Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Суть позову 04.03.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок 1953 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після батька - [PERSON] , 1950 р.н., який помер [INFO] . Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , 1950 року народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги до майна [PERSON] та прийняв спадщину. Проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей будинок. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 02.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, у приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н. І. витребувано матеріали спадкової справи до майна [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Від представника Райгородоцької сільської ради - Борисенко О. А. - у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заперечення проти позову відсутні. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалася. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом установлено, що [INFO] в с. Велика П`ятигірка Бердичівського району Житомирської області помер батько позивача - [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] , спадщину після нього прийняв син - [PERSON] . Дружина померлого - [PERSON] - відмовилася від спадщини на користь сина. Постановою від 14.10.2024 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н. І. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на будинок (а.с. 8). Із довідки від 27.11.2024, виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Загальна площа будинку - 56,3 кв. м, житлова - 22,3 кв. м (а.с. 9). Згідно з довідкою старости Великоп`ятигірського старостинського округу від 15.10.2024, відповідно до записів у погосподарській книзі №6 за 2015 рік, [PERSON] дійсно був головою господарства за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). На вказане домоволодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок (літера «А») збудований у 1953 році, має загальну площу 56,3 кв. м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: погріб «Б» (1953 р.), вбиральня-літній душ «В» (1991 р.) (а.с. 1822). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.10.2024, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 24). Цей житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці, що підтверджується повідомленням в.о. начальника відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 09.09.2024 (а.с. 1). Згідно зі звітом про визначення ринкової вартості майна від 20.01.2025, ринкова вартість житлового будинку становить 89 500 грн (а.с. 24). Норми права, застосовані судом, позиція суду Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У частині 1 статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є діти померлого (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські будівлі і споруди, прибудови до них, що були завершені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту адреси. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на 01.01.2013), речові права на нерухомість, що виникли до цієї дати, визнаються дійсними за наявності, якщо реєстрації таких прав відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, можуть вчинятися лише за умови реєстрації таких прав, крім випадків, коли вони виникли до 01.01.2013 і визнаються дійсними відповідно до цього Закону. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що для об`єктів, збудованих до 5 серпня 1992 року, закон не передбачав процедури введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким документом є технічний паспорт. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові ВСУ від 13.06.2012 у справі №6-54цс12 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №557/1209/16-ц. Оскільки спірний будинок збудовано до 1992 року, він розташований на неприватизованій земельній ділянці, на об`єкт виготовлено технічний паспорт, а згідно з погосподарським обліком будинок значився за [PERSON] , суд дійшов висновку, що останній набув право власності на спірний будинок, і він увійшов до спадкової маси. Суд зазначає, що право власності спадкодавця було набуте відповідно до порядку, що діяв на момент його виникнення, коли державна реєстрація не була обов`язковою. Реєстрація лише підтверджує право, а не створює його. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 у справі №207/2386/16-ц. У зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, слід визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після батька [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та з огляду на те, що позивач не просить компенсувати йому судові витрати, суд залишає їх за позивачем.

Outcome: approved