Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст позовної заяви 30 грудня 2024 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), в інтересах якого діє адвокат Дяченко С.В., звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП) у розмірі 12\~585,85 грн, в тому числі: виплачене страхове відшкодування у розмірі 11\~075,85 грн, витрати на встановлення розміру шкоди в розмірі 1\~510 грн, а також, 3028 грн сплаченого судового збору (а.с.\~1 6). В обґрунтування позовних вимог представник МТСБУ адвокат Дяченко С.В. зазначив, що о 15:52 год. 12 червня 2021 року на а/д М-06 Київ-Чоп 274 км + 416 м водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортним засобом (далі ТЗ) «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився ліворуч на регульованому пішохідному переході та здійснив зіткнення з ТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Gray Adams GA3FS», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився праворуч на нерегульованому пішохідному переході, які рухалися в попутному напрямку. Внаслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункти: 12.1., 12.3., 2.3.д. ПДР України. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), встановлена постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2021 року (справа №\~607/11725/21). На дату скоєння ДТП 12 червня 2021 року, автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , не був забезпеченим, тобто, не мав договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки наявності договору внутрішнього страхування. Оскільки в ДТП винним є відповідач та враховуючи те, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, власник ТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Gray Adams GA3FS», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] (водій ТЗ [PERSON] ) 16 червня 2021 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та з відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Власник постраждалого в ДТП ТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Gray Adams GA3FS», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] на дату ДТП мав поліс ОСЦПВ №\~201197150 в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» строком дії 11 вересня 2020 року 10 вересня 2021 року. МТСБУ надало доручення на виконання робіт аварійного комісара по справі №\~76953 ФОП [PERSON] з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] . Аварійним комісаром на замовлення МТСБУ складно Звіт №\~А07-35 про оцінку автомобіля «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , від 01 серпня 2021 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників (матеріального збитку, завданого власнику ТЗ) «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , унаслідок ДТП на 01 серпня 2021 року складає 13\~291,02 гривень в т.ч. ПДВ. Розмір оплати послуг аварійного комісара склав 1\~510 гривень, факт оплати послуг аварійного комісара підтверджується платіжною інструкцією №\~1102425 від 12 серпня 2021 року. Отже, ураховуючи вимоги чинного законодавства, позивач після звернення потерпілого в ДТП власника КТЗ із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та здійснив виплату коштів на відшкодування завданої ДТП шкоди в розмірі, встановленому експертною оцінкою та затвердженому Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №\~3/2080 від 18 квітня 2022 року по справі №\~76953 в розмірі 11\~075,85 грн. Факт виплати потерпілому власнику пошкодженого авто [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 11\~075,85 гривень підтверджується платіжною інструкцією №\~840676 від 19 квітня 2022 року. Таким чином, відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №\~1961-IV (далі Закон №\~1961-IV) дає підстави для звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди. 2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив Відповідач [PERSON] своїм правом на відзив, що передбачене статтею\~178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не скористався. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 січня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.\~39, 40). Позивач МТСБУ, та їхній представник адвокат Дяченко С.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с.\~41, 42, 49, 50, 58), однак, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.\~45, 53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №\~0610221609452, №\~0610229095083, №\~0610240147974, де вказано «адресат відсутній за вказаною адресою», а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с.\~47, 51, 56, 59). Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до статті 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина перша); судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята); у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (пункт 2 частини сьомої); днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункти 1 4 частини восьмої). Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року, справа №\~760/25978/13-ц). Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було заначено, представник позивача скористався вимогами зазначеної норми. Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа №\~361/8331/18). Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, позивач заявила клопотання про розгляд справи без його участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом. 12 червня 2021 року о 15 год. 52 хв. трапилася ДТП за участю ТЗ: «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER] , та «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Gray Adams GA3FS», д.н.з. [NUMBER] , про що свідчить повідомлення про ДТП від 16 червня 2021 року, подане [PERSON] до МТСБУ (а.с.\~8) разом із схемою ДТП від 12 червня 2021 року та заявою про відшкодування збитків внаслідок ДТП від 16 червня 2021 року (а.с.\~9, 10). ТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» з 11 вересня 2020 року по 10 вересня 2021 року, що підтверджується полісом №\~201197050 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.\~11). Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс на ТЗ № АА 7824 ОА на 12 червня 2021 року не знайдено (а.с. 7). Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2021 року (справа №\~607/11725/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень. Постановою встановлено, що 12 червня 2021 року о 15:52 год. на а/д М-06 Київ-Чоп 274 км + 416 м водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з ТЗ «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився ліворуч на регульованому пішохідному переході та здійснив зіткнення з ТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Gray Adams GA3FS», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився праворуч на нерегульованому пішохідному переході, які рухалися в попутному напрямку. Внаслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункти: 12.1., 12.3., 2.3.д. ПДР України (а.с.\~12). Відповідно до положень частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту №\~А07-35 про оцінку автомобіля «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , від 01 серпня 2021 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ «MAN TGX 18.440», д.н.з. [NUMBER] , складає 13\~291,02 грн, в т.ч. ПДВ 20% (а.с.\~13 20). Відповідно до платіжної інструкції №\~1102425 від 12 серпня 2021 року, платник МТСБУ, отримувач ФОП [PERSON] , оплатила 1\~510 гривень, призначення платежу: оплата послуг аваркома (експерта) по справі №\~76953, згідно рах. №113 від 29.07.2021, ТЗ [NUMBER] (а.с.\~26). Наказом МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » №\~3/2080 від 18 квітня 2022 року, номер справи 76953, сума до оплати 11\~075,85 гривень за шкоду заподіяну в результаті ДТП (а.с.\~22). Довідкою МТСБУ №\~1 від 18 квітня 2022 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, справа ДВС №\~76953, сума 11\~075,85 гривень (а.с.\~22 зворотна сторона). Відповідно до платіжної інструкції №\~818946 від 19 квітня 2022 року, платник МТСБУ, отримувач [PERSON] , сплачено 11\~075,85 гривень, призначення платежу: виплата по справі №\~76953, згідно наказу №\~3/2080 від 18.04.2022, ТЗ [NUMBER] (а.с.\~27). Листом №\~3-01б/7525 від 26 квітня 2022 року МТСБУ звернулося до [PERSON] з вимогою про повернення витрат МТСБУ у сумі 11\~075,85 гривень (а.с.\~23). Листом вих. №\~76953 від 27 травня 2024 року представник МТСБУ адвокат Дяченко С.В. повторно звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення витрат МТСБУ у сумі 12\~585,85 гривень (а.с.\~24), який надісланий рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №\~0820500565540 (а.с.\~25). 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №\~9-зп). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1). Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. На момент вчинення ДТП й на момент звернення до суду відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було врегульовано Законом №\~1961-IV, який втратив чинність 01 січня 2025 року на підставі пункту 2 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX. Відповідно до положень статті 22 Закону №\~1961-IV (у редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП та звернення до суду) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац другий пункту 22.1). Згідно зі статтею 41 Закону №\~1961-IV (у редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП та звернення до суду) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт «а» пункту 41.1). Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №\~1961-IV (у редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП та звернення до суду) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Пунктом 13.1 статті 13 Закону №\~1961-IV(у редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП та звернення до суду) передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільне законодавство передбачає право зворотної вимоги, якщо шкоду відшкодовано особою, яка не заподіювана шкоду. Так, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У постанові Верховного Суду від 03 травня 2022 року (справа № 450/4163/18) сформульовано позицію, відповідно до якої за змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто в силу презумпції вини завдавача шкоди відсутність вини у завданні ним шкоди повинен доводити сам її завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У цій постанові Верховний Суд послався на пункт 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №\~4, у якому судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина\~зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,\~ незалежно від наявності вини. Також найвищий суд у системі судоустрою України зазначив, що потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. В аспекті цієї справи суд зазначає, що вина [PERSON] доведена постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2021 року (справа №\~607/11725/21), якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.\~12), яка набрала законної сили, і у зв`язку з чим МТСБУ в силу вимог статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у квітні 2022 року здійснило регламентну виплату потерпілій у ДТП особі [PERSON] . Відповідач [PERSON] на час вчинення ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З огляду на доведеність у встановленому законом порядку вини [PERSON] МТСБУ здійснило у квітні 2022 року виплату [PERSON] в розмірі 11\~075,85 гривень матеріальних збитків внаслідок ДТП, яке трапилося 12 червня 2021 року, що підтверджується платіжною інструкцією №\~818946 (а.с.\~27). Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV (у редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП та звернення до суду) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як було зазначено, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, МТСБУ має право зворотної вимоги відповідно до частини першої статті\~1191 ЦК України. Наведена позиція суду кореспондує з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постановах: від 05 червня 2019 року (справа №\~466/4412/15-ц); від 15 серпня 2019 року (справа №\~756/16649/13-ц); від 02 жовтня 2019 року (справа №\~447/2438/16-ц); від 11 грудня 2019 року (справа №\~601/1304/15-ц); від 03 червня 2020 року (справа №\~345/3335/17); від 07 жовтня 2020\~року (справа №\~742/637/19). ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви Враховуючи наведене вище, суд, на підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів, з урахуванням приписів законодавства, дійшов висновку про те, що позов МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню. Відповідно до\~частини першої,\~пункту 1\~частини другої\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позов про стягнення грошових коштів у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою у порядку регресу задоволено в повному обсязі, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №\~986344 від 27 листопада 2024 року (а.с.\~28), обов`язок щодо сплати судового збору на користь МТСБУ у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, слід покласти на [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved