Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75478514, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6500,00 грн., строк позики 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75478514 від 02.06.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ та «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75478514 від 02.06.2021. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 14377,24 грн., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу 6500,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 7877,24 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку та виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому у АТ КБ «Приват Банк». Відповідачу судом направлено рекомендованим листом копія позовної заяви та ухвала суду за адресою реєстрації, які останнім отримані, про що свідчить трекінг поштового повідомлення. Правом передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 02.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75478514. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора і був надісланий на електронну пошту останнього, яка зазначена п. 18 договору позики, реквізити та підписи сторін (а.с. 33). Відповідно до п. 2 Договору позики, сума позики 6500,00 грн., строк позики - 64 дні, процентна ставка 1,6 % (фіксована). 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75478514 від 02.06.2021(а.с.22-25 зворот). Відповідно до виписки за картковим рахунком [PERSON] від 23.04.2025 встановлено, що 02.06.2021 на картковий рахунок відповідача зараховані кошти в розмірі 6500,00 грн за договором позики № 75478514 від 02.06.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ та «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75478514 від 02.06.2021 (а.с.16-20). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 26.10.2021 за довгором факторингу № 2610 від 26.10.2021 та витягу з реєстру боржників від 03.04.2023 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14377,24 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7877,24 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінпром Маркет», ні на рахунки первісних кредиторів. Відповідно до ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредитів під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем надано не було. Обставини укладення вищевказаного договору відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідач належним чином ознайомлений з умовами вищезазначеного договору. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору. При цьому вказаний договір та їх умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсним, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Отже з відповідача, з урахуванням позовних вимог належить стягнути 6500,00 грн тіла кредиту. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено та суд розраховує їх: за період з 02.06.2021 по 04.08.2021. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору позики № 75478514 становить 6656 грн. (6500/100х1,6х64). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет»: за Договором позики № 75478514 від 02.06.2021 в розмірі 13156 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6656,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 13156 грн. (13156*100/14377,24=92%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2228,60 грн. (2422,4*92:100=2228,60). Відповідно до ст. 133, 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2228,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які складають 3500 грн і підтверджуються наданими доказами: Договором № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року про надання правничої допомоги, укладеним між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с.14-15), Витягом з акту №9-11 приймання передачі наданої правничої допомоги (а.с.13), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 виданим Ткаченко Ю.О., ордером на надання правничої допомоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с.11 зворот) та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579933656.1 від 20.03.2025 (а.с.12). Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується . Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Враховуючи вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, те, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, відсутність клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд знаходить, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3220 грн. (3500*92:100=3220).

Outcome: partial