Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Нікопольської міської ради до [PERSON] , третя особа - КЗ «Нікопольський міський центр соціальних служб», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Нікопольської міської ради з 02 квітня 2021 року перебувають неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для взяття дітей на вищезазначений облік є ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 17 квітня 2024 року влаштовані до відділення «Термінове влаштування дітей» комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради». Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на лікуванні у комунальному підприємстві «Нікопольська дитяча міська лікарня» Нікопольської міської ради. Спеціалістами служби у справах дітей Нікопольської міської ради були здійснені неодноразові виходи за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В результаті обстеження умов проживання, з`ясовано, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, залишила дітей без догляду, проживає окремо від дітей на дачі, безробітна, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, займається проституцією, житлово-побутові умови незадовільні: в кімнатах брудно та неохайно, відсутні водопостачання та газопостачання, продукти харчування, засоби гігієни та побутової техніки. Спеціалістами Служби у справах дітей Нікопольської міської ради неодноразово проводилися бесіди з [PERSON] щодо належного виховання дітей, повернення їх до сімейного оточення, кодування від алкогольної та наркологічної залежності, працевлаштування, але позитивних результатів не досягнуто. За інформацією Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно [PERSON] неодноразово було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання батьківських обов`язків: 21 травня 2020 року, 06 квітня 2021 року, 10 квітня 2024 року. За інформацією комунального закладу освіти «Нікопольський професійний ліцей» Дніпропетровської обласної ради, де навчається [PERSON] , він з лютого 2024 року без поважних причин не бере участі в дистанційному освітньому процесі, має неатестацію з предметів за І семестр 2023/2024 навчального року. Згідно з характеристиками малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з Нікопольської гімназії № 17, мати дітей не цікавиться їх успіхами, батьківські збори не відвідує, на зауваження класного керівника не реагує, контролю за відвідуванням занять та виконанням домашніх завдань дітьми немає. Спеціалістами служби у справах дітей Нікопольської міської ради [PERSON] перевірено на предмет наявності підстав для позбавлення батьківських прав та під час перевірки встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку лікаря - нарколога з приводу наркоманії в Комунальному підприємстві «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради, поліклінічне наркологічне відділення м.Нікополь. Службою у справах дітей Нікопольської міської ради та комунальним закладом «Нікопольський міський центр соціальних служб» проводилась тривала профілактична робота з сім`єю, надавалась гуманітарна допомога, здійснювався соціальний супровід, але [PERSON] не виконувала рекомендації та поради фахівців соціальної роботи, не повернула дітей на виховання та утримання, продовжує ухилятись від виконання батьківських обов`язків. Наказом директора комунального закладу «Нікопольський міський центр соціальних служб» вона знята з соціального супроводу через систематичне невиконання умов договору. Комісією з питань захисту прав дитини встановлено, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що створює загрозу життю та здоров`ю дітей. Тому, на підставі викладеного, представник позивача змушений звернутись до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на ім`я одержувача державного дитячого закладу, куди будуть влаштовані діти, або законного представника - опікуна дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та передати органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради для вирішення подальшої долі дітей. В судовому засіданні представник позивача Вяткіна Л.А. викладені в позовній заяві обставини підтримала в повному обсязі та додатково суду пояснила наступне. Відповідачка не виконує батьківські обов`язки, проживає на дачі зі співмешканцями, залишивши дітей на хвору матір, яка є лежачою. Витрачає дитячу допомогу на власні потреби. Діти перебували в антисанітарних умовах з педікульозом, голодні та неохайні. Благодійну допомогу (техніку та 52 000 грн. 00 коп.) використала не за призначенням. В однієї дитини невиліковне суспільно небезпечне захворювання і зараз вона перебуває в Охматдиті, куди її влаштували соціальні органи, оскільки мати, знаючи про захворювання дитини, нічого з цим не робила. До дітей відповідачка не їздить та не цікавиться їхнім станом. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, неодноразові прохання про зміну поведінки відповідачки не дали позитивного результату, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідачка, суду пояснила, що позов визнає, визнає свою неправильну поведінку, але просить не позбавляти її батьківських прав відносно дітей, обіцяє виправитись. Зазначила, що проституцією не займається протягом 3-4 місяців, наркотичні речовини не вживає, має проблеми зі здоров`ям. Намагається влаштуватись на роботу, але ще ніяк не влаштується. Після вилучення дітей залишилась без коштів для існування. Зізналась у вживанні алкоголю (пива), яке вживала у великій кількості й напередодні судового засідання, прийшовши в суд з перегаром. Пояснила, що син [PERSON] народився у 2019 році, діагноз ВІЛ встановлено у 2021 році. Але займатись його лікуванням у неї не було часу. Окрім цього, доповнила, що відвідує дітей та приносить гостинці. Але доказів цього факту суду не надала. Третя особа, - КЗ «Нікопольський міський центр соціальних служб», будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, однак, подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.78). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 252, складений 06 березня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.21). [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 970, складений 21 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.20). [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 330, складений 15 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с.17). [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 507, складений 19 липня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с.18). [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 193, складений 26 березня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с.19). У відповідності до вищевказаних актових записів, матір`ю дітей є [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей до актових записів були внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.22-26). Як вбачається з матеріалів справи та довідок, які характеризують відповідачку по справі, остання життям дітей не цікавиться та веде аморальний спосіб життя. В матеріалах справи наявне рішення № 749 від 09 травня 2024 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.60-63). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виховання своїх дітей, а саме: не піклується про їх фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вона має право звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. У відповідності до ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові або іншим родичам, мачусі, вітчиму вона передається на опікування органові опіки та піклування. Таким чином, враховуючи ту обставину, що особи, які б виявили бажання виховувати дитину, відсутні, суд приходить до висновку, що дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно передати на виховання та утримання органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Тому, оскільки [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/2 частини щомісяця з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь інтернатного закладу або опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved