Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 728228104 від 22.10.2021 року в розмірі 20 811,98 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 22.10.2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір №\~728228104,\~що підписаний\~в порядку,\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~На виконання\~вимог вказаного\~Закону відповідачка\~зареєструвалася на сайті первісного кредитодавця ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, їй було надано одноразовий ідентифікатор MNV46R2N, який було відправлено 22.10.2021 року на номер телефону відповідачки [NUMBER] . Кредитодавець надав позичальниці кредит у національній валюті у розмірі 6\~500,00 грн. на картку позичальниці № [NUMBER] . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, однак відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, що створило заборгованість у розмірі 20 811,98 грн., яка складається з наступного: 6 483,51 грн. - заборгованість за кредитом, 14\~328,47 грн. - заборгованість за відсотками. 28.11.2018\~року ТзОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТзОВ\~«Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 та декілька\~разів продовжували\~даний договір\~укладаючи додаткові\~угоди:\~№ 19\~від 28.11.2019\~року,\~№ 26\~від 31.12.2020\~року,\~№ 27\~від 31.12.2021\~року,\~№ 31\~від 31.12.2022\~року,\~№ 32\~від 31.12.2023\~року.\~05.08.2020\~року між\~ТзОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТзОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~укладено Договір факторингу № 05/0820-01.\~В подальшому\~ТзОВ «Таліон Плюс» та\~ТзОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року. 26.12.2024 року ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Фінансова\~компанія «Ейс»уклали договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до умов якого до ТзОВ «Фінансова\~компанія «Ейс»перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №\~728228104. Вищквказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Поляков О.В. не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення їй судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення від т22.04.2025 року та від 21.05.2025 року, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 21.05.2025 року (а.с. 94-100). За таких обставин суд 10.06.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. \~Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 22.10.2021 року на офіційному сайті ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, ознайомилася зі змістом кредитного договору, графіком щомісячних платежів та паспортом споживчого кредиту, які підписала одноразовим ідентифікатором MNV46R2N, тобто було укладено у електронному вигляді договір про споживчий кредит № 728228104 (а.с. 14-16), за умовами якого первісний кредитор надав позичальниці кредит у національній валюті в розмірі 6\~500,00 грн. на її картку № [NUMBER] ; загальний строк кредиту складає 30 днів (до 21.11.2021 року). Згідно паспорта споживчого кредиту (а.с. 12-13), проценти за користування кредитом нараховуються за базовою процентною ставкою 722,7 % річних, тип процентної ставки фіксована. Як вбачається з виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» довідки № 11_1/2024 від 16.12.2024 року (а.с. 36), [PERSON] 22.10.2021 року на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 6 500,00 грн. кредитних коштів згідно кредитного договору № 728228104. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 728228104 від 22.10.2021 року [PERSON] , що надана позивачем (а.с. 75), заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 05.02.2025 року становить 20 811,98 грн., яка складається з наступного: 6 483,51 грн. - заборгованість за кредитом та 14\~328,47 грн. - заборгованість за відсотками. Станом на дату 05.02.2025 ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором № 728228104 від 22.10.2021 року не погашена. Долучені до\~матеріалів справи:договір факторингу № 28/1118-01 від\~28.11.2018\~року, додаткові\~угоди до\~нього:\~№ 19\~від 28.11.2019\~року,\~№ 26\~від 31.12.2020\~року,\~№ 27\~від 31.12.2021\~року,\~№ 31\~від 31.12.2022\~року,\~№ 32\~від 31.12.2023\~року,\~договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року та додаткові угоди до нього: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, договір факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, витяг з додатку № 2 до цього договору факторингу, акт приймання-передачі Реєстру 26/12/Е до вказаного договору, платіжні інструкції в національній валюті від № 113 від 26.12.2024\~року,\~№ 117 від 27.12.2024 року на суму 529 337,24 грн. підтверджують факт набуття ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 728228104, укладеному нею 22.10.2021 року з первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору № 728228104 від 22.10.2021 року, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» слід стягнути заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 20\~811, 98 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 483,51 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками 14\~328,47 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого ним судового збору згідно платіжної інструкції № 8556 від 26.02.2025 року. Крім того,\~на\~підтвердження\~понесених позивачем\~судових\~витрат\~на професійну\~правничу\~допомогу\~до позову\~долучено договір про надання\~правничої допомоги № 27/12/24-01 від\~27.12.2024\~року,\~укладений між\~ТзОВ\~«Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 9 до цього договору, акт прийому-передачі\~наданих послуг\~від 27.12.2024 року, з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить 6\~000,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved