Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,47 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160099, виданого на підставі рішення № 1 Лавриківської сільської ради від 27 червня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1099. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та проживала з ним на день його смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини,. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,47 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті, а також за життя не оформив право власності на землю. А тому вважає, що її право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29 квітня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 10 червня 2025 року об 11 год. 00 хв. Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № 192/2013, яка зареєстрована 08 квітня 2013 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак з Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. На виконання вимог ухвали із Жовківської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла засвідчена копія спадкової справи № 192/2013, яка зареєстрована 08 квітня 2013 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у смт. Магерів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 18 квітня 2000 року. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Лавриківською сільською радою 24 листопада 1990 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 листопада 1990 року у Лавриківській сільській раді Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24 листопада 1990 року було зроблено запис за № 25. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . З довідки № 352, яка видана 01 квітня 2025 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що згідно книги записів сертифікатів на середню частку (пай) під № 1099 зареєстрований сертифікат на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160099, виданий [PERSON] , жителю села Лавриків, на підставі рішення № 1 Лавриківської сільської ради від 27 червня 1997 року на земельну частку (пай), площею 1,4700 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Добросинсько-Магерівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 19 листопада 2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 49, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 19 листопада 2010 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Викладеним у довідці № 347, яка видана 01 квітня 2025 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що заповіт від імені [PERSON] , 1968 року народження, який помер [INFO] , в Лавриківській сільській раді Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] й нотаріусом. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд враховує, що [PERSON] як дружина [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Викладеним у довідці № 348, яка видана 01 квітня 2025 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] , 1968 року народження, до дня смерті, [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 349, яка видана 01 квітня 2025 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , 1970 року народження, дружина померлого [PERSON] , 1968 року народження, була зареєстрована та проживала разом із ним в будинку [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] , та вели спільне господарство. Тобто суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті чоловіка, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та проживала з ним на день його смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини,. [PERSON] , 08 квітня 2013 року звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Внаслідок звернення позивача у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області 08 квітня 2013 року було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] № 192/2013, номер у Спадковому реєстрі 54350079, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33694743 від 08 квітня 2013 року. Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 30 жовтня 2015 року [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на бланку серії НАС № 394344, яке зареєстроване в реєстрі за № 1425, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] і складається з трьох кімнат житловою площею 39,2 кв. метри, кухні, веранди, загальною площею 65,6 кв. метри, при будинку є споруди. Житловий будинок належав [PERSON] , померлій [INFO] на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області 27 травня 2008 року, зареєстрованого в Червоноградському бюро техінвентаризації 09 червня 2008 року за № 19120520, після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. Крім того державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 06 березня 2018 року [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на бланку серії ННВ № 157458, яке зареєстроване в реєстрі за № 373, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,6366 га, що розташована на території Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] , померлій [INFO] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 14 листопада 2012 року серії ЯД № 504343, зареєстрованого в книгу реєстрації державних актів за № 462278481011408, кадастровий номер землі 4622784800:13:000:0038, після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. Видача даних свідоцтв про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON] , підтверджує факт прийняття нею спадщини після його смерті. Реєстрація видачі даних свідоцтв про право на спадщину за законом підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67199509, яка видана Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 09 листопада 2021 року. Суд враховує, що [PERSON] є власником зазначеного вище майна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46639993, який сформовано 30 жовтня 2015 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я., а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 116317604, який сформовано 06 березня 2018 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 336/01-16 від 31 березня 2025 року фактично відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), площею 1,4700 га, що розташований на території Лавриківської сільської ради Львівського району Львівської області, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , так як позивачем не було подано в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай із відповідною реєстрацією та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Як зазначає позивач у позовній заяві, сертифікат нового зразка на земельну частку (пай) у неї відсутній. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Тобто [PERSON] ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801, однак він цього не зробив. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та проживала з ним на день його смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини,. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,47 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті, а також за життя не оформив право власності на землю. Водночас право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved