Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи позовну заяву тим, що 25.01.2021 року останній отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/25, тип Універсальна. 15.11.2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту, а також Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та погодив наступні умови: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія до 200000,00 грн., кредитна карта «Універсальна», строком на 12 місяців з пролонгацією, зі сплатою річної процентної ставки в розмірі 42,0%. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строком дії 03/25, тип Універсальна. Вподальшому відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримав кредитну карту [NUMBER] . Згідно з\~п.\~2.1.1.3.5.\~договору сторони узгодили,\~що в\~разі порушення\~відповідачем зобов`язань з\~погашанням заборгованості\~по кредиту\~протягом 180\~днів з\~моменту виникнення таких\~порушень, терміном повернення\~кредиту встановлюється\~180\~день з\~моменту порушення\~зобов`язань клієнта\~з погашення\~кредиту. На 180\~день з\~моменту порушення\~зобов`язань клієнта\~з погашення\~кредиту клієнт\~зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Враховуючи,\~що строк\~повернення кредиту\~закінчився на\~180\~день прострочення,\~то відповідно\~до п.\~1.5.\~та п.\~2.1.1.2.12.\~договору починаючи\~з 181\~дня з\~моменту порушення\~зобов`язань відповідача\~з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. Відповідач [PERSON] не виконував\~належним чином\~умови кредитного\~договору,\~у зв`язку\~з чим\~у нього\~утворилася заборгованість,\~яка станом\~на 02.03.2025 року становить 123576,14 грн.,\~яка складається\~з:\~99143,29\~грн.\~ заборгованості\~за тілом\~кредита та 24432,85\~грн.\~ заборгованості\~за простроченими\~відсотками. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав банку, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 28.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~надіслано судом\~на зареєстроване\~місце проживання\~відповідача:\~ [ADDRESS] . Конверт з ухвалою про відкриття провадження повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим, 28.05.2025 року відповідачем було надіслано суду заяву, в якій він надає копію квитанції про сплату заборгованості від 28.05.2025 року в сумі 100000,00 грн. та посилається на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В зв`язку з цим, представником позивача було подано суду заяву про надання доступу до електронної справи. Вподальшому жодна із сторін не скористалась своїм правом на подачу суду відзиву на позов, заяви про зменшення позовних вимог, надання суду письмових пояснень та/або заперечень тощо. Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 638,\~1049, 1054,\~1055 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що 15.11.2021 року між сторонами було укладено договір про\~надання банківських\~послуг №\~б/н, який складається\~із Заяви,\~умов та\~правил надання\~банківських послуг,\~згідно з\~якими відповідачу\~було відкрито\~відновлювальну кредитну\~лінію до\~200000,00\~грн.,\~тип кредитної\~карти «Універсальна»,\~строк кредитування\~12\~місяців з\~пролонгацією та зі\~сплатою процентної\~ставки 42,0%\~річних (а.с. 31-42). Відповідач ознайомившись\~з умовами\~кредитування, 15.11.2021\~року підписав\~паспорт споживчого\~кредиту (а.с. 71-74). Відповідно до\~виявленого бажання, [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] , яка згодом перевидавалась. Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, являється власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком (а.с. 43-70). Згідно з\~п.\~2.1.1.3.5.\~договору сторони\~узгодили,\~що в\~разі порушення\~клієнтом зобов`язань\~з погашанням\~заборгованості по\~кредиту протягом\~180\~днів з\~моменту виникнення таких порушень,\~на підставі\~ст.ст.\~212,\~611,\~651 ЦК України\~терміном повернення\~кредиту встановлюється\~180\~день з\~моменту порушення\~зобов`язань клієнта\~з погашення\~кредиту. На 180\~день з\~моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Враховуючи,\~що строк\~повернення кредиту\~закінчився на\~180\~день прострочення,\~то відповідно\~до п.\~2.1.1.2.12.\~договору починаючи\~з 181\~дня з\~моменту порушення\~зобов`язань клієнта\~з погашення\~кредиту сторони погодили\~нарахування процентів\~від суми\~неповернутого в\~строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. Отже,\~позивач свої\~зобов`язання за\~кредитним договором\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах,\~передбачених договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту, що підтверджується\~випискою за\~договором (а.с. 43-70). Разом з\~тим,\~в порушення\~Умов і\~правил надання\~банківських послуг\~відповідач [PERSON] свої зобов`язання\~за договором\~не виконав.\~У зв`язку\~з чим\~у нього\~утворилася заборгованість,\~яка станом\~на 02.03.2025 року становить 123576,14 грн.,\~яка складається\~з:\~99143,29\~грн.\~ заборгованості\~за тілом\~кредита та 24432,85 грн.\~ заборгованості\~за простроченими\~відсотками (а.с. 19-30). Проте, відповідачем було долучено до матеріалів справи квитанцію від 28.05.2025 року про внесення готівки в розмірі 100000,00 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 90). Представник позивача ознайомився з цією квитанцією та не надіслав суду жодного заперечення щодо часткового погашення боргу. Оскільки позивачем факт частковго погашення заборгованості не спростований, то до стягнення підлягає залишок суми боргу у розмірі 23576,14 грн. (123576,14 грнн - 100000,00 грн. = 23576,14 грн.). Крім того, у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц Верховний Суд також вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо посилання відповідача на п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є: 1.Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - довідка за Формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 (далі - Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України. 2.Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - довідки за Формами 5 або 6 Інструкції та довідка за Формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. Отже, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи мають право на пільги, визначені пунктом 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців. При цьому слід зазначити, що саме у разі надання вище зазначених документів, відповідач має право на пільги, тобто в даному випадку відповідач мав повідомити первісного кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги. Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Проте стороною відповідача не надано суду доказів, що відповідач звертався до первісних кредиторів з відповідною заявою та надавав відповідні документи. Отже, в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 15 ст. 14 вказаного Закону. Слід зазначити, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», обов`язок виконання взятих на себе зобов`язань нікуди не зникає, боржник звільняється лише від штрафних санкцій, які він зобов`язаний сплатити у разі їх неналежного виконання. Крім цього, звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту (позики), сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» не передбачено. Окрім цього вказаний кредитний договір з відповідачем було укладено в 2021 році, тобто до оголошеня мобілізації. Таким чином,\~суд вважає\~частково обґрунтованою\~вимогу позивача\~про стягнення\~з відповідача\~боргу за\~кредитним договором\~на загальну\~суму 23576,14 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (19,08%) в розмірі 462,12 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial