Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме просить зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки всіх видів його заробітку до 1/15 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову вказав, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області 22 листопада 2018 року у справі №557/952/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.08.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що [PERSON] у квітні 2023 року було мобілізовано до лав ЗСУ, де він почав захищати Батьківщину у військовій частині [NUMBER] . [INFO] в районі виконання бойового завдання в складі підрозділу в районі Спірне, Бахмутського району Донецької області в результаті обстрілу з ствольної артилерії, здійсненого противником, отримав поранення: травматичний відрив лівої стопи нарівні суглоба [PERSON] ; осколкове сліпе поранення правого передпліччя з багато уламковим переломом середньої третини ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків. З часу поранення [PERSON] перебуває на постійному лікуванні, оскільки отримана травма по класифікації тяжкості наслідків відноситься до тяжких. Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії №109 від 16 січня 2025 у [PERSON] встановлено - стан після оперативного лікування 04.05.2024 ПХО вогнепальних ран, 16.05.2024 ВХО ран, некретомія, аутодермопластика, 04.05.2024 монтаж А3Ф на праве передпліччя, 08.07.2024 повторна ХО рани кукси, 16.07.2024 реампутація лівої гомілки з приводу МВТ 03.05.2024. Відтак, з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] значною мірою погіршився стан здоров`я та змінився його матеріальний стан, що дає безумовні підстави для звернення до суду з даним позовом. Аліменти, які стягуються з позивача на утримання спільного сина сторін в розмірі заробітку в середньому перевищують суму 25 000,00 грн., що підтверджено відповідними довідками. Слід зазначити, що з огляду на диспозицію ст. 141 СК України, батьки мають рівні обов`язки по відношенню до дитини, цей обов`язок поширюється також на утримання сина. Позивач, посилаючись на ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, та наявність достатніх підстав, [PERSON] змушений звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 22.11.2018 у справі № 557/952/17 з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/15 частину заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник відповідача адвокат Москаль Я.О., що діє в інтересах [PERSON] , подав відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову за вх. №1172/25 від 24.03.2025. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, вказує, що вказане рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у виконавчому провадженні №58245984 від 31.01.2019 (інформація з АСВП по виконавчому провадженні, додається). Представником позивача у поданому позові вказується, що з квітня 2023 року Позивача мобілізовано до лав ЗСУ, у військову частину [NUMBER] . Разом з тим, як вбачається з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 22.06.2023 року у позивача існувала непогашена заборгованість по сплаті аліментів в сумі 95 046,25 грн., яку останній допустив, не виконуючи в належний спосіб рішення суду, починаючи із 31.01.2019 року (момент відкриття виконавчого провадження). Вказане підтверджує, що в період з 31.01.2019 позивач не сумлінно виконував свої обов`язки щодо сплати аліментів, навіть при отриманні офіційного заробітку у ВЧ [NUMBER] , не повідомив орган державної виконавчої служби. В той час всі витрати, необхідні для утримання, забезпечення побуту, навчання та розвитку дитини, здійснювала та здійснює відповідач по даний час. Відповідач, з неповнолітнім [PERSON] проживають у будинку, належному її матері [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №275679325 від 20.09.2021 року, додається). Підтвердженням реєстрації та спільного проживання відповідача з [PERSON] , є витяги з реєстру територіальної громади (додаються). Варто зауважити, що [PERSON] , що є матір`ю відповідачки і бабусею неповнолітнього [PERSON] , займається домогосподарством, не є працевлаштованою та не перебуває на обліку як непрацездатна особа, відтак жодного доходу не отримує (довідка додається). Батько відповідача - [PERSON] (дідусь неповнолітнього [PERSON] ), з початку повномасштабного вторгнення, мобілізований на службу в ЗСУ та перебуває на військовій службі, в зоні проведення бойових дій. З моменту розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, відповідач самостійно здійснює утримання неповнолітнього [PERSON] , також несе витрати з оплати комунальних послуг за утримання житла, в якому вони спільно проживають. Важливим є те, що Відповідачка є військово-зобов`язаною особою, про що [INFO] виданий військовий квиток серії [NUMBER] . Згідно вказаного військового квитка [PERSON] , [INFO] була мобілізованою у ЗСУ відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року, 17.04.2022 року прийняла військову присягу у військовій частині [NUMBER] . Під час несення служби у ЗСУ 21.05.2022 року, відповідачка зазнала поранень (проникаюче поранення заднього лівого плеча з пошкодженням м`яких тканин) внаслідок ракетних ударів по об`єктах військової частини [NUMBER] , яка не знаходиться в зоні проведення бойових дій, що підтверджується довідками військово-лікарської комісії №502 від 27.05.2022 та №655 від 08.08.2022 року (додаються). Факт отримання порання під час несення військової служби також підтверджений довідкою військово-лікарської комісії від 10.08.2022 року (додається). Після поранення, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується епікризом, за номером картки 4449 ( [NUMBER] ), виданого Рівненською обласною клінічною лікарнею (додається). Зважаючи на скрутне матеріальне становище, у зв`язку із перебуванням відповідача на службі у ЗСУ, відсутність доходу від інших членів сім`ї, відповідачка виходячи із своїх можливостей здійснювала матеріальне забезпечення умов для належного побуту, розвитку і навчання сина - [PERSON] , в той же час позивач не сумлінно здійснював сплату аліментів. Відповідач звільнена з військової служби, на підставі п. 2 п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з вагітністю. 13.10.2024, Відповідач народила доньку [PERSON] , про що 17.10.2024 Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції внесений відповідний актовий запис за №154, та видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] (додається). З 01.11.2024 року Відповідачка не отримує самостійного доходу, окрім виплат одноразової допомоги при народженні дитини, що підтверджується довідкою Управління соціальної та ветеранської підтримки Рівненської районної державної адміністрації (відділ надання соціальних послуг селище Гоща) від 06.03.2025 року №258. Однак, Позивач, перебуваючи на військовій службі, отримує повне утримання за рахунок коштів Державного бюджету (заробітна плата, соціальні витрати, пільги, лікування, реабілітація, тощо). Разом з тим, Позивачем не надано належних доказів, щодо несення особистих витрат на проведення лікування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виходячи з наведеного, сторона Відповідача вважає що заявлений позов не підлягає до задоволення. Представник відповідача адвокат Штогрін В.С., що діє в інтересах [PERSON] , подано відповідь на відзив за вх. №1385/25 від 03.04.2025. В обґрунтування відповіді на відзив вказує, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] значною мірою погіршився стан здоров`я та змінився його матеріальний стан, що діє підстави для звернення до суду з даним позовом, зокрема посилається на обставини вказані у позові, а саме, що останній отримав поранення та перебуває на постійному лікуванні оскільки отримана травма по класифікації тяжкості наслідків відноситься до тяжких. Також вказує, що аліментні платежі є власністю дитини та повинні використовуватися виключно на утримання дитини та забезпечення її добробуту. Щодо аргументу представника відповідача про те, що остання самостійно здійснює утримання неповнолітнього [PERSON] , також несе витрати з оплати комунальних послуг за утримання житла в якому вони спільно проживають, вказує, що у вказаному будинку проживають також інші члени родини, а тому частина аліментних платежів використовується не в інтересах сина сторін. Вказує, що на момент розгляду справи заборгованість з сплати аліментів відсутня. Зауважує на тому, що [PERSON] як на підставу для відмови у позові зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та отримує лише 860,00 грн. допомоги, вказує, що остання одружена, у її другої дитини є батько, а тому позивач має обов`язок утримувати лише свого сина [PERSON] . Також, представник позивача Штогрін В.С. вказує, що подані відповідачкою документи, а саме військовий квиток та медичні документи про отримання поранення у 2022 році, вважає, що оскільки останні працездатність не втратила, тому використовувати дану обставину, як на підставу для відмови у позові некоректно та недобросовісно. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Штогрін В.С. подала клопотання про долучення доказів вх.\~№1930/25 від 07.05.2025, а саме копію довідки №482 від 11.04.2024 та копію довідки ВЛК №2025-0428-1313-2423-0 від 28.04.2025. Представник відповідача адвокат Москаль Я.О. подав клопотання про долучення доказів вх.\~№1973/25 від 08.05.2025, а саме довідки про понесені витрати [PERSON] про понесені витрати навчання неповнолітнього сина [PERSON] , за період квітня-травня 2025у закладі на базі платформи Mathemame OU (реєстраційний номер 16990498) на загальну суму 8600,00 грн. та ФОП [PERSON] на загальну суму 8400 грн. Представник відповідача адвокат Москаль Я.О. подав клопотання про долучення доказів вх.\~№2175/25 від 20.05.2025, а саме видаткову накладну №2463 від 15.05.2025 про купівлю квадроцикла (Comman Scrambler 150) із супутніми послугами. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Представник позивача адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити повністю . Представник відповідача - адвокат Москаль Я.О. та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали за його безпідставністю, просили відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві. [PERSON] також повідомила, що має додаткові витрати на сина, купила сину квадроцикл в інтересах дитини, останній його ремонтує, що сприяє його розвитку. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , видано (повторно) 24.01.2025. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області 22 листопада 2018 року у справі №557/952/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.08.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) видана ВЧ [NUMBER] від МО України №173 від 10.05.2024, солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] в ході виконання бойового завдання отримав поранення районі Спірне, Бахмутського району, Донецької обл., в результаті обстрілу з ствольної артилерії, здійсненого противником. Травматичний відрив лівої стопи на рівні суглоба [PERSON] . Осколкове поранення правого передпліччя з багато уламковим переломом середньої третини ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків. Довідки військово-лікарської комісії № 061/01-2766/07 від 20.05.2024 у [PERSON] , 1991 р.н., проведено медичний огляд у військо-лікарській комісії КНП «КМКЛ №1» від 20.05.2024, стан після поранення (03.05.2024): травматичний відриву лівої стопи на рівні суглобу [PERSON] , лікованого оперативно (04.05.2024-ПХО, 16.05.2024 - некректомія рани лівої стопи, аутодермопластика); осколкового сліпого поранення правого передпліччя, ускладненого багатоуламковим переломом середньої третини ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків, лікованого оперативно (04.05.2024 фіксація переломів кісток правого передпліччя АЗФ). Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 №370 травма відноситься до тяжких. Встановлено - стан після оперативного лікування 04.05.2024 ПХО вогнепальних ран, 16.05.2024 р. ВХО ран, некретомія, аутодермопластика, 04.05.2024 монтаж А3Ф на праве передпліччя, 08.07.2024 повторна ХО рани кукси, 16.07.2024 реампутація лівої гомілки з приводу МВТ 03.05.2024. Відповідно до епікризу №4930/869 [PERSON] , 1991 р.н., скеровується для подальшого лікування в [INFO] , довідка з 04.07.2024 по 15.08.2024. Діагноз осколкове поранення правого передпліччя з багато уламковим переломом середньої третини ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків. ВОСП м`яких тканин лівого надпліччя, пахвинної ділянки праворуч. Інфікована рана кукси лівої гомілки. Післятравматична невропатія правого ліктьового та серединного нервів. Після травматична невропатія правого променевого нерву з різко вираженим порушенням функції правої кисті. Відповідно до Довідки ВЛК №1163 від 27 серпня 2024, №1196 від 29.08.2024 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, [PERSON] , 1991 р.н., відповідно до Довідки про обставини поранення №173 від 10.05.2024, видана командиром військової частини [NUMBER] . Відповідно до класифікації отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ Міністерства охорони здоров`я України №370 від 04.07.2007) травма відноситься до тяжких. Потребує протезування лівої нижньої кінцівки. Довідками військово-лікарських комісій: довідка ВЛК від 17.09.2024 видана КНП «Центральна міська лікарня» РМР, (номенклатурний номер 3096), довідка ВЛК №1343 від 01.10.2024 видана КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, довідка №1407 від 17.10.2024 видана КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, довідка ВЛК № 1477 від 30.10.2024 видана КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №6941 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, довідка ВЛК № 16620 від 02.12.2024 видана КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №7309 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №7760 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, довідка ВЛК № 5 від 02.01.2025 видана КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №35 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №240 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР. Відповідно до довідки ВЛК №109 від 16.01.2025 КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, [PERSON] , 1991 р.н., видана командиром військової частини [NUMBER] . Відповідно до класифікації отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ Міністерства охорони здоров`я України №370 від 04.07.2007), потребує лікування та медичної реабілітації терміном 30 календарних днів. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] ) щодо [PERSON] , 1991 р.н., за постановою від 02.08.2023 на виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №58245984. Встановлено, що відповідачка перебуває у шлюбі з 11.07.2023 з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , від даного шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] 09.04.2022 була мобілізована до ЗС України відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022, 17.04.2022 прийняла військову присягу у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується військом квитком [NUMBER] . Довідкою військово-лікарської комісії №502 від 27.05.2022 та довідкою про обставини травми (поранення) контузії, каліцтва №655 від 08.08.2022 видана військовою частиною [NUMBER] МОУ, епікриз виданий КНП «Рівненська обласна клінічна лікарня ім. Юрія Семенюка» РОР (картка хворого 4449), відповідно до вказаних документів встановлено, що [PERSON] отримала порання під час несення військової служби. IV. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Статтею 192\~СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з положеннями статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частина друга ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3 ст. 181 СК України, визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до п. 5 ст. 183 СК України, на одну дитину стягуються аліменти в розмірі - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», у разі стягнення аліментів із заробітної плати боржника може бути утримано не більше 50 відсотків. Згідно виконавчого провадження №58245984 відкритого на підставі виконавчого листа №557/952/17 який було видано 11.01.2019 Гощанським районним судом Рівненської області станом на 22.06.2023 у позивача була наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі 95 046, 25 грн., з моменту відкриття виконавчого провадження. Станом на 31.03.2025 борг по аліментах складає 2479,80 грн., виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Посилання сторони позивача на поранення, яке було отримане під час захисту Батьківщини, що відповідно становить погіршення здоров`я та вимагає витрат на лікування останнього, однак не звільняє від обов`язку належного утримання дитини та інтереси дитини є пріорітетними. Судом досліджувались документи подані стороною відповідача про те, що відповідачка також отримувала поранення, пов`язане із виконанням обов`язку із захисту Батьківщини, що жодним чином не применшує її участі у захисті Батьківщини та зазначені обставини не звільняли її від обов`язку утримувати дитину під час проходження лікування та не впливало на обсяг зобов`язань щодо належного утримання дитини, які потрібно було нести відповідачем за вище вказаних обставин. Аргумент представника відповідача адвоката - Штогрін В.С. у судовому засіданні вказала, що покупка відповідачкою квадроцикла не є аліментними зобов`язаннями та є предметом розкоші не заслуговує на увагу з огляду на наступне. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Термін «предмет розкоші» не має чіткого закріплення в законі та повинен оцінюватися судом індивідуально з урахуванням фінансового стану особи, призначення покупки та забезпечення базових побутових витрат та первинних потреб (на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, засобів гігієни, оплату медичних послуг, ліків забезпечення належних житлових умови, витрати на навчання, розвиток здібностей). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 статті 27 Конвенції про права дитини, батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, а також забезпечити їй всебічний розвиток, що включає не лише базові потреби, а й інтелектуальний, фізичний, емоційний розвиток. З огляду на те, що кошти витрачаються комплексно, базові потреби дитини забезпечено, кошти витрачено за призначенням та в інтересах дитини, що сприяє її розвитку, матеріали справи не містять відомостей, що квадроцикл куплено саме за аліментні платежі [PERSON] , а забезпечення всебічного розвитку дитини, є прямим призначенням коштів на утримання дитини, сам по собі квадроцикл не входить до переліку витрат, які покриваються аліментами, але сам факт його купівлі не є порушенням, якщо дитина забезпечена всім необхідним, це не єдина частина витрат на дитину, матеріали справи не місять відомостей, що такі витрати є систематичними або виправданням ненадання дитині базового забезпечення, що узгоджується вимогам ст. 180 СК України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміну матеріального стану позивача, те, що останній отримав поранення пов`язане з захистом Батьківщини, що вимагає значних витрат на лікування останнього, та рівність обов`язку кожного з батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/5 частки всіх доходів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, з моменту набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатніми для забезпечення розвитку дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи, що позивач є військовослужбовцем в умовах воєнного стану, що підтверджується відповідною копією військового квитка, суд, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а відповідачем жодним чином права позивача не порушено, суд вважає за можливе звільнити сторони по справі від сплати судового збору, та віднести ці витрати по справі за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial