Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька, в якій просить суд надати [PERSON] дозвіл на реєстрацію доньки [PERSON] , [INFO] в квартирі [ADDRESS] без згоди батька. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачка перебувла у шлюбі з відповідачем з 1994 по 2013, який розірваний рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 02.08.2013. Від сумісного життя [INFO] народилась донька [PERSON] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька мешкає з позивачкою. Через початок військових дій вони із донькою переїхали до м. Харкова, та були зареєстровані як ВПО за адресою: [ADDRESS] . 27.01.2023 позивачка придбала квартиру [ADDRESS] , до якої вони переїхали та позивачка зареєструвала своє місце проживання у зазначеній квартирі. 24.01.2024 вона звернулась до Управління реєстрації\~місця проживання\~Департаменту реєстрації\~Харківської міської\~ради із\~заявою про\~реєстрацію місця\~проживання неповнолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ за\~адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено, оскільки немає згоди батька. Вважає, що невизначеність реєстрації місця проживання її доньки разом із матір`ю в квартирі, яка належить матері на праві власності, суперечить інтересам дитини. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 17.06.2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі. Представник відповідача - Департаменту реєстрації Харківської міської ради, надала відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 24.01.2024 [PERSON] звернулась до Управління реєстрації\~місця проживання\~Департаменту реєстрації\~Харківської міської\~ради із\~заявою та\~документами про\~реєстрацію місця\~проживання неповнолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ за\~адресою: [ADDRESS] , розглянувши зазначену заяву та документи, їй було відмовлено, оскільки [PERSON] не досягла 14 років, її батьками є [PERSON] , [PERSON] , батько дитини згоди на реєстрацію не надав. Іншого порядку реєстрації місця проживання дітей, які не досягли 14 річного віку, законодавством не передбачено. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 17.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання. Позивач в поданій до суду заяві просить розглядати справу за її відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Представник відповідача - Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 1994 по 2013, який розірваний рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 02.08.2013. Місце проживання [PERSON] , [INFO] , як ВПО зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . 20.10.2023, по досягненню 14 років, [PERSON] , [INFO] отримала паспорт громадянки України. [PERSON] з 27.01.2023 на праві власності належить квартира [ADDRESS] , в якій вона 20.03.2023 зареєструвала місце свого проживання. [PERSON] 24.01.2024 звернулась до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , однак 24.01.2024 у реєстрації місця проживання відмовлено, відповідно до п.3 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», особа подала документи або відомості, передбачені законодавством не в повному обсязі, відсутня згода батька. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно частини 3 статті 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За приписами частин першої, другої\~статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Положеннями ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктами 14,15 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 (далі - Порядок) передбачено, що дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається. [PERSON] - мати [PERSON] , [INFO] зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня донька, яка досягла 14- річного віку, подала заяву про місце свого проживання за задекларованим місцем проживання матері, що не передбачає надання згоди батьків. Разом з тим, у пунктах 31, 32 Порядку зазначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування). У разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 року у справі №752/2951/20, провадження №61-11860св21, викладено висновок згідно з яким при вирішенні спору між батьками щодо реєстрації місця проживання дитини та зняття її з реєстрації за відсутності згоди іншого з батьків з`ясуванню підлягає питання, чи була вказана відмова безпідставною, або ж вона викликана певними обставинами. Якщо відсутність згоди відповідача на реєстрацію місця проживання дитини з позивачем обумовлена наявністю спору між сторонами щодо того, з ким із батьків має проживати дитина і остаточне рішення з цього приводу не ухвалене, саме рішення у справі про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця її проживання і буде ефективним способом захисту прав дитини. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що представником позивача було доведено, що реєстрація дитини за місцем проживання матері відповідає законним інтересам дитини. Суд враховує, що невизначеність реєстрації місця проживання дитини [PERSON] , за фактичним місцем проживання своєї матері, суперечить її інтересам, створює перешкоди в реалізації конституційних прав, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, отже, реєстрація дитини у квартирі, за фактичним місцем проживання та реєстрації матері, яка належить їй на праві власності, відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме прав інших учасників сімейних відносин. З урахуванням наведеного, та

Outcome: approved