Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

28.04.2025 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.11.2018 між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] був укладений споживчий кредитний договір №1001170178101 на загальні споживчі цілі на суму 25000 грн, умови якого виконуються позивачкою. У березні 2025 року представники АТ «ПУМБ» повідомили позивачку про чергову зміну банківського рахунку на [NUMBER] , але у зв`язку з виникненням заборгованості за споживчим кредитним договором на суму 53516.43 грн виданий виконавчий напис, який переданий на примусове виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. За інформаційними даними АСВП Міністерства юстиції виявлено про наявність ще з 22.11.2021 виконавчого провадження № 67616500, де боржником є [PERSON] , а стягувачем АТ «Перший український міжнародний банк» (АТ «ПУМБ»). Документів у межах виконавчого провадження АСВП № 67616500 не доводилося, будь-яких заходів примусового характеру не доводилося, арештів не накладалося. Представники АТ «ПУМБ» роз`яснили, що виконавче провадження відкривалося на підставі виконавчого документа у вигляді виконавчого напису АТ «Перший український міжнародний банк», але підстави визначення боргу не надається можливим за текучістю кадрів. Виконавче провадження № 67616500 відкривалося приватним виконавцем Сумського виконавчого округу Закорко В.В. Відповідно до відкритих інформаційних реєстрів діяльність приватного виконавця Закорко В.В. зупинена з підстав притягнення до відповідальності. Заміщує приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. (діючий). Також з`ясовано, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, який оформив та видав виконавчий документ, позбавлений права здійснювати нотаріальну діяльність також з підстав притягнення до відповідальності. У квітні 2025 здобута копія нотаріально засвідченого виконавчого напису реєстраційний номер 37439, згідно якого 05.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем на підставі ст.ст.87 91 Закону «Про нотаріат» та п.2 Переліку за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором № 1001170178101 від 15.11.2018р., укладеного з ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є АТ «Перший український міжнародний банк», як стягувача. До речі, виконавчий напис № 37439 від 5.11.2021 оформлений та виданий до закінчення дії споживчого кредитного договору строк до 15.11.2021. Виконавчим написом констатовано, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником нібито допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проведено за період з 23.09.2020 по 23.09.2021 на суму 53518.66 грн. Чому саме застосовний період за 23.09.2020 по 23.09.2021 та яким чином нарахована сума заборгованості в розмірі 53518.66 грн незрозуміло і виконавчим написом не застережено. Вважає, що виконавчий напис № 37439 від 05.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Бригідою В.О., не підлягає виконанню, оскільки складений з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172, якою затверджено Перелік документів, відповідно до якого стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріус, вчинив виконавчий напис. Посилаючись на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений та виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем від 05.11.2021, нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 37439, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» загальної суми заборгованості в розмірі 53768.66 грн. 30.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третім особам визначено строк для подання пояснень по суті справи. 30.04.2025 представник відповідача надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просить суд задовольнити позов [PERSON] в частині визнання оскарженого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі\~ст. 142 ЦПК України\~просив стягнути з АТ «ПУМБ» на користь позивача 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову. 07.05.2025 від представника Міністерства юстиції України надійшли письмові пояснення, в яких вказав, що рішення суду у вказаній справі не вплине на права Міністерства юстиції України, а тому вважає, що позивачем помилково було залучено до участі у справі Міністерства юстиції України. 08.05.2025 приватний виконавець Нордіо В.В. на виконання ухвали суду надав копії документів, що складають виконавче провадження. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з такого. Встановлено, що 05.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 37439, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 1001170178101 від 15.11.2018, укладеним ним із ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСВТО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 1001170178101 від 15.11.2018 в розмірі 5351866 грн та 250 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 53768,66 грн. 22.11.2021 представник АТ «ПУМБ» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. із заявою про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису, зареєстрованому в реєстрі за № 37439, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 1001170178101 від 15.11.2018. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 21.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67616500 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 53516 грн, а також про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Встановлено, що 23.11.2021 приватним виконавцем Закорко В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Відповідно до постанови про передачу виконавчого провадження від 12.03.2025 виконавчий напис №37439 від 05.11.2021, виданий приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О., передано для виконання приватному виконавцю Нордіо В.В., який своєю постановою про прийняття виконавчого провадження від 12.03.2025 прийняв до виконання вказаний виконавчий документ. 06.05.2025 на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2025 приватним виконавцем Нордіо В.В. зупинено вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого напису №37439 від 05.11.2021. Згідно з вимогами ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті\~спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Як передбачено\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови,\~що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В свою чергу ні відповідачем, ні третьою особою, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у товариства права вимоги до позивача. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України\~мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження, доказів протилежного відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, враховуючи також те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Вищевикладене свідчить про те, що заборгованість не була безспірною, тобто, були відсутні законні підстави для видачі виконавчого напису. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України,\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із квитанцією ID №9167-2010-0623-5423 від 28.04.2025 сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в сумі 968 грн 96 коп. та згідно із квитанцією ID №0891-8166-9475-7791 від 28.04.2025 сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову 484 грн 48 коп. З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а\~\~саме у сумі 484 гривні 48 копійок, за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню повна сума 484 гривень 48 копійок. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України,\~у разі\~визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням вищезазначеного з державного бюджету на користь позивача слід повернути судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а\~\~саме у сумі 484 гривні 48 копійок.

Outcome: approved