Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 13.01.2021 о 21 год. 38 хв. в м. Києві на перехресті вул. Харківське шосе та вул. Здолбунівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні під керуванням водія [PERSON] . Від удару транспортний засіб «Шкода» здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2021 у справі №753/11517/21 суд визнав винним Відповідача у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. На момент вчинення ДТП транспортний засіб «Форд», д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом ОСЦПВВНТЗ ПрАТ "УПСК" серії [NUMBER] . Виконуючи взяті на себе зобов`язання, ПрАТ "УПСК" було здійснено виплату страхового відшкодування на користь Департаменту патрульної поліції у сумі 130 000,00 грн. У відповідності до висновку транспортно-товарознавчого експертного дослідження №ЕД-19-21/4218-АВ від 26.05.2021 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Skoda Rapid», номер кузова [NUMBER] , 2019 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ДПП, становить 261 507,40 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 131 507,40 грн. Виходячи з вищенаведеного, просить суд стягнути з відповідача відшкодування шкоди завданої Департаменту патрульної поліції у розмірі 131 507,40 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 25.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками двічі надсилалась на адресу відповідача за місцем його реєстрації, проте конверт з вкладенням повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 72,73). У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 13 січня 2021 року о 21 годині 38 хвилин на перехресті вул. Харківське шосе-вул. Здолбунівська в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] в порушення п. 10.1 ПДР України під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні, під керуванням водія [PERSON] , від удару автомобіль «Шкода» здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з а автомобілем «Мазда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2021 року у справі №753/11517/21 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 28-29). Вказана постанова набрала законної сили 12.07.2021 року. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. 14.05.2021 року проведено огляд колісного транспортного засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні, який постраждав внаслідок ДТП (а.с. 41-42). У відповідності до висновку транспортно-товарознавчого експертного дослідження №ЕД-19-21/4218-АВ від 26.05.2021 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Skoda Rapid», номер кузова [NUMBER] , 2019 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ДПП, становить 261 507,40 грн. Згідно ремонтної калькуляції №ЕД-4218/21 від 26.05.2021 року, вартість ремонту становить 268 265,27 грн. (а.с. 46-50). Транспортний засіб «Форд» д.н.з. [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] , був застрахований в ПрАТ «УПСК», що підтверджується перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування № АР7845714 (а.с. 30). 01.09.2021 року ПрАТ «УПСК» у відповідності до Акту №005/037/007944/21/1 здійснило виплату страхового відшкодування на користь Департаменту патрульної поліції у сумі 130 000,00 грн., що підтверджується витягом з системи СДО (ПТК «Клієнт казначейства-Казначейство» (а.с. 27). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 131 507,40 грн. (261 507,40 грн. - 130 000,00 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду за ст. 1166 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із положенням ст. 1187 ЦК України, відповідальність покладається на власника (працівника) джерела підвищеної небезпеки та відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством. Відповідно до зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). За загальним правилом, установленим ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також, згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, зумовленої винними протиправними діями відповідача [PERSON] , позивачу було спричинено майнову шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля «Skoda Rapid», номер кузова [NUMBER] , 2019 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 131 507,40 грн. Станом на момент подання до суду цієї позовної заяви така шкода відповідачем в добровільному порядку не відшкодована. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved