Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

24 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через втрату взаємоповаги одне до одного, що призвело до припинення шлюбних стосунків, тому, на думку позивачки, примирення між ними неможливе, оскільки сім`я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам подружжя. 30 квітня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Отже відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2018 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 306, що підтверджується дублікатом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 березня 2023 року. У шлюбі подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду сім`ї стало те, що спільне життя сторін не склалося через втрату взаємоповаги одне до одного, що призвело до припинення шлюбних стосунків, тому наразі шлюб між ними існує лише формально, а сім`я фактично розпалася. За нормами ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved