Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

В квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 26.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4504997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п.1.2 договору, тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000 грн.; згідно із п.1.3 договору, строк кредиту 365 днів: з 26.03.2024 року по 25.03.2025 року, періодичність платежів зі сплати проценті кожні 5 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 414949хх-хххх-6905, яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-6905, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», відповідно до укладеного договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4504997 від 26.03.2024 року, загальна сума заборгованості склала 20550 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 3000 грн, заборгованість за процентами 16050 грн, штрафні санкції 1500 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтрас Капітал», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №4504997 від 26.03.2024 року на загальну суму 30 075 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3000 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 16050 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» за 147 календарних днів в сумі 11025 грн. Ухвалою судді від 02.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» у судове засідання не з`явився, проте у своєму клопотанні до суду позивач просив справу розглянути без участі його представника, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4504997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. З договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.03.2024 року укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] слідує, що Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту- кредит; сума кредиту 3000 грн; строк кредитування - 365 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 5 днів; стандартна процентна ставка 2,50% в день. З договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вбачається, що Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. З акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прийняло реєстр боржників. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4504997 від 26.03.2024 року на загальну суму заборгованості в розмірі 30075 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 3000 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 16050 грн, суми заборгованості за пенею - 1500 грн. Крім того, після відступлення права грошової вимоги, позивачем нараховані процентами за 147 календарних днів, а саме в сумі 11 025 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ "Фінансова Компанія "ФІНТРАНС КАПІТАЛ". На виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.05.2025 року, АТ КБ "Приватбанк" надав інформацію, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 26.03.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 3 000 грн. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленно законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України«Про електроннийцифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, з наданих суду доказів видно, що відповідач, не сплатив, у вказаний в договорі від 26.03.2024 року №4504997, строк кредит, чим порушив вимоги ст.530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі, оскільки після відступлення права грошової вимоги позивачу, відповідач продовжував не виконувати зобов`язання за кредитним договором, в тому числі не сплатив проценти, нараховані фактором після відступлення права вимоги до закінчення строку кредитного договору, внаслідок чого сума заборгованості за кредитним договором становить 30075 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягнення судового збору в розмірі 2 422,40 грн.. Позивач просив також стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до суду надано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; заявку на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024; рахунок на оплату до Договору про надання правничої (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024; копію Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024; рахунок на оплату "7423-21/03-2025 від 21.03.2025. Оскільки відповідачем не надано заперечень стосовно розміру витрат на професійну правничу допомогу щодо їх співмірності, тому у суду є підстави стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. З цих підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved