Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] в особі представника позивача адвоката Рекухи В.Г. звернувся до Кролевецького районного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що\~ 22 липня 2022 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Солом`янському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1752. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Крім того, мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Дані обставини призвели до того, що з кінця березня 2025 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ним та відповідачем і збереження шлюбу неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спір про місце проживання дітей між ними відсутній. 24 квітня 2025 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір стосовно місця проживання та утримання спільних малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Представник позивача просить розглядати справу без участі позивача, про що зазначив за змістом позовної заяви (а.с.3). Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову, на розірвання шлюбу згодна (а.с.24). Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 липня 2022 року між сторонами зареєстровано шлюб у Солом`янському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1752. Дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11,12). 24 квітня 2025 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Солопун М.І. посвідчено договір між [PERSON] та [PERSON] стосовно місця проживання та утримання спільних малолітніх дітей, яким місце проживання сина [PERSON] визначено за місцем фактичного перебування батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а місцем проживання сина [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). З кінця березня 2025 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає втрату почуття поваги та любові один до одного, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від відповідача не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати за клопотанням позивача залишаються за ним. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved