Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-08 00:00:00

Позивач в особі свого представника адвоката Перебийніс Світлани Василівни звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з указаним позовом, у якому просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в адміністративних межах Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, яке належало [PERSON] , спадщину після якого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його рідна сестра [PERSON] - мати [PERSON] , спадщину після якої він фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на земельну ділянку розміром 2.83 умовних кадастрових гектарів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) із земель КСП "Нива" (с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) розміром 2,83 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0106626. [PERSON] 19.10.2022 склав заповіт, яким заповідач все своє майно своїй дружині - позивачу [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Його спадкоємцем була його рідна сестра [PERSON] , яка спадщину після його смерті прийняла, але не оформила своїх спадкових прав на земельну частку (пай) покійного брата. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв її син [PERSON] , але не оформивсвоїх спадкових прав на указану земельну частку (пай). [PERSON] 19.10.2022 склав заповіт, яким заповідав все своє майно своїй дружині - позивачу [PERSON] . Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на указаний земельний пай так як Сертифікат серії ЧР № 0106626 втрачений, у зв`язку із чим державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] . Тому позивач і звернулася до суду. Ухвалою суду від 16.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано у Корсунь-Шевченківській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №156/2023 від 20.12.2023, яка заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 29.04.2025 за клопотанням представника позивача витребувано у Городищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть відносно [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник адвокат Перебийніс С.В. не з`явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність його представника, зазначивши, що проти задоволення позову у справі Корсунь-Шевченківська міська рада не заперечує, що є підставою для ухвалення рішення у підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно з матеріалами наданої Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 156/2023 від 20.12.2023 щодо майна спадкодавця [PERSON] , останній помер [INFO] у с. Ситники Черкаського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.07.2023 Городищенським відділом ДРАЦС. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Корсунь-Шевченківської міської ради 18.12.2023 №233/16-08-2. Також у цій довідці зазначено, що крім нього у домоволодінні ніхто не був зареєстрований та не проживав. [PERSON] залишив заповіт, складений та посвідчений 19.10.2022 старостою виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області Шабельник А.В., зареєстрований у реєстрі за №11/14-01-2, яким заповідав все своє майно дружині [PERSON] . Виятгом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74871678 від 21.03.2023 підтверджується, що цей заповіт не змінено і не скасовано. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яка 20.12.2023, тобто у межах встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, звернулася до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадщини. Шлюбні відносини спадкодавця з позивачем підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Інші спадкоємці, згідно даних спадкової справи, відсутні. Державний нотаріус Гончаренко Ю.І. також повідомила, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа у приватного нотаріуса Грищенко С.Г. №58/2016 від 04.07.2016. Право власності на спадкове майно померлої [PERSON] , матері [PERSON] зареєстровано на підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.09.2022 (справа №699/993/22). Позивач надала суду рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.09.2022, згідно з яким визнано за [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2804 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю ЧР № 131851, виданого Корсунь- Шевченківською райдержадміністрацією 30.12.2003 року, що розташована на території Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (кадастровий номер 7122585300:04:001:0599). Крім того, державний нотаріус Гончаренко Ю.І. повідомила, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] і на день смерті був зареєстрований та проживав у с. Ситники Черкаського (колишнього Корсунь-Шевченківського) району спадкова справа не заведена. Дата смерті [PERSON] , померлого [INFO] підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 13.05.2025 № 00051174856. Згідно з наданою позивачем довідкою виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 04.12.2024 № 287/15-08-2 [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті проживав разом із сестрою [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за цією ж адресою - [ADDRESS] . Ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою підтверджується наданими Городищенським відділом ДРАЦС витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.05.2025 відносно [PERSON] та щодо актового запису про народження від 13.05.2025 відносно [PERSON] . Позивач на підтвердження тих обставин, що [PERSON] належало спірне право на земельну частку (пай) надала суду відповідь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 19.12.2024 № 29-23-0,31-8748/2-24 про те, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Нива" с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області на ім`я [PERSON] наявний запис № 337 від 01.07.1997 щодо реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0106626, згідно з розпорядженням Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації від 14.03.1997 № 138. Розмір земельної частки (паю) становить 2,83 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1997 року - 13437,00 грн. Також зазначено, що відсутній запис про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0106626 на ім`я [PERSON] . Оголошенням у місцевій газеті "Надросся" №44 від 31.10.2024 підтверджується втрата указаного сертифіката на право на земельну частку (пай). Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 06.12.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищеуказане право на земельну частку (пай) у зв`язку із втратою Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0106626. Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог суд зазначає таке. Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то відносини спадкування регулюються ЦК УРСР, згідно з яким спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави (ст. 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР). При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК УРСР). Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що рідна сестра спадкодавця [PERSON] [PERSON] прийняла його спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння його спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав на право на земельну частку (пай) спадкодавця. Спадщина після смерті [PERSON] , а потім після [PERSON] відкрилася після [INFO] , то відносини спадкування щодо їхньої спадщини регулюються ЦК України, згідно з яким спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст. 1261 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з матеріалами справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , її спадщину прийняв у порядку спадкування за законом її син [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , його спадщину у порядку спадкування за заповітом прийняла його дружина позивач по спрві [PERSON] . Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Як було вказано вище, у встановленому законом порядку уповноважений суб`єкт нотаріус встановив, що позивач спадщину прийняла. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне право на земельну частку (пай) з підстави втрати сертифіката на право на земельну частку (пай). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа відсутній. Таким чином, позивачем доведено спадкування спірного права на земельну частку (пай) після смерті його власника [PERSON] його рідною сестрою [PERSON] , а після її смерті сином [PERSON] , та те що вона відповідно до приписів чинного на час законодавства вступила у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , але через відсутність правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) визнання за позивачем права власності на неї можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме наявні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (паю) у порядку спадкування за заповітом.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved