Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що з липня 2017 року працює в ПП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» на посаді менеджера відокремленого підрозділу (м. Кам`янець - Подільський, вул. Івана Мазепи, 36) з посадовим щомісячним окладом у розмірі мінімальної заробітної плати. Після подачі позовної заяви до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення нарахованої, але не сплаченої зарплати з Відповідача на свою користь, дізнався, що згідно Наказу (розпорядження) №89-К від 30 жовтня 2023 року про припинення трудового договору (контракту), табельний номер 46, його було звільнено 30 жовтня 2023 року з посади менеджера по адміністративній роботі відповідно до ст. 38 КЗпПУ. Підставою в означеному наказі вказано заява від 23.10.2023 року. Позивач не згідний зі звільненням мене з посади менеджера по адміністративній роботі за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) оскільки такої згоди не давав, заяву про звільнення не писав та не підписував. У зв`язку із чим просить поновити на роботі - визнати незаконним та скасувати Наказ №89- К від 30 жовтня 2023 року ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ», код 37016938 про припинення трудового договору (контракту), табельний номер 46, відповідно до якого [PERSON] було звільнено 30 жовтня 2023 року з посади менеджера по адміністративній роботі відповідно до ст. 38 КЗпПУ та стягнути з відповідача ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ», код 37016938 на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2023 р. до дня постановлення рішення суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача Гуменюк О.М. позов підтримали і пояснили, що позивач заяву про звільнення з роботи за власним бажанням не подавав. Всі заяви , які він подавав на електронну пошту ПП «МЦ «Звіробій» він також відправляв засобами поштового зв`язку з підписами працівників підприємства. Після 30 жовтня 2023 року позивач ходив на роботу , що може бути підтверджено відеозаписами камер відеоспостереження, які встановленні на підприємстві. До позивача не було доведено наказ по підприємству про здійснення пересилання документації по підприємству шляхом направлення документів на електрону пошту. Відповідачем не було проведено розрахунок з позивачем при звільненні з роботи та не було повернуто позивачу його трудову книжку. Про прийняття наказу про звільнення позивача з роботи позивач дізнався під час розгляду справи за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» про стягнення заробітної плати за № 676/2395/24 , а саме - 02 травня 2024 року. Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 травня 2024 року в справі за № 676/3157/24 позовну заяву про поновлення на роботі було залишено без руху, а позовну заяву , яка була подана 28 травня 2024 року в порядку авторозподілу було передано іншому судді. Позивач під час розгляду справи за позовом про поновлення на роботі так і не отримав від відповідача трудову книжку в зв`язку з чим вважає, що не пропустив строк звернення до суду. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що позивач заяву про звільнення з роботи направив на електронну пошту підприємства після чого його було звільнено з роботи. Відповідачем трудову книжку позивача та наказ про його звільнення з роботи було направлено поштою. 30 грудня 2022 року директором підприємства було прийнято наказ № 134 відповідно до якого на час дії воєнного стану кадрова документація пересилалась засобами електронного зв`язку. З 01 грудня 2023 року позивач працевлаштувався по основному місцю роботи на ТОВ «МЦ «Звіробій», що свідчить про те, що позивач знав про звільнення його з роботи , бо без звільнення з роботи позивач не міг працевлаштуватись на інше підприємство на основне місце роботи. Крім того відповідачем було подано заяву про відмову в задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності ( т.1, а.с. 62). Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи , судом було встановлено наступне. Судом встановлено, що наказом № 20 від 08 квітня 2021 року позивача прийнято на роботу на Приватне підприємство «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» на посаду менеджера з адміністративної діяльності на повний робочий день з окладом згідно штатного розкладу (т. 1, а.с. 62). Наказом №89- К від 30 жовтня 2023 року ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» звільнено [PERSON] з 30 жовтня 2023 року з посади менеджера по адміністративній роботі відповідно до ст. 38 КЗпП України ( т.1, а.с. 66). Листом від 13 листопада 2023 року за № 72 ( т1, а.с. 68) ПП «МЦ «Звіробій» позивачу було направлено копію наказу про звільнення з роботи та трудова книжка позивача, що підтверджується квитанцією Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» від 29 листопада 2023 року № 20450821005759 ( т.1, а.с. 69) які позивачем отримані не були. З копії наказу №134 від 30 грудня 2022 року ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» «Про обрання доступного способу електронної комунікації з працівниками ПП «МЦ «Звіробій» у період дії воєнного стану» вбачається, що даним наказом вирішено, що з 01 січня 2023 року на час дії воєнного стану обмінюватися з працівниками кадровими документами (наказами, повідомленнями, заявами, пояснювальними та доповідними записками тощо) через засоби електронного зв`язку, визначено адресу електронної пошти Приватного підприємства «Медичний центр «Звіробій» для здійснення електронної комунікації: medzviruftamail.com, відповідальна особа а здійснення такої комунікації - директор підприємства В.М.Волошко, працівникам надсилати заяви, інші документи та повідомлення на зазначену в п.2 наказу електронну пошту, зворотній обмін кадровими документами з працівниками здійснюється підприємством в електронній формі (на електронні адреси, з яких надійшли документи від працівників), якщо інші способи комунікації працівники не повідомили підприємство, ознайомити з цим наказом працівників, яких воно стосується засобами електронного зв`язку в системі управління контентом (CRM) та шляхом розміщення даного наказу на вебсайті: admin.meddovidki.com.ua ( т.1, а.с. 79). Позивач в судовому засіданні пояснив, що з даним наказом його ознайомлено не було, з системою управління контентом (CRM) він не працював . Представники відповідача в ході судового розгляду не надали доказів, які б підтверджували ознайомлення позивача з даним наказом, що позивач розписувався про ознайомлення його з даним наказом. Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та\~порядок розміщення\~обов`язкових реквізитів\~електронних документів\~визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до\~ст.\~ 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. При вирішенні спору суд не бере до уваги пояснення представників відповідача про те, що заява на звільнення позивача з роботи на підставі ст. 38 ККпП України була подана позивачем , оскільки представниками відповідача не було надано суду доказів що дана заява була підписана позивачем оригіналу заяви з підписом позивача, який виконано кульковою ручкою та представниками відповідача не було надано суду доказів про те, що заява , яка була подана відповідачу на електронну пошту про звільнення позивача за ст. 38 КЗпП України була підписана позивачем шляхом накладання електронного цифрового підпису, як це передбачено Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис». За таких обставин позов підлягає задоволенню, а позивач підлягає поновленню на роботі в ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЗВІРОБІЙ» на посаді менеджера по адміністративній роботі. При задоволенні позову суд також не бере до уваги заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності оскільки про звільнення з роботи позивач дізнався 02 травня 2024 року під час розгляду цивільної справи № 676/2395/24. 07 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі , справа № 676/3157/24 , який ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 травня 2024 року було залишено без руху, що підтверджується копією даної ухвали. 22 травня 2024 року позивач отримав копію ухвали від 13 травня 2024 року справа № 676/3157/24 і 28 травня 2024 року , в межах строку , передбаченого ст. 233 КЗпП України, який розпочався з 02 травня 2024 року коли позивач дізнався про звільнення його з роботи , подав позовну заяву в новій редакції, яка була протоколом авторозподілу розподілена судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Бондару О.О. На думку суду неналежна робота канцелярії суду не повинна призводити до порушення права позивача на доступ до правосуддя. Крім того суд враховує, що відповідач не видав позивачу [PERSON] його трудову книжку після звільнення позивача з роботи. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 , Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за N 110 власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. При вирішенні питання про стягнення середнього заробітку суд враховує, що згідно табелю обліку робочого часу позивач працював повні робочі місяці : липень 2023 року та серпень 2023 року , разом 44 робочих дні із заробітної плати 7420 гривень та 7520 гривень , в зв`язку з чим середньоденний заробіток позивача становить 341 гривню 81 коп. ( 7420 + 7520 / 44). Таким чином середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 30.10.2023 р. до 28 травня 2025 року становить 139803 гривні 00 коп. ( 409 робочих дні х 341 гривню 81 коп.). На підставі в икладеного ,

Outcome: approved