Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

У серпні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» є електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 №429. Починаючи з 01 січня 2019 року (тобто, з дня запровадження нового ринку електричної енергії), ТОВ «Київська обласна ЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг у Київській області. До моменту запровадження нового ринку електричної енергії, тобто до 01.01.2019 року, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (попередня назва ПрАТ «Київобленерго») мало діючий договір про користування електричної енергії за адресою об`єкту споживання: [ADDRESS] , що укладений з [PERSON] . На підставі отриманої інформації від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» ТОВ «Київська обласна ЕК» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , об`єкт постачання за адресою: [ADDRESS] . 02.02.2024 на адресу ТОВ «Київська обласна ЕК» надійшла заява від [PERSON] в якій остання повідомила, що будинок за яким здійснювалося споживання електроенергії згідно Договору № 401020888, а саме за адресою: [ADDRESS] , був проданий 12.04.2018 новому власнику [PERSON] . Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі купівлі-продажу будинку від 12.04.2018 вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було продано відповідачу [PERSON] . Оскільки\~ [PERSON] \~не звертався до Оператора системи розподілу та Постачальника електричної енергії за переоформленням особових рахунків на своє ім`я після набуття права власності на будинок до якого здійснюється постачання електричної енергії, ТОВ «Київська обласна ЕК» продовжувало направляти рахунки за електроенергію сформовані на ім`я попереднього власника за адресою: [ADDRESS] . Отже, набувши право власності на нерухоме майно [PERSON] , в силу положень Закону України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилам роздрібного ринку електричної енергії є споживачем послуг з електропостачання та зобов`язаний їх оплачувати. Споживаючи електричну енергію відповідач взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема здійснювати оплату вартості електроенергії. Позивач свої зобов`язання за договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію. Натомість, відповідач, всупереч Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилам роздрібного ринку електричної енергії, не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, не оплачуючи спожиті послуги, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 46330,26 грн, яку останній просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. 05.03.2025 від представника позивача Кротова О.Ю. надійшли додаткові пояснення в яких останній повідомив, що відповідачем було частково сплачено заявлену позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію протягом лютого 2022р. лютого 2024р. в розмірі 46 330,26 грн, а саме на рахунок ТОВ «Київська обласна ЕК» 28.11.2024 надійшли кошти в розмірі 28000,00 грн в рахунок погашення боргу за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №401020888 від 01.01.2019. Зазначив, що оплата була здійснена відповідачем вже після звернення ТОВ «Київська обласна ЕК» з позовною заявою до суду та після відкриття провадження у справі №369/13210/24. Таким чином, сума заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором № 401020888, що була заявлена позивачем при направленні позовної заяви до суду, на теперішній час становить 18 330,26 грн. Представник позивача просив врахувати дані пояснення при винесені рішення у справі №369/13210/24. У судове засідання 18.03.2025 представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак, 18.03.2025 від представника позивача Кротова О.Ю. надійшла заява в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, а також не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Станом на час розгляду справи інших заяв та клопотань від представника позивача до суду не надходило. У судове засідання відповідач не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву до суду не подавав. Станом на час розгляду справи будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між постачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312. Відповідно до п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Позивач ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» є електропостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429. Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», - передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. 01.01.2019 між ТОВ «Київська обласна\~енергопостачальна компанія» та [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою об`єкту споживання: [ADDRESS] та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Договір укладено шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті Позивача, шляхом фактичного споживання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Договір укладений на умовах, які розроблені електропостачальником та опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». Судом встановлено, що житловий будинок до якого з 01.01.2019 здійснювалося постачання електричної енергії було відчужено 12.04.2018 на користь нового власника [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №6780 від 12.04.2018. Об`єкт постачання електричної енергії належить на праві приватної власності [PERSON] з 12.04.2018, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , з 01.01.2019 споживалася електрична енергія, відповідач фактично приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на офіційному веб-сайті постачальника універсальних послуг. Споживання електричної енергії з 01.01.2019 підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою №04/530/3704 від 13.06.2024 Оператора системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» в якій зазначено помісячний обсяг розподіленої електричної енергії за адресою об`єкту: [ADDRESS] (ЕІС-код точки обліку: 62Z3877942993221) за період січень 2019 року травень 2024 року. Таким чином, приєднавшись до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідач [PERSON] взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема здійснювати оплату вартості електричної енергії. Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Згідно п. 5.8 Договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Відповідно до п. 6.2 Договору, Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату споживчої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами даного Договору. Згідно п. 5.5.5. ПРРЕЕ, Споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, а також за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (п. 2), власність зобов`язує (п. 4). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (п. 1 ст. 322 ЦК України). Статтею 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що Електропостачальники мають право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Електропостачання належить до житлово-комунальних послуг (ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Верховний Суд зазначив про те, що відсутність укладеного договору з постачальником не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати надані йому послуги. Поряд із цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію, а відповідач всупереч умовам укладеного Договору не здійснює плату за електричну енергію. У позовній заяві ТОВ «Київська обласна ЕК» зазначено інформацію про здійснені оплати за спожиту електроенергію за період, коли будинок до якого здійснювалося постачання електричної енергії, вже фактично належав відповідачу [PERSON] , а саме: 30.10.2019 сплачено 10095,28 грн; 05.06.2020 сплачено 35629,30 грн; 19.04.2021 сплачено 21347,30 грн; 18.02.2022 сплачено 9867,70 грн; 21.02.2022 сплачено 10000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що за відповідачем [PERSON] станом на 31 липня 2024 року рахується заборгованість у сумі 46 330,26 грн за період споживання електричної енергії лютий 2022 року лютий 2024 року. Згідно зазначеного розрахунку, у вказаному періоді існуючої заборгованості оплати відповідачем спожитої електроенергії більше не здійснювалися. Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Судом також враховано додаткові пояснення від представника позивача Кротова О.Ю. в яких останній повідомив, що відповідачем було частково сплачено заявлену позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію протягом лютого 2022р. лютого 2024р. в розмірі 46 330,26 грн, а саме на рахунок ТОВ «Київська обласна ЕК» 28.11.2024 надійшли кошти в розмірі 28000,00 грн в рахунок погашення боргу за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №401020888 від 01.01.2019. Судом також враховано, що зазначена оплата була здійснена відповідачем після відкриття провадження у справі №369/13210/24. Статтями 526-527, 530 ЦК України, визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Таким чином, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з врахуванням здійсненої відповідачем часткової сплати заявленого позивачем боргу після відкриття провадження у справі № 369/13210/24. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем з оплати судового збору в сумі 3 028,00 грн підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial