Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

[PERSON] \~звернулася\~до\~суду\~з\~даним позовом,\~мотивуючи\~його\~тим,\~що з 16.07.2021 року вона\~з відповідачем\~перебували в\~зареєстрованому шлюбі,\~який рішенням\~Путивльського районного\~суду Сумської\~області від\~21.08.2020\~року було розірвано.\~ Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею. Зазначає, що після розірвання шлюбу вона залишила прізвище [PERSON] , але 04.01.2023 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у зв`язку з чим вона змінила прізвище на [PERSON] . Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідач в добровільному порядку не сплачував аліменти, тому вона вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи стягнення з 11.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач сплачує аліменти щомісяця на двох дітей, заборгованості зі сплати аліментів не має, однак наразі наявна потреба у збільшенні розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, стягувати аліменти не у твердій грошовій сумі, а у частці від доходу. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, що має належний рівень доходу, який дозволяє сплачувати достатній для гармонійного розвитку дітей розмір аліментів . Вона ж, на відміну від відповідача, лише нещодавно влаштувалася на посаду прибиральника службових приміщень у Путивльському районному суді Сумської області та отримує мінімальну заробітну плату, до цього вона була зареєстрована як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. Окрім того вона забезпечує донькам належне харчування, купуючи продукти та готуючи їм домашню їжу, купує дітям одяг, взуття, засоби особистої гігієни, підручники, іграшки того, вона проживає разом з доньками, сплачує значні суми комунальних платежів щомісяця, порівняно з тим, якби б проживала сама, зважаючи на її матеріальний стан, який зазнав погіршення та матеріальний стан відповідача,я кий зазнав покращення. Аліменти відповідач більше нікому не сплачує, є працездатним, фізично здоровим, має постійні доход и, а тому зміна способу стягнення з нього аліментів ніяк не погіршить його матеріальний стан, а сплата аліментів в частці від доходу на утримання двох дітей буде необхідною, достатньою умовою для забезпечення їх гармонійного розвитку. На підставі викладеного просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 2200,00 грн. на 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, на користь [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 03.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він звертає увагу на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки з часу винесення рішення про їх стягнення обставина щодо його догляду за рідним братом [PERSON] , який є особою з інвалідністю 2 групи, не змінилася. При цьому в нього погіршився стан здоров`я, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 06.06.2023 року та протоколом УЗД судин нижніх кінцівок. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, він сплачує аліменти на утримання доньок в більшому розмірі, ніж визначено судовим рішенням, і така сума не є меншою розміру мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого ст.182 СК України, а також індексується. З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились та про причини неявки не повідомили. Позивачка [PERSON] в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Від відповідача [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також звертала увагу на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів на даний час не відповідає прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку, з час ухвалення рішення значно змінились ціни на одяг та продукти харчування, матеріальний стан позивачки погіршився, в той час як дохід відповідача навпаки збільшився. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, покликаючись на те, що на момент ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів дохід позивачки становив близько 4000 грн. на місяць, а на даний час складає більше 7000 грн., що свідчить про покращення її матеріального становища. Доказів покращення майнового стану відповідача позивачкою та її представником не надано. Крім того, після стягнення з відповідача аліментів в нього погіршився стан здоров`я, а також він продовжує здійснювати догляд за своїм братом, який є особою з інвалідністю. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін та за участі їх представників. Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.08.2020 року і в шлюбі у них народилося двоє дітей, донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що вбачається із копій свідоцтв про народження, копії рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.08.2020 року (а.с.6, 9, 12). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи з 11.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів проводити на користь матері дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 04.01.2023 року зареєстрували шлюб, актовий запис №01, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.13). Місце проживання позивачки та дітей [PERSON] та [PERSON] , зареєстроване за адресою:\~\~ [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру Путивльської територіальної громади (а.с.5, 8, 11). Відповідач проживає окремо. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2/584/442/20 від 10.02.2021 виданого Путивльським районним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 2200 грн. щомісячно станом на 01.01.2024 року заборгованість відсутня (а.с.16). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2\~ст.182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 СК України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на двох дітей в розмірі однієї третини від доходів боржника, у безспірному порядку. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми, визначеної судовим рішенням, на частку від усіх видів доходів відповідача, посилаючись на недостатність розміру аліментів, який був визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року в розмірі 2200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку зі збільшенням витрат на утримання дітей, зміну її матеріального стану та неможливість самостійно забезпечувати належний рівень життя дітей. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет Українина 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень. Крім того, загальновідомим та не потребує доказування за правилами ч. 3 ст. 82 ЦПК України, є те, що з моменту ухвалення рішення Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року значно зріс рівень споживчих цін на життя в Україні, в тому числі і на продукти харчування, ліки, одяг, взуття, товари шкільного вжитку, предмети першої потреби та гігієни, що потребує більших затрат з боку позивачки на утримання дітей. [PERSON] отримує незначний дохід, зокрема згідно довідки Путивльського відділу Конотопської філії Сумського обласного центру зайнятості від 25.10.2024 року позивачці за період з квітня по серпень 2024 року нараховано допомогу по безробіттю в сумі 15404,22 грн., а з довідки ТУ ДСА в Сумській області від 21.10.2024 року слідує, що за серпень та вересень 2024 року їй нараховано заробітну плату в сумі 14181,82 грн. (а.с. 17, 18). Покликання представника відповідача на те, що збільшення розміру заробітної плати, яку отримує позивачка на даний час, по відношенню до розміру заробітної плати, яку вона отримувала на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, безумовно свідчить про покращення її матеріального становища, не заслуговують на увагу, оскільки як на час ухвалення рішення Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року, так і на час розгляду даної справи, розмір заробітної плати [PERSON] є мінімальним. Доводи відповідача [PERSON] про те, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів, він продовжує здійснювати догляд за рідним братом [PERSON] , який є особою з інвалідністю 2 групи, є безпідставними, оскільки згідно наданої відповідачем копії довідки до акта МСЕК [PERSON] встановлено 2 групу інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.04.2022 року (а.с. 63). Жодних доказів продовження строку, на який [PERSON] було встановлено інвалідність, суду не надано. Крім того, реєстрація місця проживання [PERSON] та його брата за однією адресою, не свідчить про здійснення відповідачем догляду за своїм братом, а тим більше про перебування брата на його утриманні. Надані відповідачем\~копії консультативного\~висновку спеціаліста\~та протоколу\~УЗД судин\~нижніх кінцівок\~ від\~06.06.2023\~року жодним\~чином не\~підтверджують погіршення\~його стану\~здоров`я\~після ухвалення\~рішення Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року, оскільки доказів про його стан здоров`я на момент ухвалення вказаного відповідачем не надано, а саме рішення таких відомостей не містить. Таким чином суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку та доказів втрати ним працездатності після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів не надав. Крім того, [PERSON] працевлаштований, отримує заробітну плату та дохід від здачі в оренду, належної йому, земельної ділянки, що не заперечувалось його представником в судовому засіданні. При цьому, доказів зменшення розміру отримуваних відповідачем доходів, або іншого погіршення його матеріального становища останнім суду не надано, а тому на думку суду він має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей у розмірі, необхідному та достатньому для забезпечення їх гармонійного розвитку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27.10.2020 року, з твердої грошової суми на 1/3 частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дітей та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для їх гармонійного та всебічного розвитку. Враховуючи роз`яснення, наведені в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили, а не дня звернення до суду з позовом, як просить позивачка. За наведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень статті133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи Згідно з правилами частин першої та другої\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги від 24.10.2024, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 30.10.2024 року, та квитанцію №61 від 30.10.2024 року про отримання адвокатом Латишевою В.О. від [PERSON] 3500,00 грн. Вказаний розмір судових витрат на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін, а також враховуючи, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: partial