 року розірвано. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.09.2021 року. Під час спільного проживання з відповідачем [INFO] народилась дочка [PERSON] , батьком якої записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.2025 року. Відповідач на теперішній час добровільно не надає коштів на утримання дітей, хоча офіційно працевлаштований, інших утриманців не має. Діти проживають разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось. Тому вона змушена звертатись до суду з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дітей. Враховуючи вищезазначене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 15000 грн на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10.07.2021 Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом № 696\~розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №917, батьком дитини зазначено [PERSON] , а мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №137, батьком дитини зазначено [PERSON] , а мати [PERSON] . Як встановлено судом, діти, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалось відповідачем. Позивач в заяві вказує, що відповідач не надає допомогу на утримання дітей. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі на дітей відповідачем визнаний, суд доходить висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітніх дітей сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи згідно зі ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 605 гривень 60 коп.

Outcome: approved