Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Кам`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м., житловою 44,2 кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що його батькам [PERSON] , [PERSON] та його бабусі [PERSON] в рівних частках кожному належав житловий будинок господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] , загальної площею 71,9 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 1998 року Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» згідно з розпорядженням (наказом) від 02 березня 1998 року № 4133, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська і книзі № 205, запис № 23642 та земельна ділянка, кадастровий номер 1210400000:03:026:0052, площею 0,1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруді (присадибна ділянка) за номером [ADDRESS] , яка належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 900682, ЯЖ № 900683, виданих 09 червня 2009 року Дніпродзержинською міською радою на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2008 року № 400-22/V, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № № 010910600478, 010910600479. Документ, який підтверджує право [PERSON] - відсутній. [INFO] померла мати [PERSON] , [PERSON] -бабуся позивача. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадщину після смерті бабусі прийняла мати Позивача - [PERSON] (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі). 12 лютого 2014 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право в спадщину на спадкове майно, яке належало [PERSON] , а саме на частку житлового будинку за номером [ADDRESS] . Але помилково свідоцтво було видано не на 1/3 частку житлового будинку, а на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що в подальшому унеможливлює отримати спадщину на будинок. Також мати позивача не отримала частку у спадщині на земельну ділянку, яка знаходиться під цим будинком, якою володіла спадкодавиця [PERSON] . [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , спадкоємцем була його дружина (мати позивача) [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлим на день його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] помирає мати [PERSON] . 20 квітня 2023 року на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] , сина померлої, приватним нотаріусом Кам`янського району нотаріального округу Дніпропетровської області Жидковою І.В., була заведена спадкова справа № 38/2023 до майна [PERSON] . 13 жовтня 2023 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової І.В., з заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, йому було відмовлено та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2023 року, в якій значиться, що відповідно до підпункту 4.14, 4,15, 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій: видача свідоцтва право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстр проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За даними спадкової справи вбачається, що неможливо встановити склад спадкового майна, оскільки наявні суперечності між поданими документами на житловий будинок та наявною інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про квартиру за однією адресою; відсутній документ, що посвідчує право власності на частку земельної ділянки [PERSON] . Згідно поданої представником позивача адвокатом Стрельник Н.М. 16.10.2024 року заяви зменшено розмір позовних вимог, позивач просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спірний будинок після смерті [PERSON] , скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 квартири у спірному будинку, видане нотаріусом Окатою Л.Г., як таке, що видане на неіснуюче майно і скасувати рішення держреєстратора і запис про право власності на підставі вказаного свідоцтва на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за адресою розташування спірного будинку згідно технічного паспорту знаходиться одноповерховий будинок без окремих квартир, нотаріусом допущено помилку, яка стала підставою для неправильної реєстрації права власності на спірний будинок. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Кам`янської міської ради Богата М.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання щодо розгляду справи за її відсутності, рішення просила ухвалити на розсуд суду, заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1998 року виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО "Придніпровський хімзавод" , одноквартирний будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (арк.с.10). 23.01.2014 розпорядженням департаменту комунальної власності внесено зміни до вказаного свідоцтва в частині адреси та викладено у редакції " [ADDRESS] " (арк.с.25). Згідно Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 23.02.2013 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , 1913 року народження, померла [INFO] у віці 99 років, про що 23.02.2013 року складено актовий запис № 201. Після смерті [PERSON] нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] 12.02.2014 року (арк.с.15), де зазначено про спадкування 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Але постановою привтаного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Окатої Л.Г. від 06.09.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складалася з 1/3 частки земельної ділянки за вказаною адресою після смерті [PERSON] , через відсутність правовстановлюючого документу. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 06.08.2019 року Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 78 років, про що складено актовий запис № 678. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 10 квітня 2023 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 83 років, про що складено актовий запис № 277. Згідно рішення Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2008 № 400-22/V (арк.с.167-170) у користування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передано земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Технічний паспорт на спірний будинок за вказаною адресою (арк.с.26-29) свідчить, що за даною адресою немає багатоквартирного будинку. Згідно довідки БТІ (арк.с.23) по [ADDRESS] існує окремо стоячий одноповерховий будинок садибного типу. Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.1998 року і будинок належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно домової книги там були зареєстровані позивач, його батьки та бабуся. Як вбачається з технічного паспорту на спірний будинок, виготовленого ТОВ "Дніпропетровське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації" будинок є одноквартирним (арк.с.26-33). У відповідності до довідки про склад зареєстрованих у спірному будинку осіб, станом на день смерті [PERSON] у будинку за адресою [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ) проживала та зареєстрована [PERSON] з 1977 року. Постановою від 13.03.2023 року приватним нотаріусом Кам`янського нотаріального округу І.В.Жидковою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні суперечності між поданими документами на будинок та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до витребуваної судом спадкової справи № 38/2023 до майна померлої [PERSON] належить: житловий будинок з господарськими, надвірними будівлями та спорудами за [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м., який належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 1998 року Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» згідно з розпорядженням (наказом) від 02 березня 1998 року № 4133, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська і книзі № 205, запис № 23642; земельна ділянка кадастровий номер 1210400000:03:026:0052, площею 0,1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруді (присадибна ділянка) за номером [ADDRESS] , яка належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 900682, ЯЖ № 900683, виданих 09 червня 2009 року Дніпродзержинською міською радою на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2008 року № 400-22/V, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №№ 010910600478. 01091060047 відповідно. Спадкоємцем за законом є лише син померлої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] за життя зверталась у встановлений законом строк до нотаріату за отриманням спадщини після померлої [PERSON] , але їй відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки нею як спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності спадкодавця на житловий будинок та на земельну ділянку, кадастровий №1210400000:03:026:0052, площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за [ADDRESS] , та неможливо встановити склад спадкового майна. Постановою нотаріуса від 13.10.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері - [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна та відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно (арк.с.123-124). Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались (спадкова справа арк.с.73-124). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З досліджених судом доказів вбачається, що приводом для звернення позивача до суду фактично стали розбіжності у назві адреси та нумерації спірного будинку, що не дозволило спадкодавцю [PERSON] своєчасно оформити своє право спадкування у відповідності до фактично існуючого становища та стало відповідно перешкодою для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, крім того, потягнуло за собою видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 часті квартири [ADDRESS] від 12.02.2014 року, приватним нотаріусом Окатою Л.Г. за реєстровим № 106, з помилкою. При цьому спадкодавець [PERSON] на час смерті обох попередніх спадкодавців - [PERSON] та [PERSON] - була зареєстрована та проживала у спірному будинку. Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Кам`янської міської ради про визнання права власності на спірний будинок за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] . В частині позовних вимог встановити факт, що житловий будинок з господарськими, надвірними будівлями та спорудами за [ADDRESS] , площею 71,9 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м є окремо стоячий одноповерховий житловий будинок садибного типу, суд вважає необхідним відмовити, оскільки зазначені вимоги не відносяться до категорії юридичних фактів, котрі підлягають встановленню згідно діючого цивільно-процесуального законодавства та не має юридично-правових наслідків.

Outcome: partial