Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Адвокат Заруба С.О., яка діє в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовна заява мотивована тим, що 30.04.1999 між [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , які діють від свого імені та імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , з іншої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу, який зареєстрований згідно з Законом України «Про товарну біржу» на Товарній біржі Черкаська філія Придніпровської Товарної Біржі. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири №53/НД, продавці продали, а покупці придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,5кв.м, житлова\~ 37,7 кв.м, має підсобні приміщення: туалет, кухню, ванну, водопровід, каналізацію, центральне опалення та знаходиться на третьому поверсі дев`ятиповерхового панельного будинку. В тексті укладеного Договору зазначено, що договір зареєстровано на товарній біржі Черкаська філія Придніпровської Товарної Біржі відповідно до Договору купівлі продажу квартири № 53/Н від 30.04.1999 та на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягає нотаріальному посвідченню. При укладанні Договору між позивачами та відповідачами досягнуто всіх істотних умов, договір виконаний сторонами в повному обсязі, проведений повний розрахунок за квартирою, жодна із сторін не пред`являла одна до одної претензій по виконанню досягнутих домовленостей. В подальшому Договір був зареєстрований Черкаським об`єднаним бюро технічної інвентаризації, про що в технічному паспорті зроблено відповідний запис. З 1999 року по сьогоднішній день домоволодіння перебуває у володінні та розпорядженні позивачів. [INFO] помер один із співвласників [PERSON] , спадщину після нього на 1/3 квартири прийняла його дружина [PERSON] , тому співвласниками зазначеної квартири стали мати [PERSON] з розміром 2/3 частини квартири та її син [PERSON] з розміром 1/3 частина квартири. З дня придбання домоволодіння позивачі несуть всі витрати по його утриманню, сплачують комунальні послуги, проводять ремонти, утримують прибудинкову територію однак у зв`язку з суперечністю правових норм позивачі змушені звертатися до суду, оскільки на теперішній час вони не мають змоги розпоряджатися належним їм на праві власності майном. У зв`язку з викладеним вище, просять суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 30.04.1999, зареєстрований в Черкаській філії Придніпровської Товарної Біржі, відповідно до Договору купівлі продажу квартири № 53/НД. Ухвалою від 07.05.2025 прийнято до провадження цивільну справу, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору\~ Черкаська філія товарної біржі «Українська біржа нерухомості». Крім того, сторонам та третій особі визначено строк для подання заяв по справі. Ухвалою суду від 30.05.2025 року закрито підготовче провадження по даній справі. Адвокат Заруба С.О., яка діє, як представник, в інтересах позивачів, в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить проводити судове засідання без її участі та без участі позивачів. Також вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи, судові витрати позивачі залишають за собою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Про дату час та місце розгляді справи повідомлялись у встановлений законом порядок. Відзив на позов не подано. Представник третьої Черкаська філія\~товарної біржі\~«Українська біржа\~нерухомості» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Письмові пояснення по суті позову не подані. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подавши відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 1999 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , які діють від свого імені та імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , з іншої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу, який зареєстрований згідно з Законом України «Про товарну біржу» на Товарній біржі Черкаська філія Придніпровської Товарної Біржі. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири №53/НД, продавці продали, а покупці придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,5 кв.м, житлова 37,7 кв.м, має підсобні приміщення: туалет, кухню, ванну, водопровід, каналізацію, центральне опалення та знаходиться на третьому поверсі дев`ятиповерхового панельного будинку. Відповідно до п. 5 Договору, Покупці набувають право власності на вказану квартиру з дня реєстрації цього договору на Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі. Крім того, на Договорі містяться відомості про те, що вказаний договір підписаний в присутності уповноваженої посадової особи директора Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі Рубан С.С., містить його підпис, відбиток печатки Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі. Вказано, що Договір зареєстрований в реєстрі за №53/НД, а також підлягає реєстрації в Черкаському бюро технічної інвентаризації. З відомостей технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , а також з відповідної печатки на самому Договорі вбачається, що він був зареєстрований в Черкаському бюро технічної інвентаризації 05травня 1999 року за №3-149-318. [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після нього на 1/3 частину квартири прийняла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НВА №556273, виданим 19.12.2016 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за №9946 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №76212979 від 19.12.2016. Отже, Договір купівлі-продажу квартири №53/НД від 13.04.1999 зареєстровано на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія). Реєстраційний номер №\~№53/НД. На підставі вимог діючого в той час законодавства, а саме ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зазначений договір не підлягав нотаріальному посвідченню. Договір купівлі-продажу між сторонами був укладений 30 квітня 1999 року, тобто, до набрання чинності Цивільним Кодексом України від 01.01.2004, тому до даних правовідносин слід застосовувати положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. У відповідності з ст. 4 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі статтею 41 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За загальним правилом, визначеним у статтях 47, 227 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу жилого будинку (його частини) підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно із частиною 1 статті 128 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з нормами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 8, 9, 15 Закону України № 1956-XII від 10.12.1991 року «Про товарну біржу» членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обліку та товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно з приписами п. 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5, зареєстрованої 07.07.1994 року за № 152/361, яка діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на квартиру міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Частиною другою статті 47 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено що, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Як вже було встановлено в судом, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано Черкаським бюро технічної інвентаризації 05 травня 1999 року за №3-149-318 за [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка) та [PERSON] (1/3 частка) на підставі Договору купівлі-продажу квартири №53/НД від 13.04.1999, що підтверджується інформацією про зареєстроване право власності №56610, видане 03.10.2024 КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Суд приходить до висновку, що реєстрація Договору купівлі-продажу квартири від 13.04.1999 та право власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] здійснено у КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», а також, відсутність претензій зі сторони продавців, свідчить про те, що умови Договору сторонами було повністю виконано. Заперечень та зауважень ніхто зі сторін Договору з дня його укладення до цього часу не заявляв. Позивачі володіють та користуються придбаною квартирою за договором та сплачують відповідні платежі за надання комунальних послуг за цю квартиру. Таким чином, суд приходить до висновку, що виконання Договору купівлі-продажу квартири від 13 квітня 1999 року повністю відбулося. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , 1952 року народження, помер [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про спадщину за законом НВА 556273, що видане 19 грудня 2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в Черкаській філії Придніпровської товарної біржі 31.04.1999 за №53/НД, зареєстрованого Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації управління житлово-комунального господарства Черкаської обласної державної адміністрації 05 квітня 1999 року і записаного у реєстрову книгу №3, реєстр №149, ст. 318, зареєстровано за його дружиною - [PERSON] , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним витягом №76212979 від 19.12.2016. Разом з тим, як встановлено судом, на даний час позивачі не можуть реалізувати свої права на розпорядження своїм майном, оскільки, у діючих на час укладання зазначеного договору у 1999 році та діючих правових нормах на даний час, є протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору. З матеріалів справи вбачається, що сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально. Ця обставина перешкоджає позивачам у здійсненні права розпорядження їх майном, оскільки порядок набуття ними права власності на квартиру, на даний час суперечить положенням діючого законодавства України. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири перешкоджає позивачам у здійсненні права розпорядження своїм майном. Отже, порушене право позивачів підлягає захисту, шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] від 30 квітня 1999 року №53/НД, що зареєстрований в Черкаській філії Придніпровської товарної біржі, та укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , які діяли від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] . Судові витрати слід залишити за позивачами, враховуючи подану заяву їхнім представником. На підставі викладеного та

Outcome: approved