Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК"ЄАПБ" суму заборгованості за кредитним договором № 39975-04/2024 в розмірі 16500,00 грн. з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8250,00 грн. сума заборгованості за процентами; 2750,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.04.2024р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 39975-04/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6 п. 1 Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 19.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржника. Відповідно до Реєстру боржників від 19.09.2024 до Договору факторингу N? 19092024 від 19.09.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16500 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8250 грн. - сума заборгованості за процентами; 2750 грн. - сума заборгованості по штрафним санкціям. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.09.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором N? 39975-04/2024 в розмірі 16500 грн., яку позивач і просить стягнути. Ухвалою суду від 11.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначено строк протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву суду не надала. Заяв та клопотань до суду не подала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77\~ЦПК\~України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Отже, з аналізу зазначених положень випливає, що сторони є рівними в поданні суду доказів, доведенні обставин, які мають значення для справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Зокрема позивач повинен довести обставини, викладені ним в позові, має подати докази на підтвердження цих обставин. За змістом ч.ч.1-3 ст.89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 23.04.2024 року відповідач ознайомилася з паспортом споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». 23.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 39975-04/2024, який підписано електронним підписом відповідача. Відповідно до п. 2.18 Договору передбачено, що укладання Договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство накладає на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал, Договору завантажується (надсилається в особистий кабінет Клієнта. Також зазначено, що цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 (п. 7.1 Договору). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону України «Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За умовами вищевказаного договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.04.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 20.08.2024, що передбачено п. 1.1 1.2 Договору. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору (п. 1.4 та п.п. 1.4.1 Договору). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Графіку платежів, що є Додатком N?1 до цього Договору (п. 1.5). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки N? 4149 - 50хх - хххх 0110 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (п. 1.6). Реквізитів платіжної картки відповідача, зазначені у п. 1.6 Договору також відображені і в розділі 8 «Реквізити та підписи сторін» у відомостях про клієнта. Крім того, пунктом 5.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, Товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 50,00% від суми, одержаної клієнтом за цим Договором, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Штраф підлягає оплаті клієнтом протягом строку кредитування. Товариство з метою зниження боргового навантаження на клієнта має право розбити оплату штрафу окремими частинами на певну кількість днів шляхом публікації графіку оплати штрафу в особистому кабінеті клієнта. Окрім копії зазначеного Кредитного договору позивачем надано також копію Додатку № 1 до цього Договору, Графік платежів, який охоплює період з 23.04.2024 до 20.08.2024, в ньому відображені дати платежів та суми. Сума кредиту за договором становить 5500,00 грн., проценти за користування кредитом за весь період складають 9900,00 грн., загальна вартість кредиту становить 15400,00 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 39975-04/2024 від 23.04.2024 по клієнту [PERSON] складеного первісним кредитором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» вбачається, що сума заборгованості за кредитом складає 5500,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 11000,00 грн. Проте з даного розрахунку заборгованості вбачається, що в суму заборгованості за відсотка включено і суму штрафу в розмірі 2750 грн. 19.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржника. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 19.09.2024 до Договору факторингу N? 19092024 від 19.09.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16500 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8250 грн. - сума заборгованості за процентами; 2750 грн. - сума заборгованості по штрафним санкціям, яку позивач і просить стягнути. Відповідно до положень ч. 1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом. Отже,\~істотними умовами кредитного договору є не лише його укладення, а фактичне надання грошових коштів позичальнику. Обов`язок позичальника щодо повернення коштів виникає лише з моменту, коли кредитні кошти були йому фактично надані та він набув можливості ними розпоряджатися. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на укладення ними кредитного договору, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 5500,00 грн. Проте, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду доказів досягнення згоди з відповідачем з усіх істотних умов кредитного договору. Слід зазначити, що пунктом 1.6\~Договору зокрема\~передбачено,\~що кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Позивач стверджуючи, що відповідач отримав кредит на зазначену нею платіжну картку в розмірі 5000,00\~грн.повинен був довести цю обставину. Слід зазначити, що сума кредиту у розмірі 5000,00 грн. обумовлена умовами вищезазначеного Договору та Додатком № 1 до нього проте, сам факт надання (перерахування) відповідачу на зазначену нею картку кредитних коштів у сумі 5000,00 грн. позивачем не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами. З поданого до суду позову та наданих до нього доказів, суд не може пересвідчитися про фактичне перерахування відповідачу кредиту. Суд не може визнати доведеною ту обставину, яка не підтверджена жодними доказами. Суд звертає увагу, що сам по собі факт укладення кредитного договору не є безумовним підтвердженням того, що відповідач отримав грошові кошти та набув статусу боржника. Відсутність доказів фактичного перерахування кредитних коштів (зокрема платіжного доручення, виписки з рахунку, підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача) не дає підстав вважати зобов`язання відповідача виниклим. Суд зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається сума тіла кредиту, нараховані проценти, штрафи. Однак вказаний розрахунок не може бути прийнятий судом, як належний доказ факту виникнення зобов`язання. Розрахунок заборгованості є лише вторинним внутрішнім документом позивача, який складений ним в односторонньому порядку і не підтверджує реального факту перерахування грошових коштів відповідачу. Такий розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка визначає первинний документ як документ, що містить зафіксовані у письмовій чи електронній формі відомості про господарську операцію. Для підтвердження\~факту надання\~кредиту,\~позивач повинен\~був надати,\~зокрема,\~ платіжне доручення\~банку, виписку з\~банківського рахунку, або інший офіційний документ, що підтверджує рух грошових коштів. Таким чином, розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 78 ЦПК України, оскільки не підтверджує фактичне надання грошових коштів відповідачу та не може замінити первинні документи, які підтверджують реальний рух коштів. Відтак, суд не бере його до уваги при вирішенні питання про наявність заборгованості. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та з огляду на відсутність доказів перерахування кредитних коштів відповідачу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення позову, а відповідно в задоволенні позову слід відмовити повністю. В порядку визначеному ст.\~141\~ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed