Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

19.06.2024 року представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 62\~684,36 грн., за кредитним договором б/н від 24.10.2020 року посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань збоку відповідачки. Ухвалою суду від 26.06.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін. Заочним рішенням від 19 серпня 2024 року позовні вимоги задоволені. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року заочне рішення скасоване. 22 квітня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути без участі сторони відповідача. В обґрунтування заперечень зазначила, що із наданої позивачем Анкети заяви вбачається що сторони не погоджували вид платіжної картки, ліміт кредиту та розмір процентів. В самій позовній заяві навіть не вказано яку саме суму заборгував (саме брав позивач, а не кредитний ліміт картки) відповідач, який борг по відсоткам, тобто взагалі не вказані будь-які суми, які складають борг і що є сумою позову. В анкеті заяві не встановлено розмір процентів, штрафу. На підтвердження своїх вимог позивач надав витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умов та Правил надання банківських послуг, з якого не можливо встановити якою датою вони датовані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими витягами з Умов та Правил надання банківських послуг відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення ПриватБанку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про вид платіжної картки, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком довідка та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Довідка про умови кредитування не є належним та допустимим доказом, оскільки ознайомлення з умовами кредитування, їх підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в такій довідці не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Також із виписки вбачається що Позивач списував з відповідача відсотки за користування кредитною лінією. Всього було списано 22953,80 грн. З урахуванням того, що розмір відсотків сторонами не узгоджувався, Позивач не мав права списувати внесені відповідачем кошти в рахунок погашення заборгованості по процентам. Відповідно сплачені відповідачем грошові кошти в сумі 22953,80 грн., які банк зарахував в рахунок погашення процентів мають бути зараховані в рахунок погашення тіла кредиту та у випадку задоволення позовних вимог сума заборгованості за тілом кредиту має бути зменшена на суму, яку банк зарахував в погашення процентів за кредитом. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач стягує з відповідача 12005,01 грн. процентів. Оскільки розмір процентів не погоджувався сторонами їх стягнення безпідставне, то така вимога не підлягає задоволенню. 27.05.2025\~року представник\~позивача надав\~письмові пояснення,\~ в\~яких зазначив,\~що \~погодження розміру\~відсоткової ставки\~за користування\~кредитним лімітом\~відбулося між\~сторонами 24.10.2020\~р.,\~що підтверджується\~Заявою Відповідача\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг від\~24.10.2020\~р.,\~а нарахування\~відсотків розпочалося\~лише з\~01.11.2021\~р.,\~що підтверджується\~та відображено\~у банківській\~виписці за\~договором.\~Стан кредиту\~(тіло\~кредиту/наданого\~кредиту):\~поточна заборгованість\~або прострочена\~заборгованість через\~несвоєчасну сплату\~позичальником боргу,\~жодним чином\~не впливає\~на право\~Банку нараховувати\~та обов`язок\~позичальника сплачувати\~проценти. Проценти нараховуються Банком за звичайною/однаковою ставкою на всю суму заборгованості за тілом кредиту, яка складається з поточної та простроченої заборгованості, згідно пунктів 1.3 Заяв Відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.10.2020 р. та від 14.09.2022 р., а розмір процентної ставки та суми нарахованих процентів щомісячно повідомлявся Банком у банківській виписці Позичальнику. Просив позов задовольнити, справу розглянути у відсутність представника позивача. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, про розгляд справи сповіщені у встановленому порядку. У відповідності до вимог ст.223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися до судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2018 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк №б/н від 25.08.2018 року, у зв`язку з чим [PERSON] було надано платіжний інструмент - кредитну карту № [NUMBER] , строк дії -09/22, тип карта Універсальна GOLD. При цьому за змістом анкети-заяви клієнтом банку засвідчено згоду із тим, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві, яка підписана відповідачем міститься відмітка про те, що клієнт отримав та ознайомився із змістом Пам`ятки клієнта, яка містить, у тому числі Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з зазначеними вище складовими договору у письмовому вигляді, проте, в якій редакції, із анкети не вбачається. Крім того, 24.10.2020 відповідачка ознайомилась з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту та у цей день - 24.10.2020 відповідачка підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодивши наступні умови кредитування: 1) \~ \~ \~ \~Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (п.1.2. Договору); 2) \~ \~ \~ \~Тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; 3) \~ \~ \~ \~Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) \~ \~ \~ \~Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору); 5) \~ \~ \~ \~Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) \~ \~ \~ \~Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) \~ \~ \~ \~Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до 4.2 ст.625 ЦКУ встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою [PERSON] підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі «підпис Клієнта» із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-Заяві від 08.09.2020 р., яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Отже, вказаний кредитний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання. Станом на 28.10.2021 року згідно наданого розрахунку заборгованість відповідача за кредитом становила 230.71 грн, відсотки за користування кредитними коштами нараховані та списані з 01.11.2021 року в сумі 1124,45 грн. 14.09.2022 р. відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/24, тип - Карта "Універсальна" GOLD, що підтверджується підписом відповідача та випискою по рахунку. За доводами представника позивача, згідно наданого ним розрахунку, у зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка [PERSON] станом на 29.01.2024 року має заборгованість 62684.36 грн., яка складається з 50679.35 грн. - заборгованість за тілом кредита, 12005.01 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ КБ «Приватбанк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі цієї умови не дотримано позивачем на час підписання первісної заяви від 25.09.2018 року, натомість скориговано погодження умов кредитування шляхом підписання анкети-заяви від 24.10.2020 року, а тому доводи представника відповідача щодо непогодження з відповідачем умов кредитування не є слушними. За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, тіла кредиту та прострочених відсотків. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В обґрунтування позовної вимоги про стягнення відсотків позивач наводить посилання на п. 1.3, згідно з яким процентна ставка для карток Універсальна Gold становить 40,8%. Проте, як видно з матеріалів справи, анкета-заява підписана відповідачем 25.09.2018. Інформація щодо нарахування відсоткової ставки в розмірі 40,8% міститься у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка долучена позивачем до позовної заяви. Вказана заява підписана відповідачем 24.10.2020 року . Як вбачається з наданого розрахунку, позивачем розмір відсоткової ставки 40,8%, на яку посилається позивач у позовній заяві, застосовується у наданому розрахунку з 28.10.2021 року, тобто в межах заявлених вимог відповідно до узгоджених умов кредитування відповідно до підписаної Анкети-заяви від 24.10.2020 року, а тому доводи представника відповідача щодо відсутності у банку права нараховувати такі відсотки суд відкидає, оскільки нарахування відсотків відбулося після їх погодження їх розміру з відповідачем в анкеті-заяві від 24.10.2020 року. Отже, АТ КБ "Приватбанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 25.09.2018, а саме, відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок, видав платіжні картки із встановленим лімітом, який використовував відповідач протягом строку користування ними 24.10.2020 року сторонами погоджена сплата відсотків в розмірі 40,8% та інші умови кредитування. Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача чи заперечень проти списання платежів, які стягувались банком під час користування кредитною карткою на час розгляду справи у її матеріалах немає. Так, з урахуванням наведених норм та наданого позивачем розрахунку суд встановив, взятих на себе кредитних зобов`язань до звернення до суду належним чином не виконав, сума тіла кредиту та заборгованості з відсотків, що підтверджена розрахунком, є обґрунтованою та підлягає стягненню з вказаної фізичної особи в повному обсязі. Хоча вказана заява-анкета не містить строку користування карткою, повернення кредиту, але, як видно з розрахунку, фактично використані позичальником кошти в межах встановленого банком ліміту в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк відповідачем повернуті не були. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості за тілом кредиту у сумі 50679 гривень та заборгованості за простроченими відсотками, нарахованими за період з 28.10.2021 року по 04.01.2024 року у розмірі 12005,01 грн. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved