Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 04 червня 2000 року. В шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Вони мають різні поглядами на життя. Спільних інтересів у них не має. Позивач та відповідач практично не спілкуються, з січня 2025 року відповідачка виїхала в росію, з дітьми не спілкується, примирення між ними неможливе. Позивач переконаний, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позиція учасників судового розгляду Позивач в судове засідання не з`явився, у клопотанні від 20 березня 2025 року просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України», відзиву на позов не подала, клопотання про відкладення розгляду справи не заявила. Відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань, однак для участі в судових засіданнях не прибула, про наявність поважних причин для цього суд не повідомляла, заяви (клопотання) про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходили. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 червня 2000 року, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області, зроблено актовий запис за №22. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.8). В даному шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані разом з батьком в [ADDRESS] , про що як доказ свідчить довідка відділу ЦНАП Мар`янівської селищної ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №33/12-48/2-25 від 03.02.2025 року (а. с. 9,10). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались: шлюб носить формальний характер, сторони не спілкуються, з січня 2025 року разом не проживають. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, про що свідчить подане ним клопотання. Відповідачка проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечила. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Щодо судових витрат Судові витрати суд залишає за позивачем на його клопотання. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved