Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] з вимогами: - визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; - призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування заяви заявник зазначив, що він є братом [PERSON] , який проживає разом із ним та є особою з інвалідністю 2 групи (загальне захворювання, шизофренія), перебуває на обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері, дане захворювання позбавляє його здатності до спілкування та до самообслуговування. [PERSON] знаходиться під його постійним наглядом та контролем. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] на задоволенні заяви наполягав та вказав, що їх батьки за віком та станом здоров`я не можуть здійснювати обов`язки опікуна. З братом вони проживають в одному дворі, але в різних будинках. Брат за станом здоров`я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги. Представник Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради Чубенко І.С. вказав на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна. Представник [PERSON] - адвокат Корнієнко Н.Ю. просила задовольнити заяву, визнати [PERSON] недієздатним та призначити опікуном його рідного брата. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, представника особи, відносно якої подана заява про визнання його недієздатним, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Із змісту частини 3 статті 297 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути задоволена судом в разі встановлення обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад особи, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частиною 1 статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до частини 1 статті 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідністю з частиною 1 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно з пунктами 1.2, 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станам здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Згідно статті 62 Цивільного кодексу України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки та піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно статті 63 Цивільного кодексу України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього кодексу. Згідно частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , копія паспортів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зареєстрований проживаючими за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований проживаючими за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 3-5, 8-9, 12). Згідно копії довідки МСЕК [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю другої групи, причина інвалідності: загальне захворювання. Інвалідність встановлена безстроково. (а. с. 11) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 147, яка проведена експертами Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 12.03.2025, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг з стійким дефектом особистості апато-абулічного типу. [PERSON] внаслідок наявного у нього хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. (а. с. 44-46). Департаментом соціального захисту населення Полтавської міської ради надано подання про призначення опікуна з якого вбачається, що з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради в особі органу опіки та піклування, у разі визнання [PERSON] недієздатним, вважає за доцільне призначити над ним опікуна [PERSON] , [INFO] . (а. с. 57). Такими чином, оскільки [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є підстави для прийняття рішення про визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки. Оскільки Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради вважає доцільним призначити опікуном над недієздатним [PERSON] його рідного брата [PERSON] , який не відноситься до осіб, що не можуть бути опікуном відповідно до статті 64 Цивільного кодексу України, та подав заяву з проханням призначити його опікуном, суд доходить висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до частини 6 статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 20.03.2025 від Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» надійшов лист від 14.03.2025 № 504 щодо забезпечення відшкодування витрат на проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] (висновок судово-психіатричного експерта № 147 від 12.03.2025). Так, згідно статті 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. Відповідно до частини 7 статті 72 Цивільного процесуального кодексу України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Відповідно до частини 2 статті 299 Цивільного процесуального кодексу України встановлюється, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Таким чином, судові витрати з оплати проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] (висновок судово-психіатричного експерта № 147 від 12.03.2025) відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved