Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом у якому просив стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 69342,99 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на ту обставину, що 13.02.2023 року о 16 годині 55 хвилин на трасі М 18/181+7,5 км в Новомосковському районі Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes-Bens», державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Постановою суду установлено вину відповідача у скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП пошкоджено належний позивачу автомобіль «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , чим спричинено матеріальну та моральну шкоду, яку в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати. Тому позивач змушений звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 20.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача - адвокат Волошина О.В. не з`явилася, подала заяву у якій просить розглядати дану справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] є власником транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.12) . Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено такі обставини з послідуючим їх викладенням у постанові суду від 22.11.2023 у справі № 183/2501/23. 13.02.2023 року о 16 годині 55 хвилин на трасі М 18/181+7,5 км в Новомосковському районі Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes-Bens», державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою від 22.11.2023, яка набрала законної сили, установлено, що в діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд констатує доведеність факту порушення відповідачем Правил дорожнього руху, як особою, яка керувала транспортним засобом, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) потерпілим від якої є [PERSON] . На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобілем «Mersedes-Bens», державний номер [NUMBER] , застрахована не була, що підтверджується даними листа моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) від 19.11.2024 та даними, що містяться у відкритих офіційних джерелах інформації (https://policy-web.mtsbu.ua/) (а.с.97-99). За даними висновку експерта-автотоварознавця [PERSON] від 14.02.2024 №1170, складного за результатами проведеної транспортно-товарознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] , пошкодженого у наслідок ДТП, становить 62132,99 грн. (а.с.17-40). За проведення експертного дослідження позивачем сплачено 6000 грн. (а.с.41). З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до положень п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної (майнової) шкоди спричиненої пошкодженням майна - транспортного засобу, судом відзначається таке. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин першої, третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Спірні правовідносини , крім глави 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України, також регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 1961-IV). За нормами статті 3 Закону України № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України № 1961-IV страховик,

Outcome: partial