Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу в добровільному порядку на її утримання не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином трирічного віку. Позивачка надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 30.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі 2000 грн. Вказує, що він в добровільному порядку надає кошти на утримання дитини та дружини. Він не має власного житла та змушений витрачати кошти на його оренду. Також він брав кредитні кошти для утримання сім`ї та задоволення інших родинних потреб, що тепер є його фінансовим зобов`язанням. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частки з його заробітку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 05 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою суду від 08 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини. Сторони 01 березня 2022 року уклали шлюб, зареєстрований Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №80. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.09.2023. На час звернення позивача до суду сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю, яка не працює, здійснює догляд за дитиною. Позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини у розмірі 860,00 грн. Також встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює, отримує заробітну плату, в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу позивачу, має кредитні зобов`язання. Судовим наказом від 09.05.2025 у справі №213/2336/25 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/ 4 з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини. Згідно із\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.\~ Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частиною четвертою цієї статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що дитина сторін проживає з матір`ю, що не заперечується відповідачем. Позивач перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною та потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини. Встановлено, що відповідач працює, має регулярний дохід, а тому, незважаючи на необхідність оплачувати оренду житла, виконувати кредитні зобов`язання та сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини до її повноліття, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу. У відповідності зі ст.\~77,\~79 СК України\~за рішенням\~суду аліменти\~присуджуються одному\~з подружжя,\~як правило,\~у грошовій\~формі, від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд виходить з вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Суд враховує, що позивач потребує матеріальної допомоги а відповідач має змогу її надавати. Проте, позивачкою не доведено та не надано доказів на підтвердження потреби в аліментах на своє утримання саме в розмірі 1/ 4 частини від заробітку відповідача. Обгрунтовуючи рішення, суд керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», і зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial