Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» через підсистему «Електронний суд» звернулася з позовною заявою до [PERSON] ,\~ в якій просила суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 524082\~ від 15.12.2022 року\~ в сумі 146630.56 грн., понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 15.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №524082, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі\~ 146630,56 грн., яка складається з наступного: 18000 грн. -\~ заборгованість за тілом кредиту;\~ 128878,56 грн. - заборгованість за відсотками. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», було уклалено Договір факторингу № 01022024-1,\~ згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором\~ № 524082 від 15.12.2022 року. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості від 25.02.2025, проте сума заборгованості не погашена. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 146630.56 грн.,\~ а також судові витрати по справі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10.04.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.129). Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач\~\~ в судовому засіданні позов визнала частково, просила зменшити розмір відсотків та судових витрат на правову допомогу. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Встановлено, що\~\~ 15.12.2022 року між ТОВ\~ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~ та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort"\~ №524082. Відповідно до п. 1.2 договору наумовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.3, п. 2.2 договору дата видачі кредиту 15.12.2022 або 16.12.2022,\~ сума кредиту - 18 000 грн., строк кредиту - 365 днів. Відповідно до п. 1.5.1. договору Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.4 договору Строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 календарних днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «ПейТек» повідомило ТОВ «Селфі Кредит» про успішне перерахування 15.12.2022\~ коштів у розмірі 18 000,00\~ гривень на картку № [NUMBER] .\~ 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024-1, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників, про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 01.02.2024. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024, від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] \~ за кредитним договором\~ №524082 на загальну суму 146630.56\~ гривень. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] \~ за кредитним договором №524082\~ від 15.12.2022 станом на 01.02.2024 становить 146630.56\~ гривень,\~ заборгованість за тілом кредиту - 18000 грн.; заборгованість за відсотками - 128878,56 грн (а.с.64-76) При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та\~ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки рахується заборгованість у розмірі 146630,56 грн, в тому числі: 18000 грн. -\~ заборгованість за тілом кредиту; 128878,56 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку не надав. Доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню. Судові витрати. Вирішуючи питання про відшкодування заявлених витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16) Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначив розмір витрат на правову допомогу 5 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та повноважень представника позивача, до суду подано: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024\~ (а.с.102,103); копію витягу із замовлення №27 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024; копію Детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024;\~ копію рахунка на оплату №35 від 26.02.2025;\~ копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2093; ордер про надання правничої допомоги серії ВС №1266140 від 01.03.2024; Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Враховуючи вищевикладене та аналізуючи надані представником позивача докази в підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правничої допомоги та враховуючи, що справа розглядалася\~ в спрощеному провадженні, існує багато судової практики в даній категорії спору, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат,\~ суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги в сумі 1000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати\~ в сумі 3422 грн. 40 коп. включаючи і судовий збір (1000 грн. +2422,40 грн). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). На підставі викладеного та

Outcome: approved