Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-03 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості сумі 94500,26 грн, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 29100 грн; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 45416,27 грн, - інфляційних втрат в сумі 14600,44 грн; - трьох процентів річних в сумі 5383,55 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати: - зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн; - на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; - на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5200,00 грн. Позивач стверджує, що має право на стягнення з відповідача суми боргу, яка виникла в результаті невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, оскільки він набув це право на підставі договору факторингу. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2024 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 28.04.2017 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду №C18.226.73120 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на таких умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 26441,00 грн; - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних; - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку; - діє індивідуальний порядок внесення суми обов`язкового мінімального платежу (ОМП), за яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення договору; - днем сплати ОМП за попередній розрахунковий період є останній операційний день платіжного періоду. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок та надавши йому можливість користуватись кредитними коштами в сумі 26441,00 грн в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Відповідач здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з її рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково. Останній платіж здійснено 31.07.2019. Внаслідок чого у відповідача сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 74516,27 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 29100 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 45416,27 грн. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, за яким згідно з витягом з друкованого реєстру боржників №1 до фактора перейшло право вимоги до відповідача. 29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №29/12-23, згідно з яким відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Як вбачається з досліджених доказів, первісний кредитор виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти. Натомість, умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав, а саме кошти не повернув та відсотки, визначені договором не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість за основним боргом в сумі 29100 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 45416,27 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунками, наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати у сумі 14600,44 грн та три проценти річних в сумі 5383,55 грн. за період з 29.09.2019 по 23.02.2022. Оскільки відповідач допустив порушення умов договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 94500,26 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 29100 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 45416,27 грн., інфляційних втрат в сумі 14600,44 грн., трьох процентів річних в сумі 5383,55 грн. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 01.04.2024, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 12.08.2024 на суму 5200,00 грн., ордер від 19.08.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved