Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В січні 2025 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07 грудня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклало з [PERSON] договір позики № 4200024. За яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалася надати [PERSON] кредит у розмірі 24500 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 365 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Крім того,\~згідно укладеного\~договору факторингу\~№ 26/07/2024\~від 25.07.2024\~право вимоги\~за кредитним\~договором №\~4200024\~від 07.12.2023\~перейшло від\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» до\~ТОВ «Українські\~фінансові операції».\~Відповідач відмовляється\~добровільно сплатити\~заборгованість.\~Тому позивач\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 191960 гривень 00 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Дідух Є.О. в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду, з довідками ф.20 «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 07 грудня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) уклало з [PERSON] договір позики № 4200024. За яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалася надати [PERSON] кредит у розмірі 24500 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 365 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту (а.с.30-49). Крім того, згідно укладеного договору факторингу № 26/07/2024 від 25.07.2024 право вимоги за кредитним договором № 4200024 від 07.12.2023 перейшло від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «Українські фінансові операції». Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено,\~що договір\~про споживчий\~кредит № 4200024 від 07 грудня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора № 23877. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 26 липня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклав з ТОВ «Українські фінансові операції» договір факторингу №26/07/2024. За умовами якого сторони домовились про передачу права грошових вимог по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «Українські фінансові операції». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «Українські фінансові операції» право вимоги, яке мав до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4200024 від 07 грудня 2023 року. Дана обставина підтверджується копією Витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року (а.с.90). У такий спосіб ТОВ «Українські фінансові операції» набув прав кредитора у зобов`язанні, які виникли на підставі договору про споживчий кредит № 4200024 від 07 грудня 2023 року. [PERSON] неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 24500 гривень, заборгованість за відсотками 102290 гривень 00 копійок. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 191969 гривень 00 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.172-174). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 191960 гривень 00 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів №600 від 20 грудня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Українські фінансові операції» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Позов задоволений. З огляду це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Дідух Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024 року. Зі змісту заявки на надання юридичної допомоги відповідно до ату приймання-передачі наданих послуг №4200024 від 11.12.2024 року та опис про надання юридичної допомоги від 01.12.2024 (а.с.108), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Українські фінансові операції» становить 10000 гривень. Тому суд вважає, що зі [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved