Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

25.02.2025 представник позивача звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~згідно з\~яким проситьстягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдані збитки в порядку регресу у розмірі 166340,00 грн та 3028,00 грн судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.07.2024 приблизно о 13.50 год. в м. Охтирка по вул. Київській, 1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Ford», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а його власнику матеріального збитку. Відповідно до постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2024 вказана ДТП сталася з вини [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford» склала 215028,66 грн. На підставі наказу МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 160000,00 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів у розмірі 6340,00 грн. В добровільному порядку відповідач вказані витрати не компенсував, тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 03.03.2025 за ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. 128, ст. 130 ЦПК України для повідомлення відповідачки про розгляд її справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на позицію сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2024 у справі №583/3685/24 неповнолітнього на той час [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.\~124,\~ч.\~2\~ст.\~126\~КУпАП та застосовано до нього захід впливу у вигляді попередження (а.с. 6-7). Відповідно до цієї постанови суду [PERSON] , 15.07.2024 о 13.50 год. на перехресті пл. Успенської, вул. Сумської та вул. Київської, 1, керуючи автомобілем марки «Audi А6», державний номерний [NUMBER] , з другорядної дороги по пл. Успенська на головну дорогу вул. Сумська та вул. Київська не надав перевагу у русі автомобілю марки «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі по вул. Сумській, в результаті чого відбулося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, їх власники понесли матеріальних збитків, пасажир автомобіля «Ford Focus» [PERSON] зазнала тілесних ушкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху. Згідно з ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільна-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, що підтверджується інформацією з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 22). Власником автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 12). 16.07.2024 [PERSON] , як власник автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , звернув до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 15.07.2024 в м. Охтирка (а.с. 8-11). Відповідно до звіту №85-24 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу оцінку «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , складеного 12.08.2024 оцінювачем [PERSON] на замовлення МТСБУ, вартість матеріального збитку, завданий власнику автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження становить рівним вартості на дату ДТП 215028,66 грн (а.с. 23-50). За розрахунком провідного експерта відділу експертиз МТСБУ із застосуванням в тому числі даних ТОВ «Аудатекс Україна» щодо встановлення вартості майна в пошкодженому стані, визначено, що ринкова вартість транспортного засобу до ДТП становить 215028,66 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 827319,54 грн. Вартість транспортного засобу в пошкодженому стані за даними Інтернет аукціону (найвища пропозиція) становить 41000,00 грн. Розмір регламентної виплати становить 160000,00 грн (а.с. 13-15). Згідно з наказом МТСБУ від 06.09.2024 №3.1/17404, довідки №1 від 04.09.2024 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивачем прийнято рішення по справі №105649 про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 160000,00 грн, яке за платіжною інструкцією від 09.09.2024 №926232 перераховано на рахунок останнього (а.с. 16-18). Відповідно до платіжної інструкції від 23.10.2024 №941259 суму у розмірі 4180,00 грн було перераховано МТСБУ на користь ТОВ СОС Сервіс України з призначенням платежу: оплата послуг аваркома (експерта) у справі №105649, згідно рах. №3860 від 10.09.2024, ТЗ [NUMBER] (а.с. 19). Згідно з платіжною інструкцією від 23.10.2024 №941278 суму у розмірі 2160,00 грн було перераховано МТСБУ на користь ТОВ «Аудатекс Україна» з призначенням платежу: оплата послуг по справі №105649, згідно рах. № [NUMBER] від 28.09.2024, ТЗ [NUMBER] (а.с. 19 зворот). 17.01.2025 на адресу відповідача надіслано претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу щодо сплати заподіяної шкоди в сумі 166340,00 грн (а.с. 20-21). Відповідно до ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.\~1187\~ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МСТБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Згідно п. 41.1 (а) ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МСТБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п 1.6 ст. 1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» власники транспортних засобів-юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно з п. 40.3 ст.\~40\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що узгоджується з нормами ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, в процесі розгляду справи знайшли своє підтвердження викладені позивачем факти. Суду не надано належних та допустимих доказів відшкодування відповідачем витрат МТСБУ в добровільному порядку. В п. 3 ч. 2 ст.\~129\~Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.ст. 76, 77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved