Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

03.03.2025 представник позивача ЛКП «Старий Львів» Любашевський В.П., сформувавши документи в системі «Електронний Суд», звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ЛКП «Старий Львів» заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку у сумі 9601,42 грн та судові витрати у розмірі 2174,30 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що ЛКП «Старий Львів» відповідно до договору №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління будинку, укладеного за рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] надаються послуги з утримання вказаного будинку та його прибудинкової території. Відповідач, як власник (співвласник) нежитлових приміщень за №№17-1 - 17-4, площею 45,7 кв.м, будинку згідно ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015 та ч.2 ст.382 ЦК України є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідач оплату послуг з утримання будинку здійснював частково, в результаті чого за період з вересня 2014 року по січень 2025 року виникла заборгованість перед позивачем по оплаті цих послуг в розмірі 9601,42 грн. Звертає увагу, що відповідачем до позивача не пред`являлися будь-які акти-претензії, що свідчить про фактичне та належне виконання позивачем своїх зобов`язань по наданню послуг. Заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з вересня 2014 року по січень 2025 року включно позивачем не пропущений визначений ЦК України трьохрічний строк позовної давності, оскільки, перебіг строку позовної давності є перерваним, а саме, як вбачається із відомості про оплату та нарахування, відповідач в листопаді 2016 року та в липні 2017 року здійснював оплату послуг самостійно. Окрім цього, 11.11.2022 позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 6873,09 грн. Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 15.02.2024 у справі №463/8079/22 судовий наказ, виданий 13.12.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку в розмірі 6873,09 грн та 248,10 грн судового збору скасований. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Ухвалою судді від 07.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. 28.04.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з наступних підстав. Позивач у своєму позові заявляє що на підставі договору №442 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 24.04.2023 відповідач повинен сплачувати йому кошти за житлово-комунальні послуги, однак просить стягнути борг за період з квітня 2014 року по теперішній час. Отже, позивач не представив суду жодного доказу чому саме він претендує на право отримувати від співвласників кошти за період з квітня 2014 року по 24.04.2023. Крім того, вважає, що у даному випадку ЛКП «Старий Львів» пропустило визначений ЦК України трьохрічний строк позовної давності. Звертає увагу, що позивачем не долучено до матеріалів справи рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 24.04.2023, на яке він покликається у поданому позові, та яке б могло обґрунтувати заявлений позов та підтвердити наявність договірних відносин між сторонами. Так, договір №442 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 24.04.2023 підписаний співвласником в особі [PERSON] , яка, як вказано у договорі, діє на підставі зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 24.04.2023. Однак як свідчить [PERSON] жодного рішення загальних зборів співвласників будудинку№29, яким їй би надавались подібні повноваження не виносилось. Остання пояснила, що до неї додому прийшли працівники позивача 24.04.2023 та запропонували взяти на себе відповідні повноваження та представляти всіх співвласників будинку [ADDRESS] , від чого вона категорично відмовилась, після чого її попросили підписати договір з нею особисто, що вона і зробила. Свідком цих подій була [PERSON] , якій також запропонували бути уповноваженою особою будинку [ADDRESS] та також отримали її відмову. Отже, [PERSON] раптово без належних повноважень опинилась представником будинку поза її волею. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, запропонований позивачем, має бути обов`язково узгоджений зі співвласниками, оскільки не відповідає Типовому договору затвердженому постановою КМУ №712 від 05.09.2018, а саме: у запропонованому позивачем договорі відсутні додатки передбачені п.п.2, 39 Типового договору: список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору які зазначаються у додатку 1 до договору, що є невід`ємною його частиною. Загальні відомості про будинок зазначаються у додатку 2 до договору і є невід`ємною його частиною; у правах управителя відсутнє право за письмовою заявою співвласника діяти від імені та інтересах співвласника як представник у відносинах з виконавцями комунальних послуг, яке передбачено п.7 Типового договору; у обов`язках управителя відсутні передбачені п.8 Типового договору обов`язок у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу співвласника інформувати його про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території; обов`язок у разі прийняття співвласниками відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати договір на технічне обслуговування внутрішньо - будинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи або іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт; обов`язок надсилати протягом п`яти робочих днів відповідним виконавцям отримані скарги споживачів щодо надання комунальних послуг, якщо питання, порушені в таких скаргах, стосуються обов`язків виконавців послуг (робіт). Таким чином, вважає, що представлений позивачем спірний договір №442 від 24.04.2023 у даній справі є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом. Просить врахувати, що житлово-комунальні послуги позивачем йому не надавались, а прибирання прибудинкової території не проводилось жодного разу. Прибирання прибудинкової території він завжди здійснював своїми силами та коштами, що може бути підтверджено свідками. Через відсутність договірних відносин з позивачем він був позбавлений можливості складати та підписувати акт-претензію, викликати управителя для перевірки надання послуг та їх якості, та притягати його до відповідальності за невиконання ним своїх обов`язків. Також заявив клопотання про виклик у судове засідання для допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є мешканцями будинку та підтвердять, що зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] ніколи не відбувалось. 03.05.2025 представником позивача ЛКП «Старий Львів» Любашевським В.П. подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що вважає необґрунтованими наведені у відзиві міркування відповідача, з наступних підстав. Позивачем до позовної заяви долучений договір №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , який укладений між позивачем та співвласниками вказаного будинку в особі уповноваженої особи від співвласників - [PERSON] , до якого доданий додаток №1 - Кошторис та вимоги до якості послуг з управління будинком. Співвласники будинку [ADDRESS] , як споживачі комунальних послуг, не укладали та не приймали рішення про укладення індивідуальних договорів з надавачами комунальних послуг для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, у зв`язку із чим, надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (збирання, зберігання, вивезення); обслуговування газових мереж; купівлі електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (освітлення місць загального користування, тощо); суцільної дератизації; ліквідації наслідків аварійних ситуацій у внутрішньо-будинкових мережах, здійснюється шляхом укладення позивачем окремого договору з виконавцем конкретної комунальної послуги та на підставі актів виконаних робіт, а тому позивач не є безпосереднім надавачем вказаних комунальних послуг. До позовної заяви додана відомість про нарахування та оплату послуг за період з вересня 2014 року по січень 2025 року із зазначенням тарифу за один квадратний метр належної відповідачеві загальної площі нежитлового приміщення - 45,7 кв.м. Одночасно, для проведення оплати за надані послуги договором не передбачено надання позивачем відповідачу будь-яких інших підтверджуючих документів про фактичне надання послуг, окрім як звітувати щороку перед співвласниками про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження. Зважаючи на наведене, доводи відповідача про те, що у нього відсутній обов`язок здійснювати оплату за послугу з утримання спільного сумісного майна співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] як до укладення договору - до 24.04.2023 так і після його укладення є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що договір №442 від 24.04.2023 сторонами, що його уклали, в передбаченому цивільним законодавством порядку судом недійсним не визнавався і є чинним, а тому такий є належним та допустимим доказом у справі. Також просить відмовити у задоволенні клопотання про виклик в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки такі не володіють обставинами та інформацією щодо заборгованості відповідача і не можуть надати достовірні та належні покази щодо предмету спору стосовно стягнення заборгованості у вказаній справі, одночасно предметом спору у даній справі не є визнання договору недійсним і такий спір не розглядається. 09.05.2025 відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив, в яких додатково зазначив, що договір №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] підписаний особою без належних на те повноважень та без її волевиявлення, жодних послуг від позивача він не приймав та оплату таких не здійснював, тому вказаний договір слід вважати неукладеним. Ухвалою, яка відображена в протоколі судового засідання від 12.05.2025, судом задоволено клопотання відповідача про виклик в судове засідання для допиту свідків. 19.05.2025 представником ЛКП «Старий Львів»\~Любашевським В.П.\~подано додаткові\~пояснення у\~справі,\~в яких\~зазначив наступне.\~На підтвердження\~надання відповідачу\~послуг з\~утримання багатоквартирного\~будинку до\~укладення договору\~№442\~від 24.04.2023\~про надання\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком [ADDRESS] відповідачу\~надавалися вказані\~послуги за\~договором №055\~від 01.01.2011\~про відшкодування\~експлуатаційних витрат\~на утримання\~будинків і\~прибудинкових територій,\~укладеного між\~Львівським комунальним\~підприємством «Центральне»\~та відповідачем.\~Згідно ухвали\~Львівської міської\~ради №5634\~від 10.10.2019\~ «Про\~припинення ЛКП\~«Центральне» шляхом\~приєднання до\~ЛКП «Старий\~Львів»» позивач\~є правонаступником\~прав та\~обов?язків ЛКП\~«Центральне».\~Вважає необґрунтованими\~покликання відповідача\~не те,\~що договір\~№442\~від 24.04.2023\~як правочин\~є не\~укладеним та\~не вчиненим,\~оскільки такий\~укладений саме\~на підставі\~рішення зборів\~співвласників багатоквартирного\~будинку [ADDRESS] . При цьому,\~не прийняття\~відповідачем участі\~в прийнятті\~рішення співвласників\~багатоквартирного будинку\~щодо укладення\~договору №442\~від 24.04.2023\~та не\~підписання ним\~протоколу зборів\~щодо укладення\~вказаного договору\~не є\~підставою вважати\~договір №442\~від 24.04.2023\~не укладеним\~та/або\~не вчиненим\~правочином. Одночасно, відповідачу є та був відомий факт правонаступництва позивачем прав та обов?язків ЛКП «Центральне», що підтверджується ухвалою Личаківського районного суду міста Львова у справі №463/8079/22 від 15.02.2024 про скасування, за заявою відповідача, судового наказу цього ж суду від 13.12.2022 про стягнення з нього на користь ЛКП «Старий Львів» заборгованості за утримання житлового будинку, обслуговування прибудинкової території. Щодо строку позовної давності, просить врахувати пункти 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, якими визначено, що під час дії карантину строки, визначені ст.257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. 02.06.2025 відповідачем [PERSON] \~подано додаткові\~пояснення у\~справі,\~в яких\~зазначив наступне.\~Загальна проща\~всіх квартир\~та нежитлових\~приміщень багатоквартирного\~будинку [ADDRESS] складає\~434,20\~кв.м.,\~у зборах\~взяли участь\~особисто 6\~осіб яким\~належать квартири\~або нежитлові\~приміщення багатоквартирного\~будинку загальною\~площею 235,10\~кв.м.\~При голосуванні\~порядку денного\~зазначено:\~26,5\~( [ADDRESS] )\~=\~235,10\~кв.м\~(більше\~половини загальної\~площі).\~Разом з\~тим,\~вказані дані\~не відповідають\~дійсності та\~спростовуються долученими\~інформаційними довідками\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~згідно яких\~частка квартири\~ [ADDRESS] \~загальною площею\~44,6\~кв.м\~яка на\~час проведення\~зборів належала\~ [PERSON] ,\~становить тільки\~1/3\~що визначається\~як 14,86\~кв.м,\~а право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] ,\~площею 52,7\~кв.м,\~яка згідно\~протоколу повністю\~належить [PERSON] ,\~не зареєстроване\~в жодному\~державному реєстрі.\~ Таким\~чином,\~у протоколі\~загальних зборів\~багатоквартирного будинку\~ [ADDRESS] від\~24.04.2023\~містяться неправдиві\~відомості,\~а рішення\~загальних зборів\~про визначення\~форми управління\~будинком через\~управителя ЛКП\~«Старий Львів»\~з яким\~укладено договір\~на управління\~терміном на\~один рік,\~та погодження\~умов договору\~на обслуговування\~та обрання\~уповноваженої особи\~від співвласників\~будинку слід\~вважати неприйнятими,\~оскільки за\~них не\~проголосували власники\~квартир та\~нежитлових приміщень,\~площа яких\~разом більша\~50\~відсотків загальної\~площі всіх\~квартир та\~нежитлових приміщень\~багатоквартирного будинку,\~а договір\~№442\~про надання\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком від\~24.04.2023\~підписаний особою\~без належних\~на це\~повноважень та\~без її\~волевиявлення,\~слід вважати\~неукладеним (невчиненим\~правочином).\~Звертає увагу,\~що згідно\~витягу з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб\~підприємців та\~громадських формувань\~станом на\~12.05.2025\~ЛКП «Центральне»\~не є\~припиненим та\~не перебуває\~у процесі\~припинення,\~підприємство до\~цього часу\~працює,\~займається комплексним\~обслуговуванням об`єктів,\~управлінням нерухомим\~майном та\~інше,\~має значний\~статутний капітал\~та стягує\~на свою\~користь борги\~за надані\~підприємством комунальні\~послуги. Ухвала Львівської міської ради №5634 не може бути доказом правонаступництва, вона тільки вказує про наміри які виконуються або не виконуються, як у випадку неприпинення ЛКП «Центральне». Лише під час дослідження заключного передавального акту можна достеменно встановити передачу зобов`язання за спірними правовідносинами у справі. Представник позивача ЛКП «Старий Львів» Любашевський В.П. в судовому засіданні позов підтримав, з підстав наведених у поданому позові, відповіді на відзив та додаткових поясненнях, просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Додатково пояснив, що дійсно ЛКП «Центральне» юридично існує, однак з січня 2020 року фактично послуги надає ЛКП «Старий Львів», підтверджуючі документи знаходяться в бухгалтерії. Звертає увагу, що договір №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] не визнаний судом недійсним, такий є діючим. Представник відповідача адвокат Моргунов С.Ю. щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав, наведених в поданому відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях та додаткових поясненнях. Оскільки площа квартир власників, які брали участь в зборах співвласників багатоквартирного будинку є меншою ніж 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, а тому вважає, що договір №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] підписаний особою без належних повноважень, а тому такий слід вважати неукладеним. Зазначає, що ЛКП «Старий Львів» не є правонаступником ЛКП «Центральне», оскільки останнє не припинене згідно ЄДРЮО, а також не надано передавального акту від ЛКП «Центральне» до ЛКП «Старий Львів». Відповідач [PERSON] \~щодо задоволення\~позовних вимог\~заперечив.\~Звертає увагу,\~що жодного\~разу не\~бачив,\~щоб будь-ким\~здійснювалося прибирання\~будинку [ADDRESS] . Від клопотання про виклик в судове засідання для допиту свідків відмовився. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень №17-1, 17-2, 17-3, 17-4 загальною площею 45,7 кв.м в будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаняк С.С. 31.12.2010. 01.01.2011 між [PERSON] (користувач), який використовує нежитлові приміщення, належні йому на праві власності, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м, та ЛКП «Центральне» (власник) укладено договір №055 про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, де знаходяться нежитлові приміщення. Термін дії договору до 01.01.2016 (п.6.1. договору). Відповідно до вказаного договору користувач сплачує витрати пропорційно займаній площі, а власник забезпечує утримання прибудинкової території та технічне обслуговування житлового будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення. Пунктом 6.4. цього договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені. Ухвалою Львівської міської ради №5634 від 10.10.2019 припинено ЛКП «Центральне» шляхом його приєднання до ЛКП «Старий Львів». 24.04.2023 протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] визначено форму управління будинком через управителя ЛКП «Старий Львів», погоджено обрати уповноваженою особою від співвласників будинку [PERSON] 24.04.2023 між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] (співвласник) в особі [PERSON] , яка діє на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, та ЛКП «Старий Львів» (управитель) в особі директора Білоуса О.І. на основі Типового договору, затвердженого постановою КМУ №712 від 05.09.2018, укладений договір №442 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 1.1. договору №442 від 24.04.2023 визначено, що управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники (мешканці) зобов`язується оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до п.1.2. договору, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання та ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема: прибирання внутрішньо будинкових приміщень сходових кліток та прибудинкової території (згідно погодженого сторонами кошторису додаток 1 до договору, прибиранні інших внутрішньо-будинкових приміщень проводиться за окремим, погодженим сторонами кошторисом), виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; планування заходів щодо збереження та сталого функціонування майна, наданого в управління, та організацію забезпечення потреб співвласників майна в отриманні житлово-комунальних послуг; введення передбачувальної законодавством звітності, а також технічної документації щодо стану, утримання та експлуатації майна. Відповідно до п.2.6. вказаного договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором. В додатку 1 до договору №442 від 24.04.2023 затверджено Кошторис та вимоги до якості послуг на управління будинком [ADDRESS] , в якому визначено складову витрат на утримання будинку та прибудинкової території та поточний ремонт спільного майна будинку, місячну суму витрат у розрахунку на 1 кв.м загальної площі житлових та нежитлових приміщень у будинку, умови та періодичність послуг. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15.02.2024 скасовано судовий наказ виданий 13.12.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] на користь ЛКП «Старий Львів» заборгованості за за фактично надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку в розмірі 6873,09 грн та 248,10 грн судового збору. Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Як визначено у\~п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга\~-\~послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком. Послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт\~спільного майна\~багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Згідно ч.28 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які після прийняття таких рішень набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення. Пунктом 14 частини першої статті\~1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно ч.2\~ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до\~ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.ст.6, 9 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку»\~управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, які мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника, ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії, інші права, визначені законом. Згідно із\~статтею 10 цього Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку»\~співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі, зокрема, прийняття рішень про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). У зборах беруть участь особисто та/або через представників співвласники, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку, і вказують, який документ підтверджує право власності на квартиру або документ, що надає повноваження на голосуванні від імені співвласника (для представника). Згідно ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку»,\~управління багатоквартирним\~будинком управителем\~здійснюється на\~підставі договору\~про надання\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком,\~що укладається\~згідно з\~типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Відповідно до\~статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Позивач у поданому позові покликається на те, що надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за вказаною адресою здійснювалося на підставі договору №055 від 01.01.2011 про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, укладеного між [PERSON] та ЛКП «Центральне» (правонаступником якого є ЛКП «Старий Львів») та договору №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який укладений між співвласниками цього будинку та ЛКП «Старий Львів». Відповідач, зазначаючи, що житлово-комунальні послуги позивачем йому не надавались, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження таких покликань суду не надав, як і не надав доказів, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території надавались іншими особами. Так, [PERSON] є власником нежитлових приміщень площею 45,7 кв.м, які розміщені в будинку і тому разом з усіма іншими власниками житлових (нежитлових) приміщень цього будинку є співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна будинку, а тому повинен нести витрати по його утриманню, що узгоджується з вимогами частини другої статті 382 ЦК України та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». На підтвердження заборгованості відповідача [PERSON] позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за адресою: [ADDRESS] (нежитлові приміщення №№17-1 17-4, площею 45,7 кв.м), згідно якого за період з вересня 2014 року по січень 2025 року в останнього утворилася заборгованість в розмірі 9601,42 грн. Відповідач вказаного розрахунку не спростував, власний розрахунок заборгованості не надав. Докази оплати вказаної заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутні. Щодо покликань відповідача на неукладеність договору №442 від 24.04.2023 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 16.06.2020 по справі №145/2047/16-ц, встановлено, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Так, позивачем долучено до матеріалів справи протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 24.04.2023, якими, зокрема, погоджено обрати уповноваженою особою від співвласників будинку [PERSON] для представлення їх інтересів в органах державної влади, інших установах та організаціях, комунальних та приватних підприємствах. Таким чином, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №442 від 24.04.2023 підписаний уповноваженою особою, доказів протилежного стороною відповідача суду не надано, у зв`язку з чим вказані покликання є безпідставними. Більше того, суд враховує, що згідно з презумцією правомірності правочину, закріпленою\~ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним. Окрім цього, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951 цс15 та підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц. Також суд відхиляє покликання відповідача на те, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку\~ [ADDRESS] від\~24.04.2023 є неприйнятим, як такі, що не входить до предмету доказування. Окрім цього вказане рішення у встановленому законом порядку не визнано недійсним. З приводу посилання відповідача на відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення діяльності ЛКП «Центральне», необхідно зазначити, що обов`язок внесення зазначених відомостей покладений на засновника, яким у цьому випадку є Львівська міська рада. За змістом частини першої, п`ятої статті 104 ЦК України, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. При цьому, такий момент не може безумовно пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17 йдеться про те, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. Велика Палата Верховного Суду визнала помилковим висновок судів попередніх інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалася. Оскільки правонаступництвом визнається перехід не лише обов`язків юридичної особи, що припиняється, але і її прав, то з цього випливає, що порушеними можуть бути не лише права кредиторів стосовно такої особи, але й права цієї особи стосовно її боржників. У постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації. Правильність вказаних вище правових висновків стосовно тлумачення норм права підтверджується постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 28.06.2023 у справі №463/3792/17. Таким чином, ЛКП «Старий Львів», як правонаступник ЛКП «Центральне», правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги. При цьому, відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, останнім не надано. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що він звертався до позивача з приводу ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, складав відповідні акти-претензії чи викликав представників позивача для перевірки кількості та/або якості наданих послуг у порядку, передбаченому законом. Окрім цього, суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості, який представлений позивачем та знаходиться у матеріалах справи, відповідач частково сплачував кошти за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що останнім жодним чином не спростовано. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1\~ст.509 ЦК України). Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, оскільки ЛКП «Старий Львів» фактично здійснювало управління житловим будинком [ADDRESS] та прибудинковою територією, натомість відповідач, який є власником нежитлових приміщень у цьому будинку, не відмовився від відповідних послуг, отримував такі, однак не оплачував їх вартість, суд приходить до висновку, що вимоги ЛКП «Старий Львів» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території є обґрунтованими. Щодо заяви відповідача про пропуск позивачем при зверненні до суду строку позовної давності, суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з\~вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга\~статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 у справі №663/2070/15). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, що узгоджується зі змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу (постанова Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі №6-154цс15). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що здійснення у листопаді 2016 року та липні 2017 року платежів на користь ЛКП «Старий Львів» за житлово-комунальні послуги відбулося за визначений період, тобто стосувалося конкретно визначених періодичних платежів, які по суті є окремими зобов`язаннями. Зазначене унеможливлює визнання відповідачем всієї заборгованості, яка є предметом цього спору. З огляду на це, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що така оплата проводилася для погашення заборгованості за весь нарахований ЛКП «Старий Львів» період та свідчила про переривання позовної давності. Не заслуговують на увагу доводи позивача, про те, що позивач вчасно звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки, звертаючись із заявою про видачу судового наказу, перервав строк позовної давності, що, на його думку, не позбавляє його права на звернення до суду протягом трьохрічного строку після скасування судового наказу для стягнення заборгованості, оскільки звернення із заявою про видачу судового наказу не перериває строк позовної давності за заявленою вимогою чи її частиною. Переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, згідно якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався до 30.06.2023. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~набрав чинності 02.04.2020, у вказаному пункті прямо вказано про продовження строків позовної давності на строк дії\~\~карантину,\~\~а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Разом із цим, у зв`язку з введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану, що діє до цього часу, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України» доповнено пунктом 19, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (в редакції Закону №2120-ІХ від 15.03.2022), а з 30.01.2024 пункт 19 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України» викладено в новій редакції «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану» (редакція Закону №3450-IX від 08.11.2023). Відповідно до ч.4\~ст.267 ЦК України\~визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ЛКП «Старий Львів» підлягає стягненню заборгованість, строк сплати якої настав з квітня 2017, яка згідно з розрахунку, наданого позивачем, становить 8753,92 грн (9601,42 грн 847,50 грн (нарахованих за період з вересня 2014 року по березень 2017 року), в решті позовних вимог\~необхідно відмовити за спливом позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на підставі вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 2208,57 грн.

Outcome: partial