Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

05.05.2025 заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 11.12.2018 між ними було зареєстровано шлюб Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 424. Під час проживання в шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , відносно якого між ними досягнуто згоди щодо його утримання та місця проживання. Спільне життя у них не склалося, з причин різних життєвих цінностей та поглядів на сімейне життя, обов`язку подружжя у шлюбі. Між ними відсутні взаєморозуміння, повага та бажання бути разом. Спільного господарства не ведуть і з 05.03.2024 проживають окремо. В судове засідання заявники не з`явилися, надавши суду 29.05.2025 заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких свої вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2018, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 11.12.2018 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 424. Під час проживання в шлюбі [INFO] у заявників народився син [PERSON] , відносно якого між ними досягнуто згоди щодо його утримання та місця проживання. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя щодо розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя та обставини, викладені в ній, а також той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, між ними\~досягнуто згоди щодо утримання та місця проживання малолітньої дитини, суд доходить висновку, що шлюб між заявниками\~може бути\~розірваним, оскільки шлюб має бути добровільним, а примушування до шлюбу є неприпустимим. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України, передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявник [PERSON] в заяві вказала, що й після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам законодавства. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved