Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] 19.08.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання припиненим договору іпотеки. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2025 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання припиненим договору іпотеки було відмовлено. 26.05.2025 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 46500,00 грн. Вирішено питання ухвалення додаткового рішення, згідно із ст. 270 ЦПК України, без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по вказаній справі, з наступних підстав. Згідно із п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача до суду не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача вказує, що витрати на правову допомогу становлять 46500,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача подано договір про надання правової/правничої допомоги від 16.10.2024 року, додаткову угоду № 1 від 16.10.2024 року до договору про надання правової/правничої допомоги від 16.10.2024 року, акт прийому-передачі (наданої правової допомоги) від 21.05.2025 року за договором про надання правової/правничої допомоги від 16.10.2024 року, рахунок-фактуру № 1/05/2025 від 21.05.2025 року, детальний опис (розрахунок витрат) наданої правової/правничої допомоги від 21.05.2025 року. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2025 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено у повному обсязі. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим надання правничої допомоги у даній справі не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того, позовна заява не є складною за своєю суттю. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд бере до уваги розмір понесених відповідачем витрати за фактично отриману правову допомогу у розмірі 46500,00 грн. та враховуючи незначну складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає, що заявлений стороною розмір витрат на правничу допомогу є невиправдано завищеним. У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, оскільки позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідач має право на компенсацію його судових витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 30000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial