Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

Виклад позиції позивачки. У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 27 листопада 2024 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом сімейного життя між подружжям часто виникали непорозуміння через різні погляди на життя, сімейні відносини не склалися. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім`ю не мають. Так як примирення між ними та збереження сім`ї неможливі, позивачка просить суд розірвати шлюб. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 22.04.2025 судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою суду Краснокутського районного суду Харківської області від 28.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 03.06.2025. Позивачка у відкрите судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав , просив задовольнити. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено,\~що 27 листопада 2024 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 листопада 2024 року.(а.с. 6) У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 2023 року.(а.с.7) З матеріалів справи вбачається, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність порозуміння між подружжям. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім`ю не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім`я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно вимог ст.110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Згідно з ч. 2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною 7\~ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено, що про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Як установлено п. 3 Розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та порушують принцип добровільності та права сторін, що має істотне значення. На час розірвання шлюбу спору між сторонами щодо поділу спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини немає. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачкою сплачений судовий збір у сумі 1 211,20 грн, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 21.04.2025. В зв`язку з тим , що позивачка не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача , суд вважає , що сплачений судовий збір слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved