Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

Адвокат Овдієнко Т.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину (на лікування) у розмірі 5551,00 грн, визначити місцем проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час сумісного проживання в них [INFO] народилась донька [PERSON] . В даний час сторони проживають окремо. Дитина залишилась проживати разом з матір`ю. У зв`язку з цим до суду було подано позов про розірвання шлюбу (справа № 373/492/25). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.10.2024 стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання [PERSON] , з якою проживає донька [PERSON] , до досягнення дитиною трирічного віку (справа № 359/5839/24). Оскільки дитина потребувала додаткових медичних послуг, то позивач зверталась до приватних медичних установ. Загальна сума витрат за медичне обстеження склала 11102,00 грн. Вважає, що батьки зобов`язані однаково приймати участь у забезпеченні дитини, а тому виникла необхідність звернутись до суду про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 5551,00 грн. Ухвалою судді від 26.03.2025 роз`єднано позовні вимоги; позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві, про стягнення додаткових витрат на дитину, залишено в даному провадженні у справі № 373/779/25, провадження № 2/373/599/25. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві, про визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді від 31.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу право протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали надати відзив на позовну заяву, у порядку, передбаченому ст. 191 ЦПК України. Ухвалою судді від 30.04.2025 здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін на 19.05.2025. 19.05.2025 розгляд справи відкладено на 11.06.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. 30.05.2025 третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації в місті Києві, подала на адресу суду лист в якому просила розглянути справу без участі їх представника з максимальним врахуванням інтересів дитини. 11.06.2025 представник позивача-адвокат Овдієнко Т.В. через підсистему «Електронний суд» подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 грудня 2023 року у Печерському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений актовий запис № 1849, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідчить про те, що [INFO] в них народилася донька [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] . У відповідності до відомостей з Автоматизованої системи документообігу суду було встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року у справі № 373/492/25 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.10.2024 по справі № 359/5839/24 позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково. Стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , народженої [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з 30.05.2024; стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , з якою проживає їх донька - [PERSON] , народжена [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення донькою трьох років, починаючи з 30.05.2024. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. За змістом довідки № 2/2025 від 21.02.2025, складеної головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дайнава» Бастюченко А.А., позивач проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки ТОВ «Клініка «Денис» від 24.02.2025 [PERSON] з 12.02.2024 по 24.02.2025 спостерігається в КДВ для дітей ТОВ «Клініка «Денис» та отримує весь обсяг педіатричних послуг. Загальна вартість за надані лікарські послуги становить 11102,00 грн, що підтверджується рахунками-актами № 263168 від 19.12.2024 та № 285106 від 25.01.2025. Суд приймає до уваги подані докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в національному сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину. Згідно з вимогами ч. 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч. 2 статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Як вбачається із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 08.12.2021 у справі № 607/12170/20, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, відповідно до принципу рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Як вбачається із матеріалів справи, донька сторін потребувала додаткових витрат на медичний огляд та щеплення, за що розраховувалась позивач. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах на дитину стороною відповідача суду надано не було. На спростування позовних вимог позивача відповідачем не надано жодних доказів. Позовні вимоги щодо стягнення понесених додаткових витрат слід задовольнити, що відповідатиме забезпеченню якнайкращих інтересів дитини в частині медичного забезпечення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved