Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

21.03.2025 АТ «Акцент-банк» звернулись до суду з вказаним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101607677101340 від 11.12.2020 року у розмірі 18 123,13 грн станом на 20.03.2025. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 11.12.2020 [PERSON] , будучи клієнтом банку, уклав з банком кредитний договір та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № АВН0СТ155101607677101340 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 50% річних. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконав у повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ «Акцент-банк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 20.03.2025 року заборгованість становила 18 123,13 грн, з яких: тіло кредиту 10 620,75 грн, відсотки 7502,38 грн. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. 14 квітня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судові засідання 20.05.2022 року, 10.06.2025 року не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Встановлено, що 17.08.2020 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-банк, де зазначено, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ А-банк між ним та АТ А-банк становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 6). Також 11.12.2020 [PERSON] подав заяву клієнта № АВН0СТ155101607677101340 про видачу кредиту за послугою Швидка готівка у розмірі 15 000,00 грн на строк 36 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 50 % на рік. Відповідачем надано номер платіжної картки для зарахування коштів № [NUMBER] , повідомлено свої анкетні дані, РНОКПП, адресу проживання, номер телефону, тощо. Вказана заява клієнта від 11.12.2020 разом із паспортом споживчого кредиту Швидка готівка, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача підписана відповідачем електронним підписом (а.с. 7-9). Відповідно до меморіального ордеру від 11.12.2020 [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] отримав 15 000,00 грн на виконання договору № АВН0СТ155101607677101340 від 11.12.2020 (а.с. 12). Також позивачем долучено виписку по кредиту про рух коштів за рахунком [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , згідно договору № АВН0СТ155101607677101340 від 11.12.2020 (а.с. 13-14) Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором № АВН0СТ155101607677101340 від 11.12.2020 станом на 20.03.2025 року становила 18 123,13 грн, з яких: тіло кредиту 10 620,75 грн, відсотки 7502,38 грн (а.с.10-11). При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі. Банк та відповідач обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та відсоткову ставку за користування кредитними коштами, строк дії договору. Також позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за кредитним договором № АВН0СТ155101607677101340 від 11.12.2020 у розмірі 15 000,00 грн та факт неналежного виконання ним своїх договірних зобов`язань та наявності заборгованості за договором за тілом кредиту та відсотками. З наданого банком розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались за процентною ставкою, що відповідає процентній ставці, яка визначена у паспорті споживчого кредиту, також їх нарахування здійснювалося лише у межах строку кредитування, погодженого сторонами. Одночасно відповідач зазначені обставини жодними чином не спростував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання ним від банку кредиту, користування наданими кредитними коштами, розміру нарахованої заборгованості, тощо, суду не повідомив. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved