Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

15.10.2024 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , спадкоємцем майна якого стала її мати [PERSON] , вступивши у фактичне володіння спадковим майном, в тому числі квартирою [ADDRESS] . Не оформивши своїх прав, мати [PERSON] [INFO] померла. Так як брати та сестри позивачки подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] 02.08.2024 позивачка звернулась о приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Журбея В.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спірну квартиру за спадкодавцем. Квартиру батько позивачки отримав 17.11.1989 на підставі ордера №397, виданого Комунально-експлуатаційною частиною Бердичівського району Прикарпатського воєнного округу Міністерства оборони СССР, на яку 20.03.2024 КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради виготовлено технічний паспорт. На даний час на спірну квартиру право власності не зареєстровано, а тому [PERSON] звернулась з позовом про визнання права власності на зазначене майно. Ухвалою суду від 03.02.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11.03.2025. Ухвалою суду від 11.03..2025 витребувано додаткові докази у справі, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2025. 27.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання від представника Чуднівської міської ради Житомирської області про заміну відповідача Вакуленчуківську селищну раду на Чуднівську міську раду як правонаступника прав та обов`язків. Ухвалою від 22.04.2025 судом здійснено повернення на стадію підготовчого провадження, залучено до справи в якості правонаступника Вакуленчуківської селищної ради - Чуднівську міську раду Житомирської області, підготовче засідання призначено на 07.05.2025. У зв`язку з неявкою сторін та клопотанням відповідача про перенесення розгляду справи підготовче судове засідання перенесено на 03.06.2025. Ухвалою суду від 03.06.2025 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті 03.06.2025. У судове засідання з`явилася позивачка, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Чуднівської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, додатково пояснив, що у відповідності до матеріалів справи спадкодавець [PERSON] , мати позивачки права власності на спірну квартиру не отримала, оскільки остання надавалась в якості службового житла батьку позивачки [PERSON] , а тому спірна квартира не входить до спадкової маси та не може бути успадкована позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.07.1999 Вакуленчуківською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, [INFO] помер [PERSON] , актовий запис №10. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.01.2024 Центром надання адміністративних послуг Чуднівської міської ради Житомирської області, [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №38. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Вакуленчуківською селищною радою Чуднівського району Житомирської області 12.09.1988, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] , яка у зв`язку з одруженням 18.06.2011 змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.06.2011міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Відповідно до Витягу № 514 про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано у період з 24.01.2024 по 05.08.2024, виданим ЦНАП Чуднівської міської ради Житомирської області, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з договором найму жилого приміщення в домоуправлінні [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] , яка складається з 3-х кімнат загальною площею 54,4 кв.м. ,на підставі ордеру №397 від 17.11.1989 надана на праві найму [PERSON] , батьку позивачки. Ордер №397 від 17.11.1989 видано Комунально експлуатаційною частиною Бердичівського району Прикарпатського воєнного округу Міністерства оборони СССР [PERSON] та його сім`ї з 5 чоловік, а саме: дружині [PERSON] , 1955 року народження, сину [PERSON] , 1975 року народження, сину [PERSON] , 1980 року народження, доньці [PERSON] 1984 року народження, та доньці [PERSON] , 1988 року народження (позивачці). 12.11.2008 на замовлення [PERSON] . Бердичівським бюро технічної інвентаризації на квартира [ADDRESS] виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого квартира складається з 3-х кімнат житловою площею 52,5 м.кв. У подальшому, 20.03.2024 технічний паспорт на зазначене майно виготовлено на замовлення позивачки [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1384 від 05.08.2024, станом на 31.12.2012 право приватної власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Відсутня інформація про реєстрацію права власності на зазначене житло і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка №398016076. Вивченням спадкової справи №26/2024, заведеної приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Журбей В.Л. 31.01.2024 з`ясовано, що 31.01.2024 позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Окрім того, до органу нотаріату подано заяву про відмову від спадщини від [PERSON] , [PERSON] , 1та [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Журбей В.Л. від 02.08.2024 відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у спадкодавця підтверджуваних документів про право власності на спірне майно. В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~ Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~\~ Статтею 1218\~ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, померлому [PERSON] , батьку позивачки, у 1989 році видано ордер на спірну квартиру Прикарпатським військовим округом Бердичівського району Міністерства оборони СССР. [PERSON] помер [INFO] . Вирішуючи питання про набуття права власності на спірну квартиру у військовому містечку матір`ю позивачки [PERSON] , суд застосовує норми законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до частин 1, 4 ст.\~58\~ЖК України (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР. Частиною першою ст. 5 ЖК України передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Статтею 65-1 ЖК України передбачено, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Відповідно до пунктів 14-16 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37 службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов`язків, які потребують проживання в такому приміщенні. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. Таким чином, за положеннями ЖК України та вищезазначеного Положення від 04.02.1988 № 37, які діяли на час вселення у спірну квартиру батька позивачки зі своєю сім`єю, особливість права користування службовим житлом на підставі ордера полягає у тому, що воно надається у зв`язку з характером трудових відносин особи з володільцем такого житла, а тому особа, яка користується службовим житлом, не набуває на нього права власності та усвідомлює, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення. Аналізуючи документи та вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя не набув право власності на спірну квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з чим не набула на неї право власності і мати позивачки [PERSON] , так як вказане нерухоме майно не увійшло до складу спадщини [PERSON] та право власності на нього не перейшло, відповідно, до матері позивачки [PERSON] в порядку спадкування. Пунктом 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» закріплено, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. У частині п`ятій пункту 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» зазначено, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. У постановах Верховного Суду України від 11.12.2013 у справі № 6-121цс13, від 09.02.2018 у справі № 719/179/17 (провадження № 61-1728св17), від 27.03.2019 у справі № 669/629/16-ц (провадження № 61-19598св18), від 09.08.2023 у справі № 523/20890/21 зроблено висновок, що обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою. Таким чином, спадкоємці можуть захистити свої права, які належали за життя спадкодавцю, визнаючи їх на тій стадії процедури приватизації, на якій залишився спадкодавець до моменту смерті. Вони не можуть перескочити на наступний щабель і одразу отримати право власності на об`єкт, щодо якого подана заява на приватизацію спадкодавцем. Однак, матеріали справи не містять, а позивачем не доведено, що її батько [PERSON] чи мати [PERSON] звертались до відповідних компетентних органів приватизації з метою набуття у власність спірної квартири в порядку приватизації. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed