Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У серпні 2024 року від представника АТ КБ «Приватбанк» засобами системи «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов вказаний позов, в якому позивач з урахуванням уточнених вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 282 178,23 грн та судовий збір в розмірі 4 181,22 грн. В обґрунтування позову вказано, що відповідач звернувся до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що складає між ним та банком договір. На підставі договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , зі встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 388 000 грн. Позивач зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, залишок якої складає 282 178,23 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.10.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні 13.11.2024. 12.12.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 06.02.2025. 10.06.2025 представник позивача Фрашко Т.В. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в розмірі 282 178,23 грн, що є залишком заборгованості відповідача, просила задовольнити позов, стягнувши також судовий збір в розмірі 4 181,21 грн, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Просила приєднати довідку про суму заборгованості по рахунку. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом направлення повісток на електронні засоби зв`язку, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22.03.2018, 14.05.2020 та 24.10.2022 між позивачем та відповідачем погоджено заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до змісту яких відповідач отримав кредитні кошти у формі кредитної лінії на споживчі цілі безготівковим шляхом. Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг банк видає клієнту картку «Універсальна». Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на 12 місяців з можливістю продовження вказаного строку. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з довідкою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», [PERSON] станом на 09.06.2025 має заборгованість перед позивачем в розмірі 282 178,23 грн. В матеріалах справи також містяться надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка про рух коштів по рахунку, довідка про зміну кредитних лімітів кредитної картки, довідка про видачу кредитної картки, паспорт та картка платника податків відповідача. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у формі кредитної лінії, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість у розмірі 282 178,23 грн, що складається з тіла кредиту. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Слід зазначити, що у разі сплати відповідачем суми заборгованості (повністю або частково) до пред`явлення позивачем виконавчого листа для примусового виконання (після набрання рішенням суду законної сили), суми погашення боргу мають бути враховані державним/приватним виконавцем, за умови надання підтверджуючих документів відповідачем (платником коштів) або за заявою самого стягувача (позивача). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 4 181,21 грн.

Outcome: approved