Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обгрунтування якого зазначив наступне. 26.10.2017 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~014/0141/82/0422639. Також 11.04.2017 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 010/0141/82/0372354. Відповідно до умов вказаних договорів Банк надав відповідачу грошові кошти, а останній зобов`язався повернути кредит у строк, передбачений договорами. 20.09.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №114\\2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитними договорами № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 та № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитними договорами № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 та № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017. Таким чином, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло правом вимоги до відповідача за кредитними договорами № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 та № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку із чим за [PERSON] обліковується прострочена заборгованість: -за договором № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 у сумі 21 370,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6 128,34 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10 621,02 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами 4 621,14 грн.; -за договором № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017 у сумі 46 865,15 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 19 787,33 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 27 077,82 грн. На підставі викладеного, позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами №\~014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 та № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017 у розмірі 68\~235,65 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. 17 лютого 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на \~18 березня 2025\~року\~об\~11:40\~годині. (а.с. 91-92). 18 березня 2025 року сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, однак, у суду були відсутні відомості про вручення відповідачу судової кореспонденції, тому розгляд справи відкладено на 04.04.2025 на 10:15 год. 04 квітня 2025 року відповідач надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із необхідністю звернутися за правовою допомогою до адвоката. (а.с.108). Розгляд справи відкладено на 13.05.2025 о 12:00 год. 12.05.2025 до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Ільченко І.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю подати відзив на позов (а.с.116). 13.05.2025 в судовому засіданні в режимі відеоконференції приймала участь представник відповідача. В судовому засіданні оголошена перерва до 11.06.2025 на 12.00 год. 11.06.2025 в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та просила відмовити, зазначивши, що відповідач у повному обсязі сплатив заборгованість за кредитним договором №\~014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 первісному кредитору АТ «Райффайзен Банк Аваль», що також підтверджується й наявною в матеріалах справи випискою за його рахунком, в якій станом на 12.12.2019 кредитна заборгованість відсутня. Крім того, позивачем на надано доказів надання кредиту відповідачу за договором № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017 шляхом встановлення кредитного ліміту, оскільки у виписці за рахунком відповідача відсутні відомості про встановлення кредитного ліміту, користування відповідачем кредитними коштами. Також позивачем не надано доказів, а саме акту приймання-передачі документації за кредитними договорами від АТ «Райффайзен Банк Аваль» то ТОВ «Вердикт Капітал» станом на дату відступлення права вимоги за кредитними договорам, в той час як позивач надав суду виписки за рахунками відповідача станом на 25.11.2024 та 26.11.2024, що ставить під сумнів їх достовірність. Представник звернула увагу й на неправомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, передбаченого обома кредитними договорами. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши думку учасників справи, надавши належну правову оцінку всім обставинам справи та доказам на їх підтвердження, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 26.10.2017 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі Кредитор) та [PERSON] (далі Позичальник) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №\~014/0141/82/0422639, за умовами якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 33\~274,18 грн. на придбання товарів для задоволення власних потреб на строк до 26 жовтня 2019 року, з процентною ставкою у розмірі 49,9 % річних, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 15-17). Відповідно до п. 1.1.4 договору № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 сторони домовились, що погашення кредиту здійснюється 26 числа кожного місяця згідно Графіку погашення кредиту. Згідно з п. 1.3 договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок. Сторони визначили поточний рахунок для погашення заборгованості по кредиту № 262023167114 (п. 1.1.9 договору). Згідно з п. 3.1. договору № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтентними платежами відповідно до умов договору. Також сторони узгодили та підписали графік погашення кредиту, паспорт споживчого кредиту. Крім того, 11.04.2017 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк) та [PERSON] (далі Клієнт) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0141/82/0372354 на строк до 11 квітня 2021 року, за умовами якого з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови недостатності грошових коштів на рахунку надати клієнту в межах Поточного ліміту грошові кошти (Кредит) на умовах, встановлених договором. Розмір Поточного ліміту на дату укладення договору складає 10\~000,00 грн., процентна ставка за користування кредитом 45 % річних (а.с.24-26). Згідно з п. 1.10 вказаного договору Поточний ліміт встановлюється Банком щомісяця та діє в межах календарного місяця. Сторони визначили поточний рахунок для якого встановлюється ліміт кредиту - 2625710577 (п. 1.7 договору). Відповідно до п. 3.1. договору № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017 за користування Кредитом Клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати Банку проценти за ставкою, зазначеною в пункті 1.5. Договору. Погашення процентів за користування Кредитом здійснюється щомісячно шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі (п.3.4 Договору). До договору № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017 позивачем додано заяву відповідача на отримання кредиту шляхом встановлення поточного ліміту на кредитну картку (а.с.27 зворот). Однак, у вказаній заяві не зазначено номеру карткового рахунку, на який встановлено кредитний ліміт. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини другої\~статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 20.09.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №114\\2-19-F (а.с.58-59). Відповідно до розділу І договору №114\\2-19-F від 20.09.2019 датою відступлення права вимоги є дата підписання сторонами відповідно Реєстру боржників. Також у вказаному розділі надано визначення терміну «Документація». Так, під терміном «Документація» сторони визначили, що це: -кредитні договори з усіма додатками та змінами до них (оригінали); -копії паспортів, довідок про присвоєння індивідуального податкового номеру боржників; -оригінали заяв/анкет Боржників на отримання кредиту; -довідки про доходи -інші документи, що надаються за згодою сторін. Відповідно до п. 5.1 договору №114\\2-19-F від 20.09.2019 не пізніше 90 днів з дати відсутплення зазначених у відповідному Реєстрі боржників прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається Акт приймання-передачі за формою згідно з Додаткам № 5 до договору. Згідно з Реєстром боржників до договору №114\\2-19-F від 20.09.2019, складеним та підписаним сторонами цього правочину 12.12.2019, під номером 710 значиться [PERSON] , номер кредитного договору 014/0141/82/042263, сума боргу 7\~323,89 грн., пеня 4\~521,00 грн. (а.с.61). Згідно з Реєстром боржників до договору №114\\2-19-F від 20.09.2019, складеним та підписаним сторонами цього правочину 16.01.2020, під номером 320 значиться [PERSON] номер кредитного договору 010/0141/82/0372354, сума боргу 20\~274,2 грн. Відповідно до ст.517 ЦК первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Передача таких документів має на меті перевірку існування у кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків (п.41 постанови Верховного Суду від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо). Між тим, позивач не надав суду доказів передачі АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» документації, передбаченої договором №114\\2-19-F від 20.09.2019, зокрема, зазначеної у додатку № 5 до цього Договору. Додаток № 5 відсутній в матеріалах справи, що позбавляє суд можливості встановити факт передачі як оригіналів договорів, так і доказів на підтвердження видачі відповідачу кредиту та наявності заборгованості станом на дату відступлення первісним кредитором права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Так, на підтвердження наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 станом на дату відступлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за цим договором ТОВ «Вердикт Капітал» позивач надав суду Виписку по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль», сформовану 25.11.2024, яка не містить даних уповноваженої особи, яка її підписала, печатки банку, а дата її складення свідчить про те, що вказана виписка не могла бути передана від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №114\\2-19-F від 20.09.2019, оскільки складена значно пізніше. Як виходить із вищезазначеної виписки по рахунку [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на цей рахунок перераховано банком кредитні кошти у розмірі 33\~274,18 грн. В період з 26.10.2017 по 12.12.2019 відповідачем здійснювалось погашення кредиту. Станом на 26.11.2019 за відповідачем обліковувалась кредитна заборгованість у сумі 7\~189,84 грн. 12.12.2019 відбулось погашення зазначеної суми у повному обсязі, після чого вихідний залишок за рахунком становив 0 грн. (а.с.30-35). Отже, виходячи із відомостей цієї виписки, відповідачем станом на 12.12.2019 заборгованість за кредитним договором №\~014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 була повністю погашена. Між тим, як виходить із розрахунку заборгованості від 12.12.2019 за [PERSON] значиться заборгованість за кредитним договором № 014/0141/82/0422639 від 26.10.2017 у розмірі 13\~024,20 грн. (а.с.35-36). Водночас в Реєстрі боржників до договору №114\\2-19-F від 20.09.2019, за кредитним договором № 014/0141/82/042263 сума боргу склала 7\~323,89 грн., пеня 4\~521,00 грн. На підтвердження наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором № 010/0141/82/0372354 від 11.04.2017 станом на дату відступлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за цим договором ТОВ «Вердикт Капітал» позивач надав суду Виписку по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль», сформовану 26.11.2024, яка не містить даних уповноваженої особи, яка її підписала, печатки банку, а дата її складення свідчить про те, що вказана виписка не могла бути передана від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №114\\2-19-F від 20.09.2019, оскільки складена значно пізніше. Крім того, як виходить із вищезазначеної виписки у графі «Кредит» зазначено «0,00», виписка не містить доказів користування кредитним лімітом, дати його встановлення, розміру отриманих відповідачем кредитних коштів. Також позивачем надані виписки за двома картковими рахунками відповідача, проте, матеріали справи не місять жодного доказу, що саме на ці карткові рахунки встановлювався кредитний ліміт, а також його розмір. Розрахунок заборгованості\~за \~кредитним договором\~№ 010/0141/82/0372354\~від 11.04.2017\~ \~містить зазначення\~зовсім іншого\~карткового рахунку,\~а саме\~ [NUMBER] ,\~ніж зазначений\~в самому\~кредитному договорі\~-\~2625710577 (п. 1.7 договору). Крім того, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Розрахунок із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документом, що створений самим кредитором, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Вищезазначені розбіжності, а також відсутність доказів передачі від первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» за актом приймання-передачі первісних документів, які підтверджують факт видачі кредиту, його розмір та суму заборгованості, а також розрахунку заборгованості за обома кредитними договорами, позбавляє суд можливості встановити наявність кредитної заборгованості відповідача перед первісним кредитором на момент відступлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги за спірними правочинами на підставі договору №114\\2-19-F від 20.09.2019. Надаючи оцінку доказам переходу до позивача права вимоги за спірними кредитними договорами, суд виходить з наступного. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до Боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 цього Договору. Пунктом 5.1. вищезазначеного договору передбачено, що Первісний кредитор зобов`язаний передати Новому кредитору Реєстри боржників та Документацію на умовах та в порядку, визначених цим договором. Реєстр боржників в друкованому вигляді (Додаток № 3) передається Новому кредитору за Актом прийому-передачі (Додаток № 4) не пізніше наступного робочого дня після підписання Новим кредитором цього договору (п. 5.1.2. договору). Документація передається Новому кредитору за Актом прийому-передачі (Додаток №\~5) не пізніше 365 календарних днів з моменту підписання Договору ( п. 5.1.3. Договору). Під терміном «Документація» у договорі № 10-01/2023 від 10.01.2023 сторони узгодили, що «Документація» означає документи, наявні у Первісного кредитора, що підтверджують Права вимоги, зокрема, первинні документи, детальні розрахунки, платіжні документи. Однак,\~позивачем на\~надано суду\~додатку №\~5\~до договору\~ №\~10-01/2023\~від 10.01.2023,\~яким би\~підтверджувалось передання\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» позивачу виписок за особовим рахунком відповідача в АТ «Райффайзен Банк Аваль», або інших первісних документів, які б підтверджували факт видачі йому кредиту, розміру кредитної заборгованості. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обгрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обгрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують). Суд вважає, що позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами наявності та розміру кредитної заборгованості відповідача за кредитними договорами, оскільки суду не надано первинних документів станом на дату відступлення права вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал», доказів передачі від первісного кредитора наступному кредитору договорів, виписок з особового рахунку відповідача, в той час як розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, не може бути достовірним доказом кредитної заборгованості. На підставі викладеного, суд відмовляє у позові в повному обсязі.

Outcome: approved