Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте на даний час вони не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально, тому звернулась до суду про розірвання шлюбу. Також, оскільки вона являється інвалідом другої групи просить стягнути на її утримання аліменти в розмірі 10000,00 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову. В судове засідання позивачки та її представник не з`явилися, однак представник позивачки надіслав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовільнити. Відповідач в засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, визнає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, у стягненні аліментів просить відмовити. Крім того,\~відповідачем \~13.03.2025\~року надано\~відзив по\~справі в\~ якому\~він визнав\~позовну вимогу\~про розірвання\~шлюбу,\~проте заперечив\~щодо стягнення\~аліментів на\~утримання дружини,\~так як [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. Крім того, він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, оскільки в даний час ніде не працює, тому не має постійного стабільного доходу. Суд, оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 09.11.2022 р. (а.с.4). Однак відносини між подружжям погіршились і сторони не бажають проживати разом у шлюбі з наведених позивачем підстав. Будь-яких стосунків вже не підтримують. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки сторони перебувають у конфліктних відносинах, між ними відсутня взаємоповага і довіра, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Крім того, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права непрацездатного подружжя на утримання (аліменти), який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 9 СК України. З 06.02.2019 року позивачці встановлено безстроково інвалідність 2-ої групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія АВ № 0994122 ( а.с. 5-6) З інформації наданої Головним управлінням ПФУ в Черкаській області [PERSON] , [INFO] , на пенсійному обліку в Головному управлінні як отримувачка пенсії не перебуває ( а.с.66). Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Однак, за змістом вказаних норм права, аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя, виникають в тому числі і за умови, що чоловік ( дружина) має можливість надавати таку матеріальну допомогу Позивачкою не долучено до позовної заяви жодних письмових доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати таку матеріальну допомогу: відомості про працевлаштування останнього, розмір його доходу, наявність в останнього майна чи придбання вартісного майна протягом останнього часу тощо. Згідно ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому всупереч принципу змагальності цивільного судочинства позивачка не надала достатніх та допустимих доказів (не надала жодних доказів), а також не просила суд про сприяння у витребуванні відповідних доказів на підтвердження того, що\~\~відповідач має доходи і може сплачувати аліменти на її утримання. За таких обставин у справі, вимоги позивачки є недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] . При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). З врахуванням того, що в позові була задоволена одна позовна вимога, а згідно ч.6 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави в разі повного задоволення позову підлягав би судовий збір в сумі 2422,4 грн. 40 коп., то відповідно і сума стягнення судового збору має бути зменшена і становить: 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial