Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Головенко Є.В. звернувся до суду з позовом до\~Немирівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, складається з житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . Представник позивача зазначив, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . На даний час вона вирішила оформити свої спадкові права на житловий будинок після смерті [PERSON] , проте коли звернулася з цього приводу до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, то на правовстановлюючому документ, який би підтверджував права власності спадкодавця на спірний житловий будинок відсутні печатка та підпис уповноваженої особи виконавчого комітету Кіровської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що підтверджується Постановою нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2025 року за №191/02-14. Відповідно до довідки КП «Немирівське БТІ» від 09.01.2025 року за №102 - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок № [NUMBER] , з виданого виконавчим комітетом Кіровської сільської ради 14.10.1989 року. Відтак, представник позивача вважає, що доданими до позовної заяви документами підтверджується право власності [PERSON] на спірний житловий будинок. Отже,\~оскільки спірний\~житловий будинок\~належав [PERSON] ,\~проте наявні\~позивача правовстановлюючі\~документи це\~не підтверджують\~в повній\~мірі,\~оформити свої\~ спадкові права у нотаріальній конторі вона не має можливості, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 11.04.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою витребувано з Немирівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився. Згідно з поданою письмовою заявою просив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень\~ ЦПК\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2\~ст. 16 ЦК України\~є визнання права. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі\~ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народилася в с.Кірово Немирівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с.Кірово Немирівського району Вінницької. Її батьками записні: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 04.02.1995 уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище подружжя « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті залишилося спадкове майно. Згідно довідки КП «Немирівське РБТІ» №102 від 09.01.2025 по даним архіву КП «Немирівське РБТІ» станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] Тульчинським бюро технічної інвентаризації 14.10.1989 р. в реєстровій книзі №1 Р№285 на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кіровської сільської ради 14.10.1989. Технічний паспорт (інвентаризаційна справа №03586) на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] виготовлений на [PERSON] . До матеріалів справи долучено свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на домоволодіння від 14.10.1989, видане виконкомом Кіровської сільської Ради народних депутатів, згідно якого цілий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкомів Немирівської районної Ради народних депутатів №138 від 17.04.1986 р. та виконкому Кіровської сільської Ради народних депутатів від 19.07.1988 р. №43. З копії спадкової справи №137/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що за життя [PERSON] 04.03.2016 склала заповіт, згідно якого житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] порівну. 26.07.2024 [PERSON] подала заяву до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . У заяві також зазначила, що іншою спадкоємицею за заповітом є донька померлої [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом немає. Згідно довідки №7483 від 26.07.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, [PERSON] на день смерті була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини за даною адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви від 26.07.2024 [PERSON] відмовилася від спадщини за всіма підставами після смерті матері [PERSON] . Згідно заяви від 30.07.2024 [PERSON] відмовився від спадщини за всіма підставами після смерті матері [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . 25.02.2025 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 25.02.2025 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належний померлій [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. №191/02-14 від 25.02.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належний померлій [INFO] [PERSON] . Відмова мотивована тим, що правовстановлюючий документ не скріплено печаткою та підписом юридичної особи, яка видала документ. Як передбачено\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом статей\~1258,\~1261 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею\~\~ст. 1218 ЦК України\~\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~одним із способів прийняття спадщини є подання спадкоємцем нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про її прийняття. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Відповідно до вимог\~ст.68 Закону України «Про нотаріат»\~та пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що в свідоцтві № [NUMBER] право особистої власності на жилий будинок, виданому виконавчим ко мітетом Кіровської сільської Ради народних депутатів 14.10.1989 року, відсутні печатка юридичної особи та підпис уповноваженої особи, яка видала документ. Відповідно до статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3\~зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що він побудований у 1972 році. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на той час регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Згідно з п.16 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносять свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Свідоцтво № 271 про право особистої власності на жилий будинок видане виконкомом Кіровської сільської Ради народних депутатів 14.10.1989. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку, а також враховуючи те, що орган, який видав зазначений правовстановлюючий документ, вже не існує, захистити своє право позивач може лише в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, вказане нерухоме майно є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування. Судом встановлено,\~що після\~смерті [PERSON] \~її спадкоємицями\~за заповітом\~є [PERSON] \~та [PERSON] .\~Позивач спадщину\~після [PERSON] \~прийняла шляхом\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини в\~строк,\~визначений законом.\~ [PERSON] \~відмовилася від\~прийняття спадщини.\~Спадкоємець за\~законом [PERSON] \~відмовилася від\~прийняття спадщини.\~ [PERSON] \~звернулась до\~нотаріуса з\~заявою про\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] \~ на\~житловий будинок,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який належав\~ [PERSON] ,\~померлій [INFO] ,\~на підставі\~свідоцтва про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок\~№ [NUMBER] ,\~виданого 14.10.1989\~року виконавчим\~комітетом Кіровської\~сільської ради,\~у зв`язку\~із тим,\~що правовстановлюючий\~документ не\~скріплено печаткою\~та підписом\~юридичної особи,\~яка видала\~документ, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на зазначене майно в нотаріальному порядку за обставин незалежних від її волі. Відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7 Про судову практику у справах про спадкування спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Таким чином, належно оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, відповідачем визнаються, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved