Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

Адвокат Хорошун О.В., діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала з 2001 року у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вони проживали однією сім`єю в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку в подальшому купили та оформили право власності на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на майно: квартиру [ADDRESS] , гараж в кооперативі «Маяк», земельну ділянку кадастровий номер 7122082700:0:001:1321 на території Бобрицької сільської ради, та автомобіль OPEL ASTRA д.н.3. [NUMBER] . У придбаній квартирі позивач разом з [PERSON] здійснили ремонт, вели спільне господарство, вони мали спільний сімейний бюджет та придбавали майно. У них народився син [PERSON] , вони відвідували спільно друзів та родичів, їздили на відпочинок, виховували та лікували сина. При цьому ні позивач, ні [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою та з іншими особами. У період спільного проживання ними також за спільні кошти було придбано автомобіль OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] , гараж в гаражному кооперативі «Маяк» в м. Каневі Черкаської області, для власного користування сім`єю. Після смерті [PERSON] , саме [PERSON] здійснила поховання батька свого сина та свого цивільного чоловіка, відбула поминальні обіди. Просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки - [PERSON] та [PERSON] з січня 2001 року по день смерті останнього - [INFO] . Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя: квартиру [ADDRESS] , гараж в кооперативі «Маяк», земельну ділянку кадастровий номер 7122082700:0:001:1321на території Бобрицької сільської ради, та автомобіль OPEL ASTRA д.н.3. [NUMBER] . Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вище вказаного майна, судові витрати покласти на відповідачів. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 15.08.2024 позов [PERSON] залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.10.2024 витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 21.11.2024 до участі у справі залучено співвідповідача - [PERSON] . 07.01.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 17.04.2025 витребувано докази у справі. У судове засідання позивач та її представник - адвокат Хорошун О.В. не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, а також приєднати до справи їх письмові промови в судових дебатах. Просила надати термін у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України для подання доказів на підтвердження понесення позивачем судових витрат у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі, надали суду письмові промови. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Васянович В.В. у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував щодо задоволення позову, просив у задоволенні позову відмовити. Вважає, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01.01.2004, після набрання чинності СК України, оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. Покази свідків та спільні фото не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Просив надати термін для подання доказів понесення відповідачами витрат про понесені судові витрати. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, пояснення свідків, приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується довідкою КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської міської Черкаської області про причину смерті №51 від 01.03.2024, а також довідкою КНП «ОЦЕМД та МК Черкаської обласної ради» №261 від 26.06.2024 про встановлення діагнозу [PERSON] , 1949 р.н. - клінічна смерть, біологічна смерть (а.с.21,28, 152 т.1). Крім того, факт смерті [PERSON] , 1949 р.н. підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2024 (а.с.159 т.1). Відповідно до Акту КП «ЖЕК» про місце проживання №165 від 14.03.2024, мешканці будинку [ADDRESS] засвідчили факт проживання [PERSON] , 1976 р.н. разом з сином [PERSON] , 2001 р.н. та [PERSON] , [INFO] в будинку [ADDRESS] з 2002 року (а.с.20 т.1). Згідно архівної довідки директора Канівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Канівської міської ради Черкаської області №33 від 12.03.2024, [PERSON] , 2001 р.н дійсно навчався в даному навчальному закладі з 01.09.2008 по 27.06.20198 та проживає за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать записи у Алфавітній книзі та книзі обліку і видачі атестатів та бланків додатків про повну загальну середню освіту (а.с.21 т.1). Відповідно до заяви [PERSON] від 01.03.2012, останній звертався в спортивний клуб «Івазар» для зарахування його сина [PERSON] на відділення дзюдо на 2012/2013 навчальний рік. Згідно анкетних даних дитини, Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , домашня адреса : [ADDRESS] (а.с.231 т.1). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2001, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.232 т.1). Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.02.2002, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2804 (дублікат), [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (а.с.33,34 т.1, 56 т.2). Відповідно до накладної №3 від 01.03.2024, [PERSON] оплатила ФОП [PERSON] 9250,00 грн. за комплексний обід у кількості 50 шт. (а.с.46 т.1). Згідно довідки виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області №1617-01-13 від 04.03.2024, [PERSON] , 1988 р.н. здійснив поховання [PERSON] , 1949 р.н., який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2024) за власний рахунок (а.с.151 т.1). Згідно товарного чеку №261 від 01.03.2024, ФОП [PERSON] було відпущено товару на поховання на загальну суму у розмірі 12780,00 грн (а.с.154,215 т.1, а.с.121,122 т.2). Згідно довідки КП «Місто» №75 від 16.07.2024, підтверджено факт проведення поховання [PERSON] , 1949 р.н. Похоронні послуги у розмірі 340,00 грн. були оплачені [PERSON] 16.07.2024 (а.с.155-158 т.1). З наданої нотаріусом копії спадкової справи №11/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що після його смерті з заявами до нотаріуса звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.1-37 т.2). Згідно інформації голови правління ГК «Маяк» №77/11/24 від 04.11.2024 вбачається, що відповідно до книги обліку членів та власників гаражів на території гаражного кооперативу «Маяк» м. Канів - [PERSON] , [INFO] ніколи не був членом гаражного кооперативу та ніколи не володів гаражем на території гаражного кооперативу «Маяк» м. Канів (а.с.39 т.2). Згідно наданої на ухвалу суду копії реєстраційної картки транспортного засобу марки OPEL ASTRA STATION WAGON, 2008 року д.н.3. [NUMBER] вбачається, що даний транспортний засіб належить [PERSON] , [INFO] на підставі договору купівлі-продажу укладеного у СГ №2740 від 12.11.2019 (а.с.70,71 т.2). Згідно наданої суду копії картки виїзду ШМД ф110/о вбачається, що 29.02.2024 за викликом ШМД виїхала до [PERSON] , 1949 р.н. за адресою: [ADDRESS] . Виклик було зроблено жінкою на ім`я [PERSON] , тел. [NUMBER] . Попередній діагноз: клінічна смерть, реанімація. Біологічна смерть (а.с.89 т.2). Згідно витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.04.2025 №00050827458, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.02.1980, актовий запис №11 (а.с.130-132 т.2). Інших відомостей про перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбу матеріали справи не містять. 15.05.2025 представником позивача під час розгляду справи було подано додаткові докази. Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви… Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Зазначення представником позивача причин подання доказів з порушенням строків, як отримання інформації після виступів відповідачів в судовому засіданні не може бути підставою для поновлення строку подання доказів, оскільки про їх існування позивачу було відомо до моменту звернення з позовом. Зважаючи на викладене суд не бере до уваги додаткові докази подані представником позивача, оскільки вони подані з порушенням строку встановленого ч. 2 ст. 83 ЦПК України. Частинами 1-3, 4 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Для застосування до майнових відносин осіб, які перебувають у фактичному шлюбі статті 74 СК України, ці стосунки мають мати такі ознаки: відбуваються між чоловіком та жінкою; ці чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі; між ними склалися усталені відносини, характерні для подружжя. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, у свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України тощо. При цьому, має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склалися та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. При цьому, факт місця реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів. Без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, спільний відпочинок осіб не є достатнім для визнання факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 367/7714/16-ц, від 23.09.2021 у справі № 204/6931/20, від 04.12.2023 у справі №543/563/22, від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц вказувала на те, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно встановити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. На підтвердження факту спільного проживання позивача [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки реєстрації шлюбу, стороною позивача було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідків. Так, свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, у судовому засіданні показала, що її донька [PERSON] разом з [PERSON] тривалий час проживали як чоловік та дружина. Спочатку у 1999 році вони жили у них дома, а саме по [ADDRESS] . Пізніше знайшли квартиру, і вони почали проживати окремо - по [ADDRESS] . Пам`ятає, що [PERSON] забирав [PERSON] з пологового будинку і відвозив на квартиру, де вони проживали. У 2002 році її чоловік - батько [PERSON] , дав доньці 1000 дол. США, щоб вона поїхала в Китай , де могла заробити кошти. Під час спільного сімейного життя вони разом придбали авто «десятку», а потім інші машини. [PERSON] разом з [PERSON] здійснювали ремонт у їх квартирі, під час ремонту і [PERSON] , і їх син [PERSON] проживали у них по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживає з 2000 року в [ADDRESS] та є сусідкою позивача. Підтверджує, що [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] їх будинку разом з [PERSON] як подружжя, вони мали спільного сина [PERSON] , якого разом виховували. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він особисто дуже давно знав померлого [PERSON] , з яким разом працював. [PERSON] та [PERSON] проживали разом як подружжя в [ADDRESS] . Він неодноразово був у них у гостях, бачив як вони спільно гуляли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він давно знав [PERSON] , оскільки товаришували. [PERSON] разом з [PERSON] проживали як подружжя з народження їх спільного сина [PERSON] , вели спільний побут, їздили на відпочинок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є сусідом померлого [PERSON] . Знає, що [PERSON] разом з позивачем [PERSON] з 2001 року проживали в будинку [ADDRESS] . Спочатку вони винаймали квартиру, а потім купили. Проживали разом до смерті [PERSON] , мали спільний побут, жили як чоловік та дружина, вони разом користувалися авто, робили ремонт у квартирі. Він не знав, що його сусіди [PERSON] та [PERSON] не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є колегою [PERSON] . Знає, що вона проживала з [PERSON] до смерті останнього. Вони разом вели побут, здійснювали ремонт у квартирі (міняли вікна), де проживали. [PERSON] часто забирав [PERSON] з роботи. [PERSON] як батько піклувався про їх спільного сина [PERSON] . Проживали [PERSON] та [PERSON] спільно з 2000 року. Отже під час розгляду справи встановлено, що починаючи з 2001-2002 років позивач та померлий [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати, спільне харчування, купували майно для спільного використання, надавали взаємну допомогу один одному, від спільного проживання у них народилася дитина - [PERSON] , також суд звертає увагу на те, що [PERSON] помер за адресою [ADDRESS] і саме позивач здійснювала виклик швидкої допомоги та була присутня під час приїзду лікарів. Натомість відповідачами належними та допустимими доказами не доведено, що померлий [PERSON] не проживав однією сім`єю з позивачкою. Надання копій декларацій померлого [PERSON] та договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2002, в яких він не зазначав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі, лише підтверджує факт відсутності офіційно зареєстрованого шлюбу та не може свідчити, про відсутність фактичного проживання з позивачем. З урахуванням повно та всебічно з`ясованих обставин справи та зібраних у справі доказів, суд дійшов до висновку про доведеність позивачем вимог про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки. Разом з тим, суд зазначає, що положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Отже встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 19 лютого 2021 року у справі № 738/1093/19, від 17 січня 2023 року у справі № 293/2211/20, від 12.01.2024 у справі № 755/20288/21. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] у період з 01.01.2004 по день смерті останнього - [INFO] . Щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, за змістом наведених норм законодавства, слідує, що хоча проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу не породжує виникнення в них прав та обов`язків подружжя, однак якщо такі жінка та чоловік не перебувають в будь-якому іншому шлюбі в період такого спільного проживання, то на майно, набуте ними за час спільного проживання однією сім`єю, поширюється режим спільної сумісної власності, який регулюється тими же нормами, що і режим спільної сумісною власності майна подружжя. Як зазначено вище, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, тобто вели спільне господарство, разом приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносин, що притаманні подружжю та спільне проживання, у період придбання спірного майна. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Щодо майна, яке підлягає визнанню об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд зазначає наступне. Так, під час розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у власності [PERSON] не перебував гараж в кооперативі «Маяк», що в м. Каневі Черкаської області, а спірна квартира була придбана померлим [INFO] , тобто до встановленого судом факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, саме тому у суду відсутні правові підстави для визнання цього спірного майна спільним майном подружжя. Натомість земельну ділянку кадастровий номер 7122082700:0:001:1321, розташовану на території Бобрицької сільської ради Черкаської області та автомобіль OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] було придбано померлим у період спільного проживання з [PERSON] як дружини та чоловіка без шлюбу, а тому у суду наявні підстав для визнання цього майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Доводи [PERSON] та [PERSON] про те, що вони разом з померлим [PERSON] здійснювали підбір автомобіля не може бути доказом придбання автомобіля за власні кошти померлого. За вказаних обставин, оскільки суд вважає доведеним, що спірна земельна ділянка та автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а тому належить їм в рівних долях по 1/2 частині. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 968,96 грн. та за вимогу майнового характеру у розмірі 2002,40 грн. (а.с.76), із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати підлягають частковому відшкодуванню, а саме до стягнення з відповідачів по 392,36 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial