Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

01.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» - адвокат Маслюженко М.П. (уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АЕ № 1310920 від 19.08.2024 (а.с. 42) звернувся через підсистему «Електронний суд» із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 27.01.2022 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №26207000524445. Представник вказує, що 11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу №11/04/24, згідно умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. Представник просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості в розмірі 123 049,22 грн, що складається із: залишок простроченого кредиту - 55 110,07 грн.; залишок прострочених відсотків в- 50 984,00 грн; залишок прострочених комiсiй - 16 955,15 грн.; витрати зі сплати судового збору - 2 422,40 грн.; витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200,00 грн.. Представник позивача - адвокат Маслюженко М.П. до судового засідання не з`явився. Надіслав через підсистему «Електронний суд» заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 58). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання (а.с. 59, 61). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27.01.2022 Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір №26207000524445, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір (Кредитний договір) (а.с. 10). Клієнт, підписанням Кредитного договору підтвердила, що вона акцептувала УДБО шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання і згодна з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення У п.1.2.2 та п. 1.2.3 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 12 місяців з дня укладення договору. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 48 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена Сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування (а.с. 10). 11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу №11/04/24, згідно умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки (а.с. 16-19, 23). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №26207000524445 від 27.01.2022 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Банк Кредит Дніпро») станом на 10.04.2024 року заборгованість [PERSON] становить 122 326,46 грн, що складається з: залишок простроченого кредиту в сумі 55 110,07 грн.; залишок прострочених відсотків в сумі 50 261,24 грн; залишок прострочених комiсiй в сумі 16 955,15 грн. (а.с. 12). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11/04/2024 від 11.04.2024 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №26207000524445 від 27.01.2022 в загальному розмірі 123 049,22 грн, що складається із: залишок простроченого кредиту - 55 110,07 грн.; залишок прострочених відсотків - 50 984,00 грн; залишок прострочених комiсiй - 16 955,15 грн. (а.с. 22). Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони з належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами Договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статті 526,527,530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача 123 049,22 грн., оскільки остання не виконала своїх зобов`язання згідно кредитного договору. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд враховує наступне. Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших. процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп.1ч.2ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №870 від 21.03.2025 (а.с. 1). Також представник позивача просить суд стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у розмірі 7 200,00 грн., на підтвердження чого надав договір про надання правничої допомоги від 01.04.2024 (а.с. 39-40), ордер серії АЕ № 1310920 від 19.08.2024 (а.с. 42), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 42 зв.), акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 16.12.2024 (а.с. 43). Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено, то вказані суми судового збору та витрат на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved