Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позов аргументує тим, що [INFO] помер її син [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого. Після смерті [PERSON] позивачка не подавала заяву про прийняття спадщини, оскільки вважала, що у власності сина не було ніякого майна. Проте в подальшому, при перевірці документів виявилось, що померлому [PERSON] належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] , оскільки квартира була приватизована на неї і сина в рівних частках. У січні 2025 року позивачка звернулась до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте нотаріусом їй було роз`яснено, що спадщину вона не прийняла, оскільки на день смерті не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем та у встановлений строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді 20.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, а представник відповідача також зазначив про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3\~ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3, 4\~ст.\~200\~ЦПК\~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.09.2005 органом приватизації при виконкомі Лосинівської селищної ради, власниками квартири [ADDRESS] є позивачка [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що позивачка [PERSON] доводиться матір`ю [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки, виданої Лосинівською селищною радою Ніжинського району 15.01.2025 за № 18, [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом 6 місяців з дня смерті за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 8). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 79799030 від 23.01.2025 підтверджується, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.10) Згідно відповіді в.о. державного нотаріуса Другої ніжинської державної нотаріальної контори від 23.01.2025 № 226/01-16, [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду за встановленням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадини (а.с. 9). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як зазначила позивачка, причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є те, що їй було невідомо про наявність спадкового майна. Суд враховує конкретні обставини справи і застосовує передбачені п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керується однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», та беручи до уваги викладене, і зважаючи, що спадщина після смерті [PERSON] на час розгляду справи ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини є єдиним шляхом отримання спадкового майна, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, [PERSON] , яка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги, не звернулась із поважної причини в межах строку, відведеного для звернення, з відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що у встановленому порядку не спростовано, відповідач позовні вимоги визнав, а відтак визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не порушить прав та інтересів інших осіб, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved