Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

У лютому 2025 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просять стягнути: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 42347,88 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 4658,27 грн., три відсотки річних у розмірі 1166,02 грн.; - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 12404,90 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 1364,54 грн., три відсотки річних у розмірі 341,56 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 158776,31 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 17465,39 грн., три відсотки річних у розмірі 4371,79 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 33964,90 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 3736,14 грн., три відсотки річних у розмірі 935,20 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 65375,30 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 6022,46 грн., три відсотки річних у розмірі 1490,43 грн., пеня у розмірі 1016,10 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 15553,71 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 1532,22 грн., три відсотки річних у розмірі 365,26 грн., пеня у розмірі 265,74 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1237,90 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 641,85 грн.; - заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 294,35 грн.; - заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн.; - витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн.; - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 629,92 грн. Позивач вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Позивач вказує, що порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась заборгованість, яку і просить стягнути позивач. 26.03.2025 року представником відповідачів надано суду відзив на позовну заяву, у якому просить у позові відмовити, вказуючи що належна відповідачам квартира відключена від опалення з 2015 року по теперішній час, оскільки опалюється електричними приладами. Також представник відповідачів просить застосувати строки позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості за централізоване опалення та гарячої води, яка виникла до 02.04.2017 року. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. 11.10.2018 року між ПАТ «КИЇВНЕРГО» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі - Договір цесії), відповідно до якого ПАТ «КИЇВНЕРГО» відступило, а Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Відповідно до п. 18, 20, 30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась наступна заборгованість та нараховані штрафні санкції: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 42347,88 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 4658,27 грн., три відсотки річних у розмірі 1166,02 грн.; - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 12404,90 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 1364,54 грн., три відсотки річних у розмірі 341,56 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 158776,31 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 17465,39 грн., три відсотки річних у розмірі 4371,79 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 33964,90 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 3736,14 грн., три відсотки річних у розмірі 935,20 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 65375,30 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 6022,46 грн., три відсотки річних у розмірі 1490,43 грн., пеня у розмірі 1016,10 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 15553,71 грн.; - інфляційну складову боргу у розмірі 1532,22 грн., три відсотки річних у розмірі 365,26 грн., пеня у розмірі 265,74 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1237,90 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 641,85 грн.; - заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 294,35 грн.; Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Представник відповідачів стверджує, що у 2015 році квартира за вказаною адресою була відключена від опалення та по теперішній час відповідачі не користуються теплопостачанням. При цьому квартира опалюється електричними приладами. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулювалось Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила №630): Згідно із п. 24 Правил № 630 споживачі могли відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювалося у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. При цьому представником відповідачів не надано жодних дозвільних документів на відключення квартири від опалення та встановлення автономного опалення чи іншого обладнання передбаченого законодавством. Самовільне відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для припинення нарахування платежів. Зазначені висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі №500/5362/17 від 22.07.2020, у справі №643/133/17 від 18.06.2020. З огляду на зазначене, суд вважає доведеною заборгованість відповідача за наданні послуги з утримання будинків та прибудинкової території перед позивачем за період з 11.02.2015 по 30.06.2024 року у сумі 44 959,88 грн. Щодо застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Протягом заявленого позивачем періоду стягнення заборгованості відповідачем не здійснювалась будь-яка сплата на погашення заборгованості, а відтак позовна давність не переривалась. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року). Отже, зобов`язання відповідача з оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виникали щомісячно. У матеріалах справи містяться детальні розрахунки заборгованості, за надані послуги ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», які підтверджує нарахування помісячно за увесь період боргу за кожною послугою. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Позивач звернувся до суду з даним позовом у лютому 2025 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів за період, що виник до лютого 2022 року. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. При цьому карантин на території України закінчився 30 червня 2023 року. Законом України від 30 березня 2020 року №540-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону N? 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб?єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, Законом N? 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб?єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначене окрім того узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 06 травня 2021 року у справі N? 903/323/20, від 07 вересня 2022 року у справі N? 679/1136/21, від 16 листопада 2023 року у справі N? 487/1342/21. З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину з 02 квітня 2020 року у межах позовної давності знаходиться період з 02 квітня 2017 року. Відтак, позовна давність застосовується щодо заборгованості за комунальні послуги, яка виникла до 02 квітня 2017 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, період нарахування починається з жовтня 2015 року, що знаходиться поза межами позовної давності, тому до заборгованості з жовтня 2015 року по березень 2017 року за централізоване опалення у розмірі 11 702,73 грн. та за постачання гарячої води у розмірі 6 980,40 грн., а в загальному розмірі 18 683.13 грн. застосовується позовна давність, заборгованість за вказаний період стягненню з відповідачів не підлягає. У зв`язку із застосуванням позовної давності до заборгованості, яка виникла до 02.04.2017 р., підлягають перегляду і штрафні санкції, розраховані позивачем на таку суму боргу. Таким чином, заборгованості за період з 02.04.2017 р. до 01.05.2018 р. за послуги з централізованого опалення становить 30 645,15 грн. (42347,88 грн. - 11 702,73 грн.), і саме з цієї суми за вказаний період 3 % річних становлять 994,92 грн. та інфляційна складову становить 4 329,34 грн., які і підлягають стягненню з відповідачів. Заборгованості за період з 02.04.2017 р. до 01.05.2018 р. з централізованого постачання гарячої води становить 5 424,50 грн. (12 404,90 грн. - 6 980,40 грн.), і саме з цієї суми за вказаний період 3 % річних становлять 176,11 грн. та інфляційна складову становить 766,34 грн., які і підлягають стягненню з відповідачів. Заборгованість за наступні періоди заявлена в межа строку позовної давності та не спростована відповідачем. Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі не виконували своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів за спожиті послуги, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Окрім того, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: partial