Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.12.2024 року задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 22.10.2005 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис за №53, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Визнано квартиру за [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1017083432218, спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] . В порядку поділу спільного сумісного майна, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по частині за кожним на квартиру за [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] в дохід держави витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 7 543 грн. 99 коп. 07.01.2025 року додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.02.2025 року, за заявою представника відповідача [PERSON] - адвоката Долгих А.С., скасовано заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.12.2024 року по цивільній справі за №363/2550/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя та призначено підготовче судове засідання у справі. 21.02.2025 року до суду від представника позивачки [PERSON] - адвоката Череди Т.М. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій остання просила лише розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстровано 22.10.2005 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №53 та стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну допомогу у розмірі 6 000 грн., а інші позовні вимоги - залишити без розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.04.2025 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог у цивільній справі за №363/2550/24 та постановлено здійснювати подальший розгляд справи, з урахуванням зменшених позовних вимог. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та/або її представник у судове засідання не з`явились, при цьому представник позивачки скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити, крім того, просила суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору та стягнути з відповідача витрати на послуги професійної правничої допомоги в сумі 6 000 грн. Відповідач та/або його представник у судове засідання теж не з`явились, при цьому представник відповідача скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача, вимоги про розірвання шлюбу не підтримала, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу - розділити між сторонами пропорційно. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, зважаючи на те, що позивач та відповідачка були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, їх представники спрямували до суду заяви, в яких просили розглянути справу без них, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Так, відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і може бути припинений внаслідок його розірвання. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 22.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області зареєстровано шлюб, про що 22.10.2005 року складено відповідний актовий запис за №53 та відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області 10.11.2005 року видане відповідне свідоцтво. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11-12). Спільна дитина сторін - [PERSON] , 2013 року народження, є дитиною-інвалідом. Законним представником дитини-інваліда [PERSON] є його матір [PERSON] , 1985 року народження. Вказане слідує із копії посвідчення серії [NUMBER] від 06.07.2017 року та виписки із медичної карти стаціонарного хворого за №988 (а.с. 13-20). Судом встановлено, що у сторін по справі відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та шлюбні відносини, з вересня 2023 року вони проживають окремо та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя у неї розвинулась неприязнь до чоловіка, втратилось почуття любові та поваги. Шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей, а тому вона наполягає на його розірванні. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Судом встановлено, що у зв`язку з розглядом цієї справи позивачкою були понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн. та 9084 грн., які ухвалою суду від 04.12.2024 року їй були повернені. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає про наступне: Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст.133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року за №13-рп/2000, від 30.09.2009 року за №23-рп/2009. На підтвердження понесених витрат представником позивачки долучено: договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2024 року, додаткову угоду до договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2024 року, згідно з умовами якої сторони, уклавши Договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2024 року погодили оплату юридичних послуг за домовленістю. Сторони цього договору, домовились викласти вартість та порядок оплати юридичних послуг та правової допомоги нижче: супроводження справи про стягнення аліментів в першій інстанції (загальна юрисдикція): правова консультація, аналіз фактичних обставин справи, формування доказової бази, підготовка (складання) та написання (оформлення) позовної заяви, написання та оформлення відповіді на відзив, заперечення, сповіщення Клієнта про відкриття провадження у справі та подальший рух справи, отримання повного тексту рішення суду за результатами слухання справи, написання (оформлення) в подальшому заяви про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення аліментів - 6 500 грн.; участь у судовому засіданні (виїзд на судове засідання) у цивільній справі за №363/2550/24 та/або участь адвоката у судовому засіданні в режимі відсоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів - 3 000 грн.; надання інших послуг - за домовленістю, рахунок на оплату від 05.09.2024 року, платіжну інструкці. за №0.0.3864786408.1 від 06.09.2024 року згідно якої [PERSON] сплатила на користь адвоката Череди Т.М. грошові кошти у розмірі 3 000 грн. (а.с. 106). Відповідно до акту наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2024 року, цим актом сторони підтвердили, що передбачені в п. 2 Додаткової угоди юридичні послуги булі належним чином та своєчасно надані клієнту у період з 05.09.2024 року по 04.12.2024 року в повному обсязі на загальну суму 6 000 грн., згідно переліку послуг: аналіз фактичних обставин справи, підготовка (складання) та написання (оформлених) заяви про повернення сплаченої клієнтом суми судового збору, участь у судовому засіданні (виїзд на судове засідання) 09.10.2024 року у цивільній справі за №363/255024 та/або участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів, сповіщення клієнта про подальший рух справи - 3 000 грн.; участь у судовому засіданні (виїзд на судове засідання) 04.12.2024 року у цивільній справі за №363/2550/24 та/або участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконферениції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів; сповіщення клієнта про подальший рух справи та результати слухання справи - 3 000 грн. (а.с. 154). Згідно детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги по справі за №363/2550/24 (провадження за №2/363/1590/24) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя в межах цивільної справи за договором про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2024 року та п. 2 Додаткової угоди від 05.09.2024 року до вказаного договору - визначено фіксований розмір обчислення гонорару за надання правничої допомоги клієнту. Відтак, детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги по справі за №363/2550/24 (провадження за №2/363/1590/24) складає: супроводження справи про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя шляхом: аналізу фактичних обставин справи; надання правової консультації клієнту; підготовки (складання) та написання (оформлення) заяви про повернення сплаченої клієнтом суми судового збору; забезпечення явки до суду 09.10.2024 року у цивільній справі за №363/2550/24 та подання до суду заяви про відкладення слухання справи у зв?язку із повторним викликом іншого учасника справи у судове засідання та надання стороною позивача квитанцій про сплату судового збору належної якості, також проханням у разі задоволення клопотання про повернення судового збору, покласти витрати на оплату судового збору на сторону відповідача у справі; сповіщення клієнта про подальший рух справи та наступну дату слухання справи - 3 000 грн.; супроводження справи про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя шляхом: забезпечення явки до суду 04.12.2024 року у цивільній справі за №363/2550/24 та подання до суду заяви з проханням слухати справу у відсутність сторони позивача, з підтриманням позовних вимог у повному обсязі та проханням стягнути зі сторони відповідача понесені стороною позивача витрати на правову (правничу) допомогу. Також до заяви долучено належної якості платіжні документи по сплаті судового збору та інформаційна довідка з реєстру за №406351471; сповіщення клієнта про подальший рух справи - 3 000 грн. (а.с.155). Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 року у справі за №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі за №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 року у справі за №317/1209/19, від 12.02.2020 року в справі за №648/1102/19, від 03.02.2021 року у справі за №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі за №753/1203/18, таким чином зазначена судова практика є незмінною. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02.09.2020 року у справі за №329/766/18. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі за №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі за №755/9215/15-ц. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на наданий адвокатом детальний опис правничої допомоги, подані документи, зменшення позовних вимог, а також той факт, що справи про розірвання шлюбу належать до категорії малозначних та не потребують значних витрат часу, суд дійшов висновку, що зазначена у поданих доказах інформація щодо характеру, обсягу та складності виконаної адвокатом роботи не відповідає критерію розумності та фактично витраченому часу. У зв`язку з цим суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3 000 грн.

Outcome: approved