Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-04 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що позивач познайомився з відповідачем в кінці літа 2008 року. Через деякий час у них склалися близькі відносини, а в 2009 році відповідач завагітніла. [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] , після чого сторони з дитиною почали проживати з батьками та братами відповідача за адресою: [ADDRESS] . Позивач матеріально утримував дитину та відповідача, яка не працювала, та платив за комунальні послуги. Після 3-х років сумісного життя у 2014 році поведінка відповідача змінилась, вона почала конфліктувати з позивачем та з своїми родичами, вони в свою чергу почали пред`являти претензії до позивача. В результаті скандалів позивача з дитиною вигнали з квартири. Відповідач до дитини материнських почуттів не відчувала, дитина страждала від постійних скандалів і криків в квартирі, була неохайною, недоглянутою. Батьки відповідача до дитини відносились байдуже. Коли дитина була у 2-му класі, позивач відчув, що доньці потрібна мати, жіноче спілкування та увага. В зв`язку з цим він запропонував відповідачу забрати дитину до себе. Через деякий час дитина стала замкнутою, сумною, заляканою. Позивач час від часу забирав доньку до себе на 2-3 дні, бачив на ній синці, кожен раз вона говорила, що ударилась. В 2022 році, коли позивач в черговий раз забрав дитину, побачив, що все її тіло було в синцях. Дитина зазначила, що весь цей час мати її била і вона, так жити не може, просила батька забрати її до себе. У вересні 2022 року позивач забрав дитину і до цього часу вона проживає разом з ним. Донька з матір`ю спілкуватись не бажає, так як повністю втратила до неї почуття любові і поваги. Відповідач ніколи належним чином не виконувала та не виконує свої материнські обов`язки. Остання не утримувала дитину, не займалась вихованням дитини, проявляла до неї домашнє насильство. Так як доньці виповнилось 14 років, вона самостійно обрала місце проживання разом з батьком. Зазначено, що позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав, на теперішній час поведінка відповідача по відношенню до дитини не змінилась, відчувається байдужість до здоров`я дитини, її навчання і майбутнього життя. У доньки створилась стійка неповага до матері та небажання з нею спілкуватися. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено по справі провести підготовче засідання. Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.08.2014 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . З характеристики від 23.07.2024 року учениці 9-А класу [PERSON] , зі школи І-ІІІ ступенів № 289 Дарницького району м. Києва, вбачається, що [PERSON] , навчається в даній школи з третього класу. За роки навчання зарекомендувала себе як учениця переважно із середнім рівнем знань. Навчальний матеріал засвоює важко, не приділяє достатнього уваги підготовці домашних завдань, не використовує максимально свій розумовий потенціал. На уроках не активна, іноді виявляє цікавість з предметів гуманітарного циклу. Пасивна, лідерства не проявляє, рідко піднімає руку для відповіді. До громадських обов`язків ставиться відповідально. За характером весела, доброзичлива, має почуття гумору. Підтримує стосунки з багатьма однолітками, має багато друзів. Батько цікавиться успіхами дитини, виявляє контроль, приділяє достатньо уваги навчанню та вихованню, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Мати з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлась. 11.12.2020 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено договір оренди житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , від 12.03.2025 року № 101-2406, зазначено що [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я, тому з урахуванням думки дитини, а також з метою захисту прав та інтересів дитини орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо малолітньої дитини [PERSON] . Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Аналізуючи матеріали справи, приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved