Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Позиція позивача. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на період навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до закінчення навчання 31.05.2025 року або до досягнення 23-річного віку у різі продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки [PERSON] адвокат Пілігрім П.О. зазначив, що позивачка народилась [INFO] , на даний час їй виповнилось 18 років. Відповідач по справі є батьком позивачки. До досягнення [PERSON] повноліття батько сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) платника аліментів на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18.11.2021 року №626/2846/21. Довідкою №47024 від 12.08.2024 року підтверджується отримання аліментів позивачкою від батька. На даний час позивачка є повнолітньою та продовжує навчання у Красноградському педагогічному фаховому коледжі Комунальному закладі «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» з 01.09.2021 року, денної форми навчання за державним замовленням, термін закінчення навчання в закладі освіти 31.05.2025 року. Мати позивачки є працевлаштованою особою, але суми коштів отриманої неї в якості заробітної плати є недостатніми для повного задоволення потреб з навчання позивачки, її повсякденного життя, оплату підручників, купівлю одягу, взуття, забезпечення звичайних вікових потреб, нормального харчування та облаштування побуту. Мати позивачки має захворювання, які впливають на загальний стан здоров`я. Вказане позначається на можливості для власного забезпечення та забезпечення дочки (позивачки), що додатково ускладнює матеріальне становище сім`ї та можливість утримувати повнолітню дочку, що підтверджується довідкою огляду лікаря. Повторний шлюб мати позивачки не укладала. Так як позивач навчається на денному відділенні, вона позбавлена можливості працевлаштуватися та в повному обсязі самостійно задовольняти власні потреби, у зв`язку із чим витрати пов`язані з навчанням здійснюються за рахунок її матері. З урахуванням розміру аліментів, які позивач отримувала до 18 років за її підрахунками середній дохід відповідача за місяць становить 107876,00 грн. Отже відповідач не знаходиться у скрутному матеріальному становищі, може та зобов`язаний надавати матеріальну фінансову допомогу дочці, яка у зв`язку із навчанням не може себе забезпечити. На даний час відповідач є працевлаштований, має дохід, матеріально забезпечений, відповідно має змогу платити аліменти на утримання дочки, так як вона продовжує навчання. Крім того позивач має захворювання і супутні до нього захворювання (ускладнення), які потребують хірургічного втручання. Рух справи в суді. Ухвалою від 03.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання по розгляду позовної заяви. Ухвалою від 21.04.2025 року витребувано у відповідача довідку про доходи за останні 6 місяців. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Вайленко Г.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі враховуючи наступне. Вказує, що позовна заява [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання не відповідає висновкам викладеним у постанові Пленуму Верхового Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року та у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 року №748/2340/17, а саме: доказів понесених витрат на придбання підручників, інших необхідних для навчання речей (відповідних квитанцій) матеріали справи не містять. У зв`язку із чим позивачем не доведено розмір необхідної допомоги і необхідності надання допомоги саме у зв`язку з навчанням. При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Крім того положення ст. 199 СК України не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина що викликані особливими обставинами. Зі змісту довідки від 15.08.2024 року №39.02-210 вбачається, що позивач навчається на денній формі за державним замовленням, термін навчання до 31.05.2025 року. Тобто навчання у коледжі для позивачки є безплатним. З доказів доданих до позовної заяви вбачається, що позивачка проживає в населеному пункті в якому знаходиться заклад освіти, докази які позивач витрачає на проїзд до навчального закладу відсутні. Таким чином, позивач не надала належних та беззаперечних доказів будь-яких витрат і того, що вона потребує матеріальної допомоги саме відповідно до ст. 199 СК України. Дійсно позивач продовжує навчання, однак доказів того, що вона у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги нею суду не надано. Також зазначає, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , мати якого померла [INFO] . Крім того на утриманні відповідача перебуває двоє хворих непрацездатних батьків пенсійного віку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку в Обласному центрі онкології м. Харків з діагнозом: рак шлунку, у зв`язку із чим пройшов вісім курсів відповідного лікування. Також звертає увагу, що медичні висновки, додані позивачем до позову є застарілими, оскільки датовані 2011-2015 роками, більше того жодним медичним висновком не зазначено необхідності скорого повторного хірургічного втручання. Позивач не надала суду доказів, що відповідач має фінансову можливість надавати допомогу (платити аліменти). Доводи позивача, що її мати хоч і є працевлаштованою, але її заробіток є незначним, не можуть бути взяті до уваги, оскільки доказів на підтвердження отриманого доходу її матір`ю позивач до позову не додає. Також не можна брати до уваги й доводи позивача, що її мати має захворювання, оскільки в даних позовах необхідно враховувати саме витрати повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Твердження, що мати позивачки повністю її утримує є недостовірними, оскільки вона проживає зі своїми бабусею та дідусем. 23.09.2024 року було здійснено адвокатський запит до закладу освіти в якому навчається позивачка, зі змісту наданої інформації вбачається, що [PERSON] може безоплатно користуватися необхідною навчальною літературою, мережею інтернету в бібліотеці. В коледжі відбувається дистанційне навчання, а тому позивач не потребує місця у гуртожитку. Коледжем також зазначено, що витрат у зв`язку із навчанням (харчуванням, проїзд до коледжу) позивач не несе. Позиція учасників судового процесу в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Пілігрім П.О. позов підтримав в повному обсязі на задоволенні позову наполягав з підстав викладених у позовній заяві, а також вказав, що на даний час позивач є повнолітньою та у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги від батька, зокрема на купівлю спеціального одягу та взуття для навчання (спортивні костюми, кросівки), канцелярських товар, харчування, вартості послуги до мережі Інтернету, ноутбуку, а батько може надавати таку допомогу, оскільки є військовослужбовцем, у зв`язку із чим отримує доходи. Також позивач потребує забезпечення її повсякденного життя, купівлю сезонного одягу та взуття, ліків, забезпечення звичайних вікових потреб та облаштування побуту. Оскільки позивач є здобувачкою освіти денної форми навчання, вона позбавлена можливості працевлаштуватися та в повній мірі забезпечувати свої потреби в утриманні. Представник відповідача [PERSON] адвокат Вайленко Г.О. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки додані до позовної заяви докази не підтверджують понесення позивачем витрат саме у зв`язку із навчанням та можливості відповідачем надавати повнолітній дочці матеріальної допомоги. Зокрема позивачем не доведено розмір необхідної допомоги і взагалі необхідності надання допомоги у зв`язку із навчанням. Крім того позивач навчається на безоплатній основі, місцезнаходження навчального закладу в межах міста проживання позивача. При цьому просила також врахувати суд, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син та непрацездатні батьки. А також те, що він є військовослужбовцем та значну частину коштів витрачає на своє забезпечення. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані із виникненням обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Фактичні обставини, встановлені судом. З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З Довідки про реєстрацію місця проживання особи Красноградської міської ради Харківської області від 03.08.2021 року вбачається, що місце проживання [PERSON] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] дійсно навчається в у Красноградському педагогічному фаховому коледжі Комунальному закладі «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» з 01.09.2021 року, денної форми навчання за державним замовленням, термін закінчення навчання в закладі освіти 31.05.2025 року. Мотиви,\~з яких\~виходить суд,\~та застосовані\~норми права з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами. З позовної заяви вбачається, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на період її навчання, а тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доході) відповідача до закінчення строку її навчання, а саме до 31.05.2025 року або до досягнення 23-річного віку у разі продовження навчання. Також позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач на даний час працевлаштований та має дохід. У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує проти того, що він працевлаштований, а його представник в судовому засіданні підтвердила, що він є військовослужбовцем. На ухвалу про витребування доказів відповідач надав довідку Ок-7 з якої вбачається, що відповідач отримує дохід більше 100000,00 грн на місяць, але вказує, що на його утриманні знаходиться також неповільній син та непрацездатні батьки, а повнолітня дочка не надала доказів, які вона несе у зв`язку із навчанням та не довела належними та допустимими доказами його дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач також має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , мати якого померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] . Також відповідач має непрацездатних батьків пенсійного віку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку в Обласному центрі онкології м. Харків з діагнозом: рак шлунку, у зв`язку із чим пройшов вісім курсів відповідного лікування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, ст. 199 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 цієї статті Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, у ст. 199 цього Кодексу передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається відповідно до положень ст. 200 СК України. Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Згідно із положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується стороною відповідача, що [PERSON] відповідач працевлаштований (є військовослужбовцем) та отримує дохід, який становить більше 100000,00 грн на місяць, однак на його утриманні також перебуває неповнолітній син та працездатні батьки. Проте вищенаведене не спростовує ту обставину, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу у вигляді аліментів, однак, на думку суду, у розмірі меншому, ніж просить позивач. У Постанові №644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Крім того суд зазначає, що уразі зміни матеріального становища платника аліментів, він має право на подання відповідного позову на зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК. Аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. На думку суду, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено в повній мірі витрати на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) відповідача. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дочки на даний час несе мати. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час отримує дохід більше 100000,00 грн на місяць, матеріальне становище дочки, яка навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати пов`язані з навчанням, придбання канцелярських товарів, спортивної форми, комп`ютерної техніки для дистанційного навчання, оплату доступу до мережі Інтернету, проїзд до бібліотеки закладу освіти (в межах міста), харчування під час навчання та інші, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи рівність обов`язків батьків у цій частині, беручи до уваги не повністю доведений позивачкою розмір аліментів, суд з врахуванням встановлених в ході розгляду обставин справи приходить до висновку, про необхідність стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання дочкою, тобто до 31.05.2025 року. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення аліментів до досягнення позивачкою 23-річного віку у різі продовження навчання, оскільки суд не вирішує позову на майбутнє, у разі продовження навчання позивач матиме право пред`явити новий позов про стягнення вказаних аліментів. Висновки за результатами розгляду справи. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час працевлаштований, наявність на утриманні іншої дитини, матеріальне становище дочки, яка навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати пов`язані з навчанням, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, беручи до уваги не повністю доведений позивачкою розмір аліментів, суд з врахуванням встановлених в ході розгляду обставин справи приходить до висновку, про необхідність стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання [PERSON] , тобто до 31.05.2025 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що позивачка пред`явила позов до суду 03.09.2024 року, а отже саме з цієї дати необхідно стягувати аліментів з відповідача на її утримання. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь держави, а саме судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки доказів про звільнення від сплати судових витрат відповідач до матеріалів справи не надав.

Outcome: partial