Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 12.09.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1221. Позовна заява мотивована тим, що 12.09.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1221. Від цього шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між позивачем та відповідачем погіршились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства. Понад рік подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування а шлюб розпався та має лише формальний характер. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам та просить не надавати час для примирення. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.03.2025 справу передано судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 01.04.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 07.04.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 26.02.2025№ 4273-IX, яким внесені зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, та зокрема, змінено найменування Комінтернівського районного суду м. Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова. Позивач у судові засідання 14.05.2025, 10.06.2025 не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву в якій просить не надавати строк для примирення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Заперечення проти заочного розгляду справи не надала Відповідач в судове засідання 14.05.2025, 10.06.2025 не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до закону, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання рекомендованими листами з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», та смс-повідомлення на вказаний в позовній заяві номер телефону. Конверти повернулися з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» що відповідно до усталеної практики Верховного суду є належним повідомленням. Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1221, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 12.09.2012 Серія [NUMBER] (а.с.8). Від цього шлюбу [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 05.03.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №459 (а.с.11). Позивач у позові зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, основна причина розпаду сім`ї різні погляди на сімейне життя та побут, сторони проживають окремо. Сім`я припинила своє існування. Як зазначає позивач в позовній заяві, спір між батьками про місце проживання дитини відсутній. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За приписом статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. У частині першій статті 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим та право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу одним із подружжя гарантується державою та забороною примушування до збереження шлюбних відносин (ст. 56 СК України). Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, позицію відповідача, який не скористався своїм правом на подання відзиву, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на вищевикладене, позовна заява\~\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved