Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

13.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" через свого представника адвоката Пархомчук С.В. через систему "Електронний суд" подало до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 9950,00 грн та судові витрати. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 17.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАЙМЕР" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний Договір № 145728, відповідно до умов якого ТОВ "ЗАЙМЕР" перерахувало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти в порядку та строки, що визначені договором. ТОВ "ЗАЙМЕР" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, відповідач умов кредитного договору не виконала. 28.10.2021 між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 у відповідності до умов якого ТОВ "ЗАЙМЕР" передає (відступає) ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" приймає належні ТОВ "ЗАЙМЕР" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , згідно кредитного договору № 145728 від 17.08.2020 на загальну суму: 9950,00 грн, з яких: 2000,00 грн - залишок по тілу кредиту; 7950,00 грн - залишок по відсотках. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 13.05.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" Пархомчук С.В. не прибув, 28.05.2025 через систему "Електронний суд" подав заяву, про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з роглядом справи, розгляд справи та заяви здійснити без виклику учасників. Ппроти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не зприбула. Причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 12.06.2025 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з ннеприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Суд встановив, що 17.08.2020 між відповідачем [PERSON] та ТОВ "ЗАЙМЕР" укладено Договір про надання фінансового кредиту № 145728, який містить її анкетні дані. та підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 145728 від 17.08.2020. З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надіслано на номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор KL5305, що підтверджується довідкою про ідентифікацією. Відповідно до п.1.1. Договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 1.2. Договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів. Згідно з п.1.3. Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Пунктом п.1.4. Договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" від 25.02.2025 за вих.№ 2032/02, відповідно до якої 17.08.2020 10:00:06 на банківську картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 2000,00 грн. Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 145728 від 17.08.2020 встановлено, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 9950,00 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 7950,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. 28.10.2021 між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 відповідно до якого до ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 145728 від 17.08.2020. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , згідно кредитного договору № 145728 від 17.08.2020 на суму: 9950,00 грн. 13.01.2025 ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" було направлено відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій було повідомлено про те, що 28.10.2021 відбулось відступлення прав вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 до ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно з Договором № 145728 від 17.08.2020 у розмірі 9950,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У ході розгляду справи суд встановив, що 17.08.2020 між відповідачем [PERSON] та ТОВ "ЗАЙМЕР" укладено Договір про надання фінансового кредиту № 145728, який містить її анкетні дані та підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 145728 від 17.08.2020. ТОВ "ЗАЙМЕР" виконало свої зобов`язання за кредитним договором і здійснило переказ коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 2000,00 грн, що підтверджено інформаційною довідкою ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" від 25.02.2025 за вих.№ 2032/02. Позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно кредитного договору № 145728 від 17.08.2020 на суму 9950,00 грн на підставі договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.01.2025 становить 9950,00 грн, з яких: 2000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 7950,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. Добровільно таку заборгованість відповідач не погасила. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач ТОВ"ФК "КЕШ ТУ ГОУ" надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог. Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цими договоромта факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач була повідомлена про умови кредитування, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обгрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу в частині своїх вимог до відповідача [PERSON] , такі не спростовані відповідачем, доказів належного виконання нею кредитного Договору щодо повернення отриманих кредитних коштів та відсотків суду не подала, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 10 500,00 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 29.12.2023 між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та адвокатом Пархомчук С.В. укладено Договір про надання правової допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн представник позивача Пархомчук С.В. подав такі докази: 1. Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023; 2. Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; 3. Акт про отримання правової допомоги від 26.05.2025 згідно з яким вказано послуги за: зустріч та консультацію щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та [PERSON] в сумі 2000,00 грн (1 год); складання та подання позовної заяви до суду (підготовка доказів, додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики в сумі 5000,00 грн (2,5 год); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг "Єдиного державного реєстру судових рішень" щодо процесуального статусу судової справи в сумі 3000,00 грн (1,5 год); канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції в сумі 500, грн. 4. Платіжну інструкцію № 39071 від 26.05.2025. 5. Рахунок № 26.05.2025-23 від 26.05.2025 на оплату правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 на суму 10 500,00 грн. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), виходячи з вимог обгрунтованості та пропорційності таких витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, суд,

Outcome: approved