Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

08.10.2024 року до суду надійшла позовна заява по даній справі, для розгляду за підсудністю з Малиновського районного суду м.Одеси. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 21.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір №23643-02/2022 в електронному вигляді, за умовами якого відповідач отримав кредит. В подальшому, 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022 за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15900 грн., з них: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10900 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання та після відступлення прав вимоги не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому позивач, як правонаступник кредитора за кредитним договором, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №23643-02/2022 в розмірі 15900 грн, а також понесені судові витрати. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 22.10.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. 26.11.2024 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою від 04.03.2025 року по справі витребувано докази та 01.04.2025 року до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві та заяві про усунення недоліків позовної заяви просила розглянути справу за відсутності представника позивача. Згодна на заочний розгляд справи. /а.с.3-5, 57-61/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялися судові повістки про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернулися конверти з довідками Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.54, 79, 85, 94, 95/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 21.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №23643-02/2022, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W5184, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн. в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, строком на 30 днів, тобто до 22.03.2022 року, зі сплатою 912,5% річних від суми кредиту, в розрахунку 2,50% на добу /а.с.6-7/. Згідно з п.1.8 Договору №01627-02/2022, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Факт надання відповідачу кредитних коштів, шляхом їх безготівкового перерахування на картку відповідача підтверджується інформаційною довідкою, складеною ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно з якою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до умов договору на переказ коштів №ФК-150920 від 15.09.2020 року, укладеним з ТОВ «ФК «Інвеструм», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 21.01.2022 року о 17:15:13 год. на суму 5000 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 139419934. Призначення платежу: зарахування 5000 грн на карту [NUMBER] /а.с.77/. За інформацією, наданою АТ «ТАСКОМБАНК» на виконання ухвали про витребування доказів, [PERSON] видано миттєву банківську платіжну картку № [NUMBER] , яка є не персоніфікованою міжнародною платіжною карткою; в анкетних даних [PERSON] міститься його фінансовий номер телефону [NUMBER] /а.с.88/. Крім того, АТ «ТАСКОМБАНК» надано виписку про рух коштів по рахунку відповідача, згідно з якою 21.02.2025 року на рахунок відповідача надійшло 5000 грн /а.с.89-90/. Пунктом 2.5 договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківських рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно з п.3.4.2. договору, Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. П.2.4 договору передбачено, що якщо відповідно до п.1.5 цього договору Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою 3,2% на добу з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. При цьому, відповідно до п.4.3. договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти, передбачені в п.2.4 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач не здійснив жодного платежу з метою повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Починаючи з 23.03.2022 року заборгованість отримала статус простроченої та відсотки за користування кредитом нараховувались ще протягом 90 днів, тобто до 21.06.2022 року, що відповідає вимогам пункту 4.3 Договору. Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 10900 грн. /а.с.63-65/. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.3.4.2. Договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. За договором факторингу №08122022, укладеним 08.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «ФК «Інвеструм», включно і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №23643-02/2022 від 21.02.2022 року. Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, актом прийому-передачі Реєстру Боржників та Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу /а.с.10-12, 13, 14/. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №23643-02/2022 від 21.02.2022 року, складеного позивачем за період з 08.12.2022 року по 31.05.2024 року, після укладення договору факторингу відповідачем також не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості /а.с.15/. Так як відповідач не виконав свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved