Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-28 00:00:00

ТОВ\~ «ФК\~ Європейська\~ агенція\~ з\~ повернення боргів» звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з\~ [PERSON] 17500, 00 грн.\~ заборгованості за\~ кредитним договором та понесені\~ судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2024\~ року\~\~ між ТОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір\~ №23254-01/2024.\~ 29.07.2024 року\~\~ між\~ ТОВ «Стар Файненс груп» та\~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс груп»\~\~ відступив позивачу право вимоги боржників. Відповідно до витягу\~ з\~ Реєстру прав\~ вимог до договору\~\~ факторингу № 29072024 від 29.07.2024 року ТОВ\~ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12500,00 грн. сума заборгованості за відсотками.\~ В добровільному порядку відповідач не погасив вказану заборгованість, тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять\~ стягнути з відповідача вказану заборгованість. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2025 року відкрито провадження. Справу призначено до судового розгляду на 17.02.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2025 року зобов`язано АТ "А- Банк" надати на адресу суду інформацію за клопотанням відповідача. 29.04.2025 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення, в яких [PERSON] просить відмовити у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що її чоловік без її відома з належного їй телефону оформив кредитний договір з ТОВ «Стар Файненс груп». Після того, як кошти були зараховані на її картку, чоловік без її згоди перевів 5000 грн. на свою карту, розпорядившись грошима на власні потреби. Тому вважає, що гроші мають бути стягнуті саме з її чоловіка [PERSON] .\~\~\~ В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні (а.с. 4 зворот). Представник\~ відповідача\~ Черпакова О.І.\~ в судовому засідання\~ проти позову\~ заперечувала, з\~ підстав\~ зазначених\~ у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши представника відповідача, вважає, що позов підлягає\~\~ задоволенню виходячи з наступного. Судом\~ встановлено що 25.01.2024\~ року\~\~ між ТОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір\~ №23254-01/2024 строком\~ на\~ 100\~ днів,\~ сума\~ кредиту\~ 5000 грн., зі\~ сплатою\~\~ 2,5 % на\~ день. 29.07.2024 року між\~ ТОВ «Стар Файненс груп» та\~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс груп»\~\~ відступив позивачу право вимоги боржників. Відповідно до витягу\~ з\~ Реєстру прав\~ вимог до договору\~\~ факторингу № 29072024 від 29.04.2024 року ТОВ\~ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17500,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12500,00 грн. сума заборгованості за відсотками.\~ 12.02.2024 року\~\~ [PERSON] \~ звернулась\~\~ до\~ Конотопського\~ РВП\~ ГУНП\~ в\~ Сумській\~ області\~ з\~ заявою\~ про\~ злочин\~ в\~ якій\~ зазначила,\~ що\~\~ її чоловік\~\~ [PERSON] \~ без\~\~ її відома\~ оформив\~ кредит\~ на\~ суму\~ 5000,00\~ грн.\~ на\~ її\~ ім`я. Звернення\~\~\~ було\~ зареєстровано\~\~ в\~ інформаційно-телекомунікаційній\~\~ системі «Інформаційний\~\~ портал Національної\~\~ поліції\~ України»,\~ (журнал\~ ЄО\~ за № 2550 від\~\~ 12.02.2024 року). (а.с.51-52-53,54) З\~\~\~ квитанції\~ № 3РС6-9КК4-6КВА-МТЕ2 від\~ 26.01.2024\~ року\~\~\~ А-Банк\~ перерахував\~ кошти\~ в сумі\~ 5000,00 грн. на\~\~ карту [NUMBER] на\~ ім`я [PERSON] (а.с.55) Рішенням\~\~ Конотопського\~\~ міськрайонного суду\~\~\~ Сумської\~ області\~ шлюб\~ між\~\~ [PERSON] \~ та\~\~ [PERSON] розірвано (а.с.57). Листом\~ від\~ 04.04.2025 року\~ № 20.1.0.0.0./7-20250402/0499\~ А-Банк\~\~ надало\~ рух\~\~ коштів\~\~\~ за\~ банківським рахунком № [NUMBER] (карта № [NUMBER] ) належному\~\~ [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за\~ період\~ з\~ 25.01.2024\~ року\~ по\~ 27.01.2024 року\~ в якому 26.01.2024 на\~ його\~ карту\~ надійшло 5000 грн.\~ (а.с.69-71) Згідно\~\~ роздруківки\~\~ з\~ сайту\~\~ Конотопського\~\~ міськрайонного суку\~ Сумської\~ області\~ на\~ розгляді\~ у\~ судді\~ Буток\~ Т.А. перебувають\~ справи\~ про\~ адміністративні\~ правопорушення відносно\~ [PERSON] (керування\~ в\~ нетверезому\~ стані) та у\~ судді\~ Рідзевської\~ І.О.\~ перебувають\~ справи\~ про\~ адміністративні\~ правопорушення відносно\~ [PERSON] (вчинив\~ сварку\~ в\~ сім`ї) (а.с.79) З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 3 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Із викладеного вбачається що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Договір укладений у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника, для укладення якого позивач подав відповідну заявку на кредит на сайті відповідача, в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, номер телефону, адресу електронної пошти, паспортні дані ідентифікаційний номер, номер банківської картки для перерахування коштів, що підтверджується відповідною роздруківкою. У заяві для отримання кредиту зазначено, що позичальник [PERSON] ознайомилася та погодилася з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті відповідача. Отже, заповненням заяви позичальник [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд, встановивши фактичні обставини у справі, приходить до переконання, що оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20); від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20); від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20 (провадження № 61-11347св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Посилання позивача на факт звернення [PERSON] до правоохоронних органів щодо вчинення протиправних дій з боку її чоловіка [PERSON] , є безпідставними, оскільки факт звернення до правоохоронних органів без доведення вини особи, не має правового значення для вирішення цього спору. Матеріалами справи у їх сукупності підтверджується перерахування позичальнику коштів\~ за Кредитними\~ договорами № 23254-01/2024\~ в\~ сумі 5000,00 грн.\~\~\~\~ Також матеріали справи не містять доказів того, що ці кошти були відповідачем повернуті. Відтак, кошти, надані відповідачу як тіло кредиту підлягають поверненню. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, спірний кредитний договір був укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», докази шахрайських дій при укладенні договору відсутні. Оскільки відповідач умови договору своєчасно і в повному обсязі не виконував, позики не сплачував, в результаті чого виникла заборгованість, сума якої складає 17500,00 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн., який Банк просить стягнути з відповідача на свою користь.

Outcome: approved