Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

03.07.2023 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просив суд для призначення пенсії за віком встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] від 08.08.1981 року [PERSON] , ( [INFO] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт громадянина України серія номер [NUMBER] , виданий Московським РУГУ МВС України в місті Києві, 27.08.1998; зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; фактична адреса місця проживання: [ADDRESS] ). Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , звернувся із заявою про призначення пенсії у зв`язку із досягненням пенсійного віку. Для призначення пенсії ним було надано, в тому числі, копію трудової книжки [NUMBER] від 08.08.1981 року. Однак, за рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.06.2023 року № 262140010436 [PERSON] , було відмовлено у призначенні пенсії. Свою відмову Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області мотивувало тим, що : «... до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки [NUMBER] , оскільки прізвище особи на титульній сторінці російською мовою « [PERSON] » не відповідає прізвищу заявника згідно паспортних даних - « [PERSON] ». Таким чином, до трудового стажу заявника не було зараховано жодного дня його роботи по трудовій книжці [NUMBER] . Заявник зазначив, що відповідно до першого запису у трудовій книжці у період з 15.06.1981 року по 07.08.1981 року, він був прийнятий бетонником третього розряду в ПМК-1 треста «Полесексельстрой». Відповідно до відомостей з трудової книжки [NUMBER] 01.09.1980 року, заявник [PERSON] , був зарахований студентом денної форми навчання та 01.08.1985 року - відрахований у зв`язку з закінченням навчання, що підтверджується Дипломом [NUMBER] , відповідно до відомостей з якого українською мовою «Цей диплом видано [PERSON] », а російською в давальному відмінку записано «Настоящий диплом выдан [PERSON] ». Зазначив, що [INFO] , мені, [PERSON] , було видано Посвідчення № 1 (видано Міністерством енергетики та електрофікації СЕЛЬЕНЕРГОПРОЕКТ українське відділення, посвідчення заповнено російською мовою, відповідно прізвище записано « [PERSON] ». На підставі зазначеного заявник просив суд задовольнити заяву про встановлення факту належності йому трудової книжки у повному обсязі. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 01.01.2024 року справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 15.10.2024 року справу № 752/13233/23 прийнято до провадження судді з призначення у справі судового засідання. Заявник [PERSON] у судове засідання 23.01.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду 23.01.2025 року заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заяву та встановити юридичний факт. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання 23.01.2025 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала 28.11.2024 року до суду заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи за наявними матеріалами у справі на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у\~Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України 05.06.2023 року із заявою про призначення пенсії у зв`язку із досягненням пенсійного віку. Для призначення пенсії ним було надано, в тому числі, копію трудової книжки [NUMBER] від 08.08.1981 року. За рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.06.2023 року № 262140010436 [PERSON] , було відмовлено у призначенні пенсії. Відмова про призначення пенсії за віком надана [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у Рішенні про відмову у призначенні пенсії необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для осіб становить 30 років. Страховий стаж особи 23 роки 1 місяць 9 днів За результатами розгляду документів, доданих до заяви Головним управлінням пенсійного фонду України у Вінницькій області встановлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки [NUMBER] , оскільки прізвище особи на титульній сторінці російською мовою « [PERSON] » не відповідає прізвищу заявника згідно паспортних даних « [PERSON] ». Уточнюючі довідки відсутні. Тому Головним управлінням пенсійного фонду України у Вінницькій області зроблено висновок про відмову у призначенні пенсії [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України заявник не перебуває та пенсію не отримує. Як слідує з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.08.1998 року Московським РУГУ МВС України вмісті Києві, прізвище заявника [PERSON] , [INFO] , зазначено як « [PERSON] », тобто через літеру «И». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.03.1963 року, [PERSON] народився [INFO] , про що Зваразьким районним бюро РАЦС Тернопільської обл., складено відповідний актовий запис № 27 від 06.03.1963 року, у свідоцтві про народження прізвище заявника записано як « [PERSON] », тобто через літеру «И». 16.02.1979 року видано Комсомольський квиток № [NUMBER] . Зазначений документ складався вдома мовами російською та українською. На сторінці № 1 Комсомольського квитка зазначено прізвище власника квитка [PERSON] , який народився [INFO] , російською мовою як « [PERSON] », а на сторінці № 2 Комсомольського квитка прізвище власника квитка [PERSON] , який народився [INFO] , українською мовою записане як « [PERSON] », тобто через літеру «И». 26.10.1980 року видано Профспілковий квиток № 48678098. Зазначений документ складався вдома мовами російською та українською. На сторінці № 1 Профспілкового квитка зазначено прізвище власника квитка [PERSON] , який народився [INFO] , російською мовою як « [PERSON] », а на сторінці № 2 Профспілкового квитка прізвище власника квитка [PERSON] , який народився [INFO] , українською мовою записане як « [PERSON] », тобто через літеру «И». 01.09.1980 року, [PERSON] , був зарахований студентом денної форми навчання та 01.08.1985 року відрахований у зв?язку з закінченням навчання, що підтверджується Дипломом серії [NUMBER] , відповідно до відомостей якого українською мовою «Цей диплом видано [PERSON] » (тобто через літеру «О»), а російською в давальному відмінку записано «Настоящий диплом выдан [PERSON] ». 31 грудня 1986 року [PERSON] (через літеру «О») було видано Міністерством енергетики та електрофікації СЕЛЬЕНЕРГОПРОЕКТ українське відділення Посвідчення № 1, посвідчення заповнено російською мовою, прізвище [PERSON] , який займає посаду інженера, записано як « [PERSON] ». 29.10.1985 року видано Військовий квиток серії [NUMBER] . Зазначений документ складено російською мовою та виданий на ім`я « [PERSON] », українця, який народився у м. Збараж Тернопільської області [INFO] . 08.08.1981 року видано Трудову книжку серії [NUMBER] . Трудова книжка заповнена російською мовою на ім`я « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до запису № 10 трудової книжки 19.04.1994 року, [PERSON] був прийнятий до видавництва «Генеза» на посаду інженера та звільнений 17.06.1998 року. Починаючи з 19.06.1998 року по 31.01.2002 року [PERSON] працював на посаді інженера у ООО «ТЕО», про що містяться відповідні записи у трудовій книжці №15-16. 01.02.2002 року [PERSON] був прийнятий на роботу по переводу з ООО «ТЕО» до ООО «Бастіон» з якої звільнився 31.12.2007 року. 03.01.2008 року було прийнято до ТОВ Фірма «ТЕХНО-СЕРВІС» на посаду електромонтажника та 01.07.2010 року був звільнений, про що містять відомості у трудовій книжці записи № 19-20. Заявник у заяві про встановлення юридичного факту зазначає, що вказані обставини позбавляють його можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993року № 301«Про трудові книжки працівників» спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі Інструкція). Відповідно до пунктів 2.11, 2.12, 2.13 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України № 58від 29.07.1993 року передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункти 1 - з Порядку) підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 (далі Порядок № 637). Згідно пункту 26 Порядку № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень, наведених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5: на підставі п.6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Досліджені судом докази вказують на належність саме заявнику [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] від 08.08.1981 року. Ураховуючи вищенаведене, оскільки встановлення вказаного факту не пов`язане зі спором про цивільне право, від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а тому, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України.

Outcome: approved