Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовної заяви, позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . Він, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем матері, інших спадкоємців немає. Після смерті матері, він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак отримав відмову з посиланням на правові норми, які потребують встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини судом, оскільки він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Встановлення факту його проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно заявнику для оформлення спадщини, а саме житлового будинку [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:08:372:0078, що належав на праві приватної власності його матері. Ухвалою суду від 03.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. За клопотанням позивача ухвалою суду від 03.03.2025 року витребувано з Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори копію матеріалів спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~померлої [INFO] . 26.03.2025 року на виконання ухвали суду від Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №247/2024 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 01.04.2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Сорока Т.В. в судовому засіданні 20.05.2025 року вимоги заяви підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту заяви. Просила встановити факт постійного проживання разом [PERSON] зі спадкодавцем його матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 20.05.2025 року просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки не має достатніх доказів постійного проживання позивача з його матір`ю. Також надала відзив на позовну заяву, зазначила, що на підтвердження вимог позивач надає докази на підтвердження належності майна померлій, виписку з лікарні щодо хвороби матері та акти сусідів, що складені в довільній формі, містять однаковий текст, однак не завірені належним чином. Також зазначила, що вимога про встановлення факту постійного проживання розглядається в порядку окремого провадження, а не позовного. Представник третьої особи - завідувач Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Хилько Л. до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні 20.05.2025 року пояснила, що позивач часто приїзжав до [PERSON] та допомагав їй. Після 2018 року стан матері позивача погіршився, вона стала хворіти. Після чого позивач разом із своєю дружиною переїхав проживати до матері. Вони з того часу постійно мешкають в будинку [ADDRESS] . Щодо інших дітей [PERSON] їй не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні 20.05.2025 року пояснила, що вона працює з дружиною позивача, їй відомо, що вона завжди доглядала за матір`ю позивача, а з 2018 року мешкала з [PERSON] та своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні 20.05.2025 року пояснила, що мешкає поруч з позивачем. [PERSON] мешкала з чоловіком, після його смерті її здоров`я почало погіршуватись і позивач разом з дружиною переїхали проживати до неї для забезпечення постійного догляду. Після смерті матері продовжує мешкати з чоловіком за адресою: [ADDRESS] . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.10.2023 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.15), яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Як встановлено судом позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.05.1959 року (а.с.16) та свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 22.09.1979 року, після укладення якого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с.37). Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:08:372:0078, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-27). Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори. Проте постановою державного нотаріуса Корженевському О.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки термін для прийняття спадщини після [PERSON] сплинув, та у [PERSON] відсутні докази фактичного прийняття ним спадщини, тобто сумісна реєстрація та проживання разом із спадкодавцем та/або вступ в управління майном на час відкриття спадщини (а.с. 35-35 зв.). Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України визачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.\~2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] в судовому засіданні підтвердили свідки. Вказали, що [PERSON] до дня смерті постійно проживав з матір`ю [PERSON] за вищевказаною адресою. Судом встановлено, що позивачу необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2025 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Дніпровська міська, Третя Дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду.\~Роз`яснено заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести факт постійного проживання з матір`ю [PERSON] на день її смерті і вказані обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, зазначений факт має для позивача юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати права як спадкоємця, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved