Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що на первинному обліку у службі у справах дітей Гайворонської міської ради перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 08.01.2025 року їх відібрано у матері [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, батько [PERSON] записаний відповідно до частини першої статті 135 СК України, а батько [PERSON] помер. Діти [PERSON] перебувають на обліку служби у справа дітей Гайворонської міської ради з 22.06.2021 року як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Мати зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку в лікаря-нарколога. Часто залишає дітей самих удома або у сусіда. [PERSON] було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП, а також до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України. Згідно з характеристикою виданою Червоненським старостинським округом [PERSON] проживає разом з співмешканцем та двома малолітніми дітьми в с. Вікнина. Постійного місця роботи немає, вживає спиртні напої, не піклується про дітей, отримує соціальні виплати, але не забезпечує дітей базовими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни. Діти брудні, не мають ні білизни, ні одягу. В будинку брудно, відсутня постільна білизна, рушники, іграшки, книги для дітей. Побутова техніка також відсутня, телевізор не працює, немає ні комп`ютера, ні телефону. Для розвитку дітей не створено жодних умов. Немає запасів палива для опалювання будинку в зимовий період. [PERSON] , характеризується як доброзичливий, скромний хлопчик, протягом 1 семестру 2024 - 2025 навчального року пропустив навчальний заклад без поважних причин 32 дні. Жодного разу мама не надала пояснення про причину відсутності дитини на навчанні, не цікавилася навчанням сина. На батьківські збори не приходить, з нею немає телефонного зв`язку, на письмові повідомлення класного керівника не реагує. Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.07.2011 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно двох її старших дітей. Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] , щодо зміни ставлення до дітей, протягом двох місяців систематично контролювали стан утримання дітей, але [PERSON] не змінила способу життя та ставлення до дітей. Тому з метою збереження життя та здоров`я дітей органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради було прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей у матері. Повернення дітей в біологічну сім`ю може зашкодити їх здоров`ю, оскільки мати постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не виконує свої батьківські обов`язки. Всі ці фактори можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дітей, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. На підставі викладеного просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходів), але менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передати під опіку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що з моменту вилучення дітей не бачила їх жодного разу, не навідувалась до них, ніякої допомоги їм не надавала, так як не мала фінансових можливостей для цього. Також вказала, що дійсно була позбавлена батьківських прав відносно двох своїх старших дітей. Свідок [PERSON] в судовому засідання зазначила, що працює фельдшером у с. Вікнина Голованівського району Кіровоградської області. По своїх робочих обов`язках наглядала за дітьми відповідачки. Мати безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не турбувалась про здоров`я дітей. [PERSON] та [PERSON] знаходились у важких умовах проживання, не завжди були продукти харчування, часто залишались вдома самі. При відвідуванні помешкання [PERSON] були випадки, коли вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює інспектором ювенальної превенції ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за час роботи неодноразово виїжджала за місцем проживання [PERSON] та попереджала її про неналежне виконання батьківських обов`язків. При перевірках продукти харчування лише інколи були, зазвичай такі відсутні. Відповідач залишала дітей самих вдома або з по сторонніми особами. На момент вилучення дітей із сім`ї у будинку було брудно, багато недопалків, відсутнє електропостачання, мало продуктів харчування. Діти були брудні, малолітній [PERSON] взагалі не мав ніякого взуття. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється працівником служби у справах дітей Гайворонської міської ради Кіровоградської області та у зв`язку з роботою знає [PERSON] з літа 2021 року, з цього ж часу сім`я відповідачки перебуває на обліку в службі у справах дітей. Діти весь час недоїдали, [PERSON] залишала їх самих вдома. [PERSON] не ходив до школи, оскільки не мав ні одягу ні взуття. Опитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] не зміг надати суду пояснень щодо доцільності позбавлення його матері батьківських прав відносно нього та його молодшого брата. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, малолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представника позивача, відповідача, свідків, малолітнього [PERSON] . Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 05.08.2015 року Вікнинською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 3 (а.с. 6). Батько [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 23.03.2023 року Гайворонським ВДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 31 (а.с. 7). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00038977878 від 23.03.2023 вбачається, що в актовий запис № 31 від 23.03.2023 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері (а.с. 11). З копії рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради № 2 від 08.01.2025 року вбачається, що вирішено Службі в справах дітей міської ради здійснити заходи по відібранню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] (а. с. 12). Згідно копій актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 08.01.2025 року стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] наявні ознаки погіршення стану здоров`я на момент виявлення (синці навколо очей, знижена маса тіла), дитина пояснила, що дуже мало їсть, бо не завжди є що поїсти. У дітей наявні зовнішні ознаки недогляду, занедбаності: низький рівень гігієни дітей у зв`язку з недоглядом та занедбаністю, поруч з дітьми відчувається неприємний запах, діти одягнені в брудний одяг. Мати була вдома у стані алкогольного сп`яніння, схильна до зловживання алкогольними напоями, агресивна в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів [PERSON] вдома не завжди є що поїсти, не пам`ятає коли востаннє їв м`ясо. Діти не харчуються належним чином, мама не слідкує за гігієною дітей, у [PERSON] не має взуття та одягу. У будинку холодно, брудно, неприємний запах, розкидані речі, виявлено пляшки від спиртного (а.с. 13-22). Згідно копії листа відділення поліції №1 (м. Гайворон) №257/112-1-2025 від 13.01.2025 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме 08.01.2024 року, 04.11.2024 року та 26.11.2024 року. До кримінальної відповідальності [PERSON] притягувалась 15.05.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 27). Згідно копій постанов Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2021 року, 17.12.2024 року та 16.01.2025 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с. 25, 28, 29). Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.07.2011 року у справі №2-657/11 [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 31-32). Згідно довідки лікаря-нарколога №25 від 13.02.2025 року [PERSON] перебуває на обліку в лікаря нарколога та зверталась за допомогою 23.05.2023 року. Діагноз: F 10.2 Психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Форма постійного вживання (а.с. 23). Відповідно до копії характеристики від 09.01.2025 року №2 складеної Червоненським старостинським округом Гайворонської міської ради, [PERSON] проживає разом з співмешканцем та двома малолітніми дітьми в с. Вікнина. Постійного місця роботи немає, вживає спиртні напої, не піклується про дітей належним чином, отримує соціальні виплати, але не забезпечує дітей, продуктами харчування, одягом, засобами гігієни (а.с. 24). З копії характеристики [PERSON] , учня 4 класу, КЗ «Червоненська гімназія» Гайворонської міської ради Кіровоградської області з дошкільним підрозділом вбачається, що [PERSON] протягом першого семестру 2024-2025 навчального року пропустив 32 дні/160 уроків без видимої причини. Жодного разу мама не надала довідки про хворобу сина чи не пояснила відсутність дитини на уроках. Мама жодного разу не поцікавилася навчанням сина. На зустріч з учителем в с. Вікнина не прийшла, з нею немає телефонного зв`язку, на письмові повідомлення вчителя, запрошення відвідати заклад освіти, в якому навчається її син не реагує. [PERSON] , на відміну від інших дітей, ніколи не розказує про свою сім`ю, про спільні ігри, читання книг, виконання спільної роботи, свої доручення дома (а.с. 26). Згідно копій актів обстеження умов проживання №326 від 18.10.2024 року, №341 від 04.11.2024 року, №344 від 07.11.2024 року, №355 від 26.11.2024 року, №2 від 08.01.2025 року, складених працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради за участі працівників КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради, працівників ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за котрою проживає [PERSON] та її сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На момент перевірки 18.10.2024 року у будинку брудно, відсутній покрив на підлогах, не має постільної білизни, є невеликий запас продуктів харчування. Тепло в приміщенні. Дитина в неохайному вигляді. Старший хлопчик у школі. Для виховання та розвитку дітей умови не задовільні. На момент перевірки 04.11.2024 року в будинку брудно, старі поламані меблі, постільна білизна відсутня. Наявний мінімальний запас продуктів харчування та дров на опалювальний сезон. Спальні місця у дітей брудні, відсутність іграшок для розвитку дітей за віком, менша дитина брудна не вмита. Мати часто залишає дітей на посторонніх осіб. На момент перевірки 07.11.2024 року в будинку брудно, старі поламані меблі, підлога брудна не застелена (дитина повзає по холодній підлозі). У родини майже не має запасів продуктів харчування (тільки хліб, смалець і горохова крупа), дров дуже мало на опалювальний сезон. Спальні місця у дітей брудні, відсутні іграшки для розвитку за віком. Мати не забезпечує належних умов для дітей. На момент перевірки 26.11.2024 року в будинку брудно, їжі для дітей не має, діти у брудному одязі, запасів продуктів харчування не має. Молодший хлопчик залишений в будинку без догляду. Мама в нетверезому стані. Діти голодні. Старша дитина не в школі. Умов для розвитку дітей не створено. Мама схильна до вживання алкогольних напоїв, часто залишає дітей без нагляду. На момент перевірки 08.01.2025 року в будинку холодно (немає палива для обігріву будинку), брудно, розкидані речі, сморід, на ліжках немає постільної білизни. Діти голодні, брудні, без одягу та взуття. Продуктів для харчування не має. Мама в сильному алкогольному сп`янінні. Умови проживання становлять загрозу для життя та розвитку дітей (а.с. 33-37). Згідно Висновку органу опіки та піклування від 28.02.2025 року №03-26/21/1, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дітей (а.с. 46-47). Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, тлумачення пункту 4 частини першої статті 164 СК України хронічний алкоголізм може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови, що батьки постійно зловживаючи алкоголем являються хронічними алкоголіками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Висновки суду за результатами позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, покинула їх і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться їх здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не створила належних умов для їхнього проживання та виховання. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню синів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своїх малолітніх синів. З моменту відібрання дітей не піклується про них, не проявляє заінтересованості до їх подальшої долі, не цікавиться їх станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не намагається створити належних умов для їхнього проживання та виховання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, фактично не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з ними зустрічі. В судовому засіданні також встановлено та підтверджено доказами, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями та має від них залежність, перебуває на обліку в лікаря нарколога. Дана обставина негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин, не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню синів, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України батьки можуть бути поновлені у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 4, 5 статті 167 СК України - якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що малолітні діти не можуть бути передані їх матері, яка позбавляються батьківських прав, батько [PERSON] помер, а відомості про батька [PERSON] записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, інші особи заяву на передання їм дітей не подавали, суд вважає за необхідне передати малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , на опікування органу опіки та піклування. Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] . Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, стягнення аліментів на утримання дітей є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їхньої життєдіяльності. У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити та слід стягувати з відповідача [PERSON] на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття [PERSON] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що представник позивача звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved