Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

17.04.2025 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 10000гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 лютого 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року у справі №455/89/25 шлюб між ними було розірвано. На сьогоднішній день діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач офіційно працює за кордоном у Республіці Польща, є водієм вантажного автомобіля, має стабільний і досить високий дохід. Таким чином, відповідач має можливість надавати регулярну та достатню фінансову допомогу на утримання спільних дітей. Стверджує, що визначений за позовом розмір аліментів відповідає віку та потребам дітей, адже вони підростають та їх потреби постійно збільшуються. [PERSON] відвідує приватні уроки англійської мови, [PERSON] відвідує приватні уроки англійської мови та математики. Крім того, вона займається танцями та бере участь у численних конкурсах, участь в яких є досить дороговартісною. Діти ходять до школи, потребують забезпечення одягом, якісними продуктами харчування, ліками при необхідності, витрат на дозвілля. Зазначає, що на момент звернення до суду згоди між ними щодо способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню дітей не досягнуто. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Також зазначає, що відповідач інших неповнолітніх дітей не має, офіційно працює, фізично здоровий, може за своїм матеріальним станом надавати дітям матеріальну допомогу, а відтак є підстави стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. на одну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 25.04.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 10.06.2025. 06.06.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що сума аліментів, яку просить позивачка у розмірі по 10000гривень на кожну дитину є занадто великою і не відповідає розміру отримуваних ним доходів. Зазначає, що після припинення сімейно-шлюбних відносин з позивачкою він перераховував кошти на утримання дітей безпосередньо на банківську картку сину [PERSON] . Сума по 4000гривень на кожну дитину (разом 8000гривень) ним була визначена як 1/3 частина його середньомісячного доходу 24000гривень. Стверджує, що погоджується і надалі сплачувати по 4000гривень на кожну дитину, але в жодному разі не більшу суму, тому просить в задоволенні позову про стягнення по 10000гривень відмовити. 10.06.2025\~позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначає, що погоджується щодо стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 4000гривень на кожну дитину щомісячно (8000гривень на двох дітей) до досягнення ними повноліття, з часу звернення до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони з 12 лютого 2009 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року у справі №455/89/25 було розірвано. У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 22 жовтня 2009р.(а.с.11) та серії [NUMBER] від 02 вересня 2011р.(а.с.13). Як вбачається із довідки, виданої старостою Старостинського округу №1 Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області №92 від 19.03.2025 (а.с.15), позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] фактично проживає за межами України, що визнається сторонами. Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Положенням ч.2\~ст.51 Конституції України\~закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга вказаної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. Враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач фактично проживає окремо від дітей, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей, беручи до уваги те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] , зокрема те, що він є працездатним, відомостей про інших осіб, в тому числі неповнолітніх дітей, які б перебували на утриманні відповідача, судом не встановлено, також враховується вік дітей та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також беручи до уваги, викладену у поданих до суду заявах думку сторін, які погоджуються щодо розміру аліментів у сумі по 4000 гривень на кожну дитину, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу аліменти на утримання його дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 гривень (по 4000 гривень на кожну дитину), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти у визначеному судом розмірі, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатимуть гарантованому законом розміру аліментів на утримання дітей. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial