Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що [INFO] в с. Хустянка Роменського (раніше Буринського) району Сумської області померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 4,40 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області (раніше Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області), що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218476. спадкоємцем за правом представлення після смерті останньої є вона (онука померлої), оскільки на час смерті останньої її батько (син [PERSON] ) помер [INFO] . Після її смерті вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 07.12.1982 року виконавчим комітетом Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №40. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. У встановлений законом строк, спадщину за даним заповітом ніхто не прийняв, а отже єдиною спадкоємицею є вона. Однак, коли вона звернулася до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва на вищезазначену земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний об`єкт та рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визнати за нею право на вищезазначену земельну частку (пай). Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 13.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 06.05.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її розгляду по суті. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак до суду засідання не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність та відсутність позивачки, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Хмелівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду листа, в якому позов [PERSON] визнає та просив провести судове засідання без участі представника сільської ради. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. В зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Хустянка Буринського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно довідки №174 від 18.12.2024 виданої Хмелівською сільською радою Роменського району Сумської області [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , постійно проживала до дня смерті в с. Харченки Буринського (Роменського) району Сумської області. Спадкоємцем являється онука, [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконавчим комітетом Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області за №40 не змінювався і не відмінявся (а.с.32). Відповідно копії заповіту від 07.12.1982 року, посвідченого Дрофа С.Ф., секретарем виконавчого комітету Хустянської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області, [PERSON] , проживаюча в с. Хустянка Буринського району Сумської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати, заповіла [PERSON] , 1938 року народження (а.с.65). Згідно Витягів зі Спадкового реєстру, інформація про заповіти, спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. [PERSON] , будучи колишнім членом сільськогосподарського АПТЗТ «Хустянське» Буринського району Сумської області, була включена до спису громадян АПТЗТ «Хустянське», які мають право на земельний пай під №476, що додавався до Державного акта серії СМ №000015, що підтверджується списком громадян-членів сільськогосподар- ського АПТЗТ «Хустянське» Буринського району Сумської області, які мають право на земельний пай (а.с.19-23). Згідно листа управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Сумській області №2527/15-24 від 17.10.2024 було виготовлено сертифікат серії СМ №0218476 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Буринської районної державної адміністрації від 11.02.1997 року за №48 на земельну частку (пай) в АПТЗТ «Хустянське», розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 14333 грн., зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Буринською районною державною адміністрацією членам АПТЗТ «Хустянське» 19.03.1997 за №476. Сертифікат не отриманий, про що свідчить відсутність в колонці «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай). Даний сертифікат зберігається у відділі №1. В результаті перевірки других (архівних) примірників Державних актів на території Конотопського району Сумської області встановлено, що державний акт на право власності на землю на ім`я [PERSON] у відділі №1 не обліковується (а.с.12). Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 вказаного Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З наведених норм матеріального права вбачається, що особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, згідно сертифікату серії СМ №0218476. Відповідно до п.п.1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно з положеннями ст.ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця. Відповідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР). Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 15 Сімейного кодексу України [PERSON] народився [INFO] і його матір`ю зазначена [PERSON] ( а.с.25-26). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] і її батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.24). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.27). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.07.1989 року і після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.28-29). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 16.03.2001 року було розірвано (а.с.30). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружилися 10.07.2002 року, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружина [PERSON] (а.с.31). З метою оформлення спадкових справ після померлої [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В., в зв`язку з чим на її звернення приватним нотаріусом їй надано письмову відповідь, в якій роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на її ім`я унеможливлюється, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), яка є об`єктом спадщини, що підтверджувало б право на неї за померлою [INFO] [PERSON] .. Відповідно до ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно пункту «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права, а також те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину, яка їй належить з часу її відкриття, але не може нотаріально оформити свої спадкові права на неї через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved