Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 01.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 01.12.2023 100000335, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8\~000 0 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 16\~760 грн. 01 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., по процентам в розмірі 7 560,01 грн. та комісії 1\~200 грн. Просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати. 05 травня 2025 року позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту 8\~000 грн. та 1\~200 грн. комісії, судові витрати Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність. Суду надано відзив щодо часткового визнання позовних вимог в частині заборгованості за тілом кредиту. Відповідач з 25 січня 2020 року є учасником бойових дій та діючим військовим, а тому відсотки за користування кредитом не нараховуються. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі , дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 грудня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 01.12.2023 100000335, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8 000 грн Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 01 грудня 2023 року. У поданому відповідачем відзиву, останній не спростовував отримання коштів згідно кредитного договору № 01.12.2023 100000335, а тому даний факт визнаний відповідачем та не підлягає доведенню. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язаннь за договором, станом на 01 грудня 2023 року, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, складає: заборгованість за тілом кредиту 8\~000 грн. та 1\~200 грн. комісії. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачем визнана сума заборгованості в розмірі 8\~000 грн. (заборгованість по тілу кредиту), а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується стягнення заборгованості по комісії у розмірі 1\~200 грн., то суд виходить з наступного. Умовами Паспорту споживчого кредиту передбачено сплату комісії , яка пов`язана з наданням кредиту: 1200 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Позивачем ТОВ «Споживчий центр» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Відповідач має статус учасника бойових дій, а тому відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору

Outcome: partial