Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

05.12.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова (після перейменування Новобаварський районний суд міста Харкова) надійшла позовна заява [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич Катерина Володимирівна, в якій позивач просив суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , тривалістю у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» та підписані представником позивача адвокатом Гірком Петром Артемовичем, який діє на підставі ордеру (а.с.48). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , інша 1/2 частина зазначеної квартири належить сину померлої [PERSON] на праві власності. У зв`язку з початком російської агресії проти України 24.02.2022 прийом громадян органами нотаріату був відсутній, а тому [PERSON] був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] . Крім того, починаючи з липня 2022 року по 2024 рік [PERSON] більше десяти разів проходив стаціонарне лікування у КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», де й проходить лікування на теперішній час. 02.08.2023 [PERSON] звернувся до Другої ХМДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, та 02.08.2023 постановою нотаріуса № 986/02-31 йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, строк для прийняття ним спадщини після померлої матері закінчився 30.01.2023, а за умов воєнного стану в Україні 30.05.2023, проте у зв`язку з воєнним станом в Україні, тривалою хворобою позивача та необізнаністю у законодавстві, позивач спадщину не прийняв. Наведені обставини вимусили позивача звернутися до суду з цим позовом. 06.12.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 17.12.2024 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання. Повернуто без розгляду стороні позивача клопотання про витребування доказів (як таке, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84, п. 7 ч. 1 ст. 183 ЦПК України (а.с.53-54). 06.03.2025 суд на місці постановив протокольну ухвалу про поновлення відповідачу Харківській міській раді пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та про долучення до матеріалів справи відзиву відповідача на позовну заяву, що надійшов до суду 13.02.2025 (а.с.93-106, 109-113, 128-132). У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагався скористатися правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса для вчинення відповідної нотаріальної дії засобами поштового зв`язку, причини ним пропуску для подання заяви про прийняття спадщини необґрунтовані та недоведені. Позивачем не визначено коло спадкоємців [PERSON] , у тому числі й тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині; відсутня інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. 02.04.2025 суд за клопотанням представника позивача адвоката Гірка П.А. постановив ухвалу про витребування від Другої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.138-139, 144). \~ \~ \~ \~14.05.2025 у підготовчому засіданні суд долучив до матеріалів справи витребувану від Другої Харківської міської державної нотаріальної контори копію витягу зі спадкової справи № 253/2023, заведеної після смерті [PERSON] , що надійшла до суду 28.04.2025 (а.с.153-164). \~ \~ \~ \~14.05.2025 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.73). Представник позивача адвокат Гірко П.А. подав до суду заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 13.05.2025, в якій просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с.171). Відповідач Харківська міська рада у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за відсутності його представника за наявними в матеріалах справи доказами. \~ \~ \~ \~Третя особа - Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В. письмові пояснення на позовну заяву та відзив на позовну заяву не подавала, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора просила провести розгляд справи за відсутності її представника, про що зазначила у заяві від 04.04.2025 (а.с.153). Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Оскільки сторони виклали свою позицію щодо спірних правовідносин у заявах по суті позовній заяві та відзиву на позовну заяву, суд доходить висновку, що неявка сторін (їх представників) не є перешкодою для розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість: 1)\~керує ходом\~судового процесу; 2)\~сприяє врегулюванню\~спору шляхом\~досягнення угоди\~між сторонами; 3)\~роз`яснює у\~випадку необхідності\~учасникам судового\~процесу їхні\~процесуальні права\~та обов`язки,\~наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій; 4)\~сприяє учасникам\~судового процесу\~в реалізації\~ними прав,\~передбачених цим\~Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу\~ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 28.07.1994 № 6-94-13532 Харківського міського центру приватизації державного житлового Фонду, за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.42-44). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.38). Позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження (а.с.14). Станом на час смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована тільки спадкодавець, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.08.2023 (а.с.162). 02.08.2023 [PERSON] подав до державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву, в якій просив завести спадкову справу та видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті його матері [PERSON] (а.с.156). З матеріалів спадкової справи вбачається, що чоловік померлої [PERSON] та батько позивача [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , та спадкова справа № 253/2023 після смерті [PERSON] заведена 02.08.2023 на підставі заяви [PERSON] (а.с.156,160,161). Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 02.08.2023 № 1986/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.39-40). З копії листа КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 03.09.2024 № 1135 вбачається, що [PERSON] вперше за медичною допомогою до КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» звернувся 01.07.2022 з діагнозом «психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю, вживання алкоголю з шкідливими наслідками», повторно він звернувся за медичною допомогою 14.08.2022 з діагнозом «психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю, вживання алкоголю з шкідливими наслідками». У період часу з листопада 2022 року по серпень 2024 року він перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» з діагнозом «психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю, синдром залежності», а саме: з 12.11.2022 по 22.11.2022; з 05.12.2022 по 19.12.2022; з 10.01.2023 по 23.01.2023; з 27.02.2023 по 13.03.2023; з 05.06.2023 по 19.06.2023; з 16.09.2023 по 02.10.2023; з 30.11.2023 по 18.12.2023; з 16.01.2024 по 02.02.2024; з 09.06.2024 по 24.06.2024 (а.с.50). Стаття 1220 ЦК України\~передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. До складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті (ч.\~1\~ст.\~1218\~ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця (статті 1220, 1221 ЦК України). За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом\~частин 1-3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по 30 січня 2023 року. Як на обставини, що зумовили пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини позивач у позовній заяві посилався на воєнний стан в Україні, його тривалу хворобу та необізнаність у законодавстві. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і остаточно дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок наведений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від\~22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18. Судова практика у цій категорії справ є сталою та незмінною. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64 від 22.02.2022 введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Загальновідомим є факт, що м. Харків (місце відкриття спадщини) з 24.02.2022 і до 15 вересня 2022 року, було місцем ведення активних бойових дій, перебувало під обстрілами. Це зокрема підтверджується даними Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786. Також, в цей період часу була припинена діяльність нотаріусів та обмежений доступ до державних реєстрів. Також, згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28.02.2022\~№ 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст.\~1270\~ЦК України строків для прийняття спадщини. У постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 Верховний Суд зробив правовий висновок, відповідно до якого правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України,\~який прийнятий\~Верховною Радою\~України і\~є основним\~актом цивільного\~законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті\~1270,\~1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку "присікає" право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга\~статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України); законодавець як у\~статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах\~ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Частина 1\~статті 76 ЦПК України\~зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд встановив, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці за законом щодо майна померлої [PERSON] відсутні, спадкова справа відкрита за заявою позивача. Суд, з урахуванням фактичних обставин цієї справи, дійшов висновку, що у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк: оскільки строк для подачі заяви про прийняття спадщини розпочався у період початку ведення активних бойових дій в м. Харкові. З 24 лютого 2022 року по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку з наявністю розбіжностей у нормативних документах України, які регулюють питання щодо строків прийняття спадщини, та у зв`язку з тривалою хворобою позивача. Суд проаналізував періоди загострення хворобливого стану позивача, зокрема його перебування на стаціонарному лікуванні, у період з моменту відкриття спадщини і до закінчення шестимісячного строку і встановив, що позивач в цей період перебував на стаціонарному лікуванні три рази загальною тривалістю 40 днів та один раз відвідував лікарню без госпіталізації. Після закінчення шестимісячного строку і до дня звернення до нотаріуса, позивач ще два рази перебував на стаціонарному лікуванні (по 15 днів). Цей факт, частота періодів стаціонарного лікування та поставлений позивачу діагноз свідчить про дійсне його тривале перебування у хворобливому стані в періоди часу, що досліджував суд. Також суд враховує той факт, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини на сім місяців (без врахування продовжених строків за постановою КМУ), що з врахуванням: активних бойових дій; обмеження роботи нотаріусів у місті Харкові, деякий час не працюючими державними реєстрами та тривалим хворобливим станом позивача є підставою для визнання таких причин пропуску строку звернення до нотаріуса поважними. Отже, на переконання суду, наведені обставини зумовили пропущення позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, в цій справі слушним є той факт, що позивач вже є власником частки квартири і відмова у позові може призвести до невизначеності у правовому статусі об`єкта нерухомості, що буде створювати додаткові перешкоди у мирному володінні своїм майном позивачем, що в свою чергу буде порушенням статті першої першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. З огляду на викладене, суд встановив наявність підстав для задоволення позову та визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] у м. Харкові, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved