Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № 4993640824 від 11 серпня 2024 року. Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 000,00 грн. на строк 360 днів зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 1.5% в день. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Договором позики виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу суму позики у розмірі 9 000,00 грн. Проте, відповідач, в порушення умов Договору позики своїх зобов`язань щодо повернення суми позики та сплати процентів не виконав. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед позивачем становить 33 715 грн. 80 коп., яка складається з: 9 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 21 060 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими по 14.01.2025 року включно; 3 655 грн. 80 коп. - пеня за кожен день прострочення. 12 лютого 2025 року, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. У своїй заяві позивач зазначив, що при первісному розрахунку ціни позову ним помилково не було враховано законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки, встановлені пунктом 17 Закону України «Про споживче кредитування» із змінами, внесеними Законом № 3498 від 22.11.2023. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за Договором позики у розмірі 23 490 грн. 00 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] не визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на відсутність належних доказів перерахування коштів за договором позики, а також на необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості. Зокрема, відповідач стверджує, що до позовної заяви не додано квитанції про перерахування коштів, а надана довідка про заборгованість не є належним доказом її існування та розміру. Також відповідач зазначає про відсутність доказів перерахування коштів від позивача на рахунки ТОВ ФК «Контрактовий дім» для подальшого їх переказу відповідачу, що, на його думку, унеможливлює встановлення дати надання коштів та перевірку правильності розрахунку заборгованості. У відповідь на відзив позивач надав додаткові пояснення та документи, зокрема, довідку про перерахунок коштів відповідачу, видану ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» з електронним підписом та печаткою, а також копію Договору про надання послуг з приймання та переказу платежів між позивачем та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Позивач також надав витяг з реєстру SMS-повідомлень про направлення Відповідачу вимоги про сплату заборгованості. Позивач у відповіді на відзив наполягає на тому, що перерахування коштів було здійснено на банківську картку відповідача, номер якої зазначено у Договорі. Позивач посилається на банківську таємницю, що унеможливлює надання первинного банківського документа про перерахунок, однак надає довідку про перерахунок, видану фінансовою компанією, яка здійснювала переказ коштів. Щодо посилання відповідача на відсутність доказів перерахування коштів між позивачем та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», позивач пояснив, що деталі розрахунків між ними є конфіденційною інформацією відповідно до умов укладеного договору про надання послуг. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 11 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] було укладено Договір позики у формі електронного документа. Відповідно до пункту 2.2 Договору позики, Позивач зобов`язався надати Відповідачу позику в розмірі 9 000,00 грн. шляхом перерахування на його поточний рахунок. Умови щодо строковості, зворотності та платності позики, а також розміру процентної ставки (1.5% в день) та строку кредитування (360 днів) визначені пунктами 2.4, 2.5, 2.6.1 Договору позики. Укладення Договору позики в електронній формі підтверджується пунктами 10.6, 10.7 Договору, відповідно до яких Відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) шляхом введення одноразового ідентифікатора та натискання відповідної іконки в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача. На підтвердження укладення договору Позивачем надано роздруківку підтвердження відправлення одноразового ідентифікатора на номер телефону Відповідача. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за пунктом 2.2 Договору позики виконав належним чином, перерахувавши Відповідачу суму позики у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції про перерахування коштів, долученою до позовної заяви. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором позики, а саме не повернув суму позики та не сплатив нараховані проценти за користування грошовими коштами у встановлені Договором строки. У зв`язку з цим, станом на 14 січня 2025 року, за розрахунком Позивача, заборгованість Відповідача становить 33 715 грн. 80 коп., яка включає: Основний борг (тіло кредиту): 9 000 грн. 00 коп. Проценти за користування кредитом: 21 060 грн. 00 коп. Нарахування процентів здійснювалося відповідно до пункту 2.6.1 Договору за ставкою 1.5% в день протягом строку користування позикою. Пеня за прострочення виконання зобов`язання: 3 655 грн. 80 коп. Відповідно до пункту 7.4 Договору позики, за порушення строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів, Позивач має право на стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з необхідністю врахування законодавчих обмежень щодо максимального розміру денної процентної ставки, встановлених пунктом 17 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з пунктом 17 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом протягом перших 120 днів не міг перевищувати 2,5 %, а протягом наступних 120 днів - 1,5 %. З урахуванням зменшення позовних вимог, розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, становить 23 490 грн. 00 коп., який включає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 000,00 грн. та проценти за користування кредитом у розмірі 14 490,00 грн., нараховані з урахуванням законодавчих обмежень щодо процентної ставки. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження повного або часткового погашення заборгованості за Договором позики. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів у розмірі 9 000,00 грн. Проте, позивачем надано належні докази, які в сукупності підтверджують перерахування коштів Відповідачу. Зокрема, факт укладення Договору позики № 4993640824 від 11 серпня 2024 року в електронній формі, акцептованого відповідачем, свідчить про його згоду з умовами договору, включаючи спосіб та реквізити перерахування коштів. На підтвердження перерахування коштів позивачем надано Довідку про перерахунок, видану ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», яка здійснювала технічний переказ коштів на банківську картку Відповідача, номер якої чітко зазначено у Договорі позики ( [NUMBER] ). Довідка містить електронний підпис та печатку фінансової установи, що підтверджує її достовірність. Посилання Відповідача на необхідність надання первинного банківського документа є необґрунтованим з огляду на статтю 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка визначає інформацію про операції клієнтів банківською таємницею. Надана ж довідка від фінансової компанії, що здійснювала переказ, є належним доказом факту здійснення платежу на вказані відповідачем реквізити. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт отримання ним грошових коштів на зазначену у Договорі банківську картку або свідчили про їх повернення позивачу. Щодо твердження Відповідача про відсутність доказів перерахування коштів між Позивачем та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ»: Укладений між Позивачем та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» Договір про надання послуг з приймання та переказу платежів № 160523/1 від 16.05.2023 року підтверджує правомірність залучення позивачем третьої особи для здійснення переказу коштів відповідачу. Посилання відповідача на відсутність доказів розрахунків між позивачем та фінансовою компанією є безпідставним, оскільки ці відносини регулюються окремим договором, а головним для даної справи є факт надходження коштів саме відповідачу, що підтверджено відповідною довідкою. Деталі фінансових взаєморозрахунків між позивачем та платіжною системою не мають вирішального значення для встановлення факту виконання Позивачем свого зобов`язання за Договором позики перед Відповідачем. Позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій здійснено перерахунок заборгованості з урахуванням законодавчих обмежень щодо максимального розміру денної процентної ставки, передбачених пунктом 17 Закону України «Про споживче кредитування». Зменшений розмір заборгованості у сумі 23 490 грн. 00 коп. є обґрунтованим та розрахованим відповідно до умов Договору позики та вимог чинного законодавства. Відповідачем не надано жодного контррозрахунку або доказів часткового погашення заборгованості, які б ставили під сумнів правильність розрахунку Позивача. Позивачем надано Витяг з реєстру SMS-повідомлень, який підтверджує направлення Відповідачу вимоги про сплату заборгованості на номер мобільного телефону, вказаний ним при укладенні Договору. Таким чином, позивачем виконано умови Договору щодо повідомлення Відповідача про наявну заборгованість. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надані позивачем матеріали справи є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження факту укладення Договору позики, виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання коштів та наявності заборгованості відповідача у зменшеному розмірі. Доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та не спростовують обґрунтовані позовні вимоги позивача. На підставі встановлених фактичних обставин та наданих доказів, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" підлягає задоволенню у зменшеному розмірі. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають до задоволення, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422, 40 грн. при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved