Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 03.08.2023 о 09:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Тоyota Rav4, д.н.з. [NUMBER] , в місті Києві на вул. Гвардійська, 80, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП), що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, зокрема, Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.10.2023, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.12.2023, [PERSON] визнано винувати у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Тоyota Rav4, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування в ПрАТ «СК «Аско ДС». Відповідно до звіту про оцінку майна ФОП [PERSON] від 21.08.2023 №23.8.125, зробленого на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , становить 431107,20 грн. Відповідно до звіту про оцінку судового експерта Петрова О.І. від 02.10.2023 №04-23, зробленого його на замовлення, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , станом на 22.09.2023, становить 432564,21 грн. [PERSON] отримав обидва звіти, але шкоду не відшкодовує. 04.01.2023 ПрАТ «СК «Аско ДС» в межах ліміту відповідальності відшкодувало йому 160000 грн. Загальна сума невідшкодованих матеріальних збитків з урахуванням сплаченого страхового відшкодування складає 272564,21 грн. (432564, 21 грн. - 160000 грн. = 272564,21 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача. Він поніс витрати, пов`язані з послугами судового експерта, у розмірі 9000 грн. Після отримання страхового відшкодування він частково відремонтував автомобіль, але може користуватися ним тільки у виключних випадках та в межах міста. Просив: стягнути з [PERSON] на свою користь 272564,21 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодження автомобіля; стягнути з [PERSON] на свою користь 9000 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи; стягнути з [PERSON] на свою користь судовий збір у розмірі 2725,66 грн. 01.04.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 27.05.2024 змінено порядок розгляду цивільної справи, розгляд зазначеної цивільної справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 31.10.2024 постановлено ухвалу про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи. 17.05.2024 представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що вперше пошкоджений транспортний засіб Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , оглядався без участі відповідача. Із результатами звіту про оцінку №23.8.125 від 21.08.2023 відповідач не був згодний, про що інформував страхову компанію та [PERSON] , оскільки він містив численні помилки, які виправлялись пізніше, після його офіційного затвердження та моменту, коли відповідач звернув на це увагу. Відповідно до висновку судового експерта №071/23 від 31.08.2023 вартість відновлювального ремонту із калькуляції на ремонт складає 223410,64 грн. (в тому числі вартість ремонтних робіт - 35258 грн., вартість матеріалів - 24834 грн., вартість складових 163318 грн.). Вартість ремонту з урахуванням фізичного зносу (оскільки строк експлуатації даного транспортного засобу більше 7 років, а також те, що автомобіль був пошкоджений раніше в ДТП) складає 158135,10 грн. Відповідач не погоджується з наданим позивачем висновком судового експерта Петрова О.І. №04-23 від 02.10.2023, оскільки він є неповноцінним, в ньому відсутні окремі питання (розділи), які визначені в Методиці та є необхідними для з`ясування, звіт містить численні помилки. Визначена експертом ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , є значно завищеною, оскільки останній не врахував, що автомобіль до настання події уже був значно пошкоджений та відновлений, що впливає на його товарно-технічні показники та на зниження його ринкової вартості. Позивач приховує той факт, що автомобіль Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , після серйозного ДТП, був куплений на аукціоні в США із значною знижкою, привезений до України та капітально відремонтований, що суттєво впливає на його ринкову вартість та коефіцієнт зношеності. В позовній заяві [PERSON] вказує, що після отримання страхового відшкодування, він частково відновив автомобіль і користується ним виключно в межах міста. Разом з тим, автомобіль є транспортним засобом підвищеної небезпеки, його неможна відновити частково та продовжувати експлуатувати (навіть в межах населеного пункту), що прямо забороняється чинним законодавством. Позивач не зазначив, на якій СТО був відновлений його автомобіль та не доклав відповідні підтверджуючі документи (чеки, акти виконаних робіт тощо) щодо проведення ремонтних робіт, щодо того, що було відновлено та що ще має бути відновленим. Все це дає підстави зробити висновок, що позивач відремонтував свій автомобіль за кошти коштів, виплачені страховою компанією, та хоче додатково стягнути з відповідача 272564 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вже поніс та планує понести відповідач, становить 30000 грн. 30.05.2024 адвокат Зосименко Г.Р., яка діє в інтересах позивача, подала до суду відповідь на відзив, в якому підтримала позовні вимоги, та виклала доводи, ідентичні тим, якими обгрунтовані позовні вимоги. 31.10.2024 представник відповідача [PERSON] подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що оскільки позивач не є власником пошкодженого транспортного засобу, то він не може отримати відшкодування для його відновлення. Позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Зазначили, що транспортний засіб Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , був частково відновлений власними силами та наразі не перебуває у власності позивача. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 03.08.2023 о 09:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Тоyota Rav4, д.н.з. [NUMBER] , в місті Києві на вул. Гвардійська, 80, перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду по тій самій смузі руху, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 14.2 б Правил дорожнього руху , відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб Тоyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. [PERSON] на момент вчинення ДТП був власником транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.10.2023, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.12.2023, [PERSON] визнано винувати у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/5924349, укладеного з ПрАТ «СК Аско ДП», яке виплатило [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту №432/23 від 04.01.2024 у розмірі 160000 грн. без ПДВ. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу №23.8.119 від 14.08.2023 ФОП СОД [PERSON] , складеного на замовлення ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний», вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП становить 431107,20 грн., ринкова вартість транспортного засобу - 589768,87 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0,4329%, вартість матеріального збитку- 281038 57 грн. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу №23.8.125 від 21.08.2023 ФОП СОД [PERSON] , складеного на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП становить 431107,20 грн., ринкова вартість - 589768,87 грн., величина коефіцієнта фізичного зносу - 0,4329%, вартість матеріального збитку - 281038,57 грн. Відповідно до висновку експерта Даценка Г.Д. №071/23 від 31.08.2023, зробленого на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, пошкодженого в ДТП 03.08.2023 автомобіля Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату дослідження 26.08.2023 становить 223410,10 грн., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на дату дослідження - 158135,10 грн., розмір (вартість) матеріального збитку станом на дату ДТП 03.08.2023 - 158135,10 грн. 13.09.2023 [PERSON] було направлено лист про проведення судовим експертом визначення розмірі матеріальних збитків, спричинених в ДТП. Відповідно до висновку судового експерта Петрова О.І. №04-23 від 02.10.2023, складеного на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , на момент огляду 22.09.2023 становить 432564,21 грн. (включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування). Відповідно до рахунку - фактури від 12.09.2023 №1209/23 ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» вартість інформаційно-технічного забезпечення проведення автотоварознавчого дослідження становить 9000 грн. без ПДВ. 18.09.2023 [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» 9000 грн., призначення платежу рахунок - фактура від 1209/23 від 12.09.2023. Відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС від 08.10.2024 та від 08.05.2025 з 10.05.2024 актуальним власником транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , була [PERSON] . 10.05.2024 відбулася перереєстрація транспортного засобу із укладенням договору купівлі - продажу через електронні сервіси та зовнішні ресурси, з 22.02.2025 актуальним власником транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . 22.02.2025 відбулася перереєстрація транспортного засобу із укладенням договору купівлі - продажу №8047/20205/5163327, укладеному в ТСЦ №8047. Відповідно до договору купівлі-продажу №8047/2025/5163327 від 22.02.2025 [PERSON] придбав транспортний засіб Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , за 310000 грн. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частин першої і другої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що Кодексу випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції Верховною Суду, викладеної в постанові від 16.10.2019 року по справі № 320/9174/15-ц за змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У разі здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, витрачених на його відновлення, а у разі непроведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для його відновлення в майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц і від 2 червня 2022 року у справі №638/10072/19). У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/625/17 суд касаційної інстанції зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а тому суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотехнічної експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на який проводився ремонт автомобіля. У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Подібна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, від 16 грудня 2015 року № 6-760цс15, які були враховані Верховним Судом у постанові від 24 червня 2019 року у справі № 562/2018/16-ц. Відповідно до пп. 34.1 - 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, виходячи з наведених положень Закону, особа, якій завдано збитки, має право на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий. За наслідками настання страхового випадку страховик відшкодовує потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу із урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому страхове відшкодування зменшується на визначену у договорі страхування суму франшизи. Отже, аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. Таким чином, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Судом встановлено, що 03.08.2023 з вини [PERSON] сталась ДТП,в якій отримав пошкодження транспортний засіб Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , який власником якого на момент ДТП був позивач. У даному випадку позивачем, як потерпілою особою, пред`явлено позов про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] , оскільки розмір завданої ним шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність як власника автомобіля Тоyota Rav 4, д.н.з. [NUMBER] . Облома сторонами суду були надані: звіт про оцінку колісного транспортного засобу №23.8.119 від 14.08.2023 ФОП СОД [PERSON] , складений на замовлення ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний»; звіт про оцінку колісного транспортного засобу №23.8.125 від 21.08.2023 ФОП СОД [PERSON] , складений на замовлення [PERSON] ; висновок експерта Даценка Г.Д. №071/23 від 31.08.2023, зроблений на замовлення [PERSON] ; висновок судового експерта Петрова О.І. №04-23 від 02.10.2023, складений на замовлення [PERSON] . Зазаначені звіти відрізняються за розміром матеріального збитку, на момент ДТП, заподіяного власнику транспортного засобу Тoyota Prius, д.н.з. [NUMBER] . Суд вважає, що в даному випадку, враховуючи те, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний», де була застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля Тоyota Rav 4, д.н.з. [NUMBER] , направило свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, позивач не набув права на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди. Також суд звертає увагу, що висновок судового експерта Петрова О.І. №04-23 від 02.10.2023, складений на замовлення [PERSON] , був зроблений через тривалий час (два місяці) після проведення огляду автомобіля Тоyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , представником страхової компанії та замовлення звіту про оцінку №23.8.119 від 14.08.2023, що ставить під сумнів достовірність зазначених у ньому пошкоджень та розрахунку розміру матеріального збитку. 04.01.2023 ПрАТ «СК «Аско ДП» в межах ліміту відповідальності відшкодувало позивачу 160000 грн. Під час розгляду справи було встанволено, що транспортний засіб Тоyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , був частково відремонтований власними силами, про що зазаначив позивач. однак виплаченого страхового відшкодування не вистачило для повного відновлення транспортного засобу. Суд звертає увагу, що доказів понесення позивачем витрат на відновлювальний ремонт та доказів вартості такого відновлювального ремонту позивачем до суду не надано. Також встановлено, що згодом позивач продав автомобіль Тоyota Prius, д.н.з. [NUMBER] , своїй дружині, яка після цього у лютому 2025 року продала його [PERSON] . Суд звертає увагу, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Оскільки позивач продав транспортний засіб у невідремонтованому стані та не надав доказів понесення витрат на відновлювальний ремонт та розміру таких витрат, не надав доказів на підтвердження розміру втрати товарної вартості належного йому транспортного засобу через пошкодження, отримані в ДТП, через які він був вимушений продати транспортний засіб за нижчою ціною від можливої, не надав доказів завдання йому збитків у розмірі більшому, ніж виплачене йому страхове відшкодування, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодження автомобіля у розмірі 272564,21 грн. та 9000 грн. витрат пов`язаних із проведенням експертизи. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки позовні вимоги залишені без задоволення.

Outcome: dismissed