Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ Позивачка\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , вякому просить розірвати шлюб, зареєстрований 20 січня 2023 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 8 та стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливими. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з грудня 2023 року. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, вона вказує, що у неї з відповідачем народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Позовних вимог про визначення місця проживання дітей не заявлено, місце проживання дітей зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради від 10 грудня 2024 року №3908. Судові витрати позивачка просила стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням всіх учасників справи. 28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави». Позивачка повідомлявся про дату та час засідання належним чином. Відповідач належним чином повідомлявся про дату та час засідання, відзиву, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 20 січня 2023 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо з грудня 2023 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2\~ст.112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка подала позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, в достатній мірі обґрунтувала позовні вимоги, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. В ч.1 ст.113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливими залишити позивачці прізвище [PERSON] . Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного висновку. Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що зроблене відповідний запис №18, підтверджується що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , прізвище якої після реєстрації шлюбу [PERSON] . Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що зроблене відповідний запис №907, підтверджується що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , прізвище якої після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради від 10 грудня 2024 року №3908, місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] зареєстровано разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позовних вимог про визначення місця проживання дітей не заявлено. Суд вважає встановленим факт проживання дітей з матір`ю та знаходження їх на її утриманні. Згідно до положень ст.51\~Конституції України та\~ ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2\~ст. 181 СК України). Частиною 3\~статті 181 СК України\~ встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст.182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Відповідно до вищенаведених вимог закону, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду - 13.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] сплатила судовий збір за вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 1\~211,20 гривень, а за подання позовних вимог про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень, а також на користь держави, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1\~211,20 гривень. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.3,10,110,112,113, 115, 180,182,185,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved