Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-01 00:00:00

27.03.2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом через систему "Електронний суд" через свого представника [PERSON] та просить суд постановити рішення, яким встановити факт перебування на його, [PERSON] утриманні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] у [PERSON] народились двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Однак, у дітей [PERSON] та [PERSON] батько відсутній, оскільки відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу, а відтак в розумінні ст.180 СК України у них відсутній, батько, який за законом зобов`язаний їх утримувати. З березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом. 26.08.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, реєстрації якого підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Між [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] склалися теплі відносини і [PERSON] повністю замінив дітям рідного батька, якого вони ніколи не мали. Всі троє дітей, проживають однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , Фінансове утримання сім`ї здійснюється позивачем [PERSON] , що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків оскільки рівень його доходу дозволяє утримувати усіх трьох дітей. Тобто з 26.08.2020 року на утриманні [PERSON] перебуває троє дітей, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач стверджує, що підставою звернення до суду для встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей стала необхідність подачі такого документу, з метою підтвердження відповідності [PERSON] вимогам абзацу 3, ч.1, ст.23 «ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» Ухвалою від 28.03.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 30.04.2025 о 09:00 годині (а.с.34), про що були повідомлені сторони (а.с.35). В підготовче засідання 30.04.2025 року: - позивач та представник не прибули, хоча повідомлені належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.36-38 - довідки про доставку електронних листів). 28.04.2025 року через систему "Електронний суд" представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника (а.с.42-44); - представник відповідача [INFO] - не прибув, хоча сповіщений належним чином шляхом надіслання ухвали суду на офіційну електронну адресу: [INFO] (а.с.36 зворотна сторінка - а.с.37 - довідки про доставку електронних листів). Причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву до суду не подавав; -представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради - не прибув, повідомлений згідно вимог чинного законодавства на офіційну електронну адресу: sdd@omr.gov.ua (а.с.38). Через систему "Електронний суд" надіслав пояснення третьої особи щодо позову, згідно яких вважав за можливе ухвалити судове рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] на власний розсуд, враховуючи найкращі інтереси дитини, розгляд справи просив проводити без участі представника Служби (а.с.39-41); -третя особа [PERSON] повідомлена згідно вимог чинного законодавства на зазначену в позові електронну адресу: [INFO] (а.с.35). Втім до суду не прибула, ніяким чином на позовну заяву не відреагувала, своєї думки щодо позовних вимог [PERSON] - не висказала. Ухвалою суду від 30.04.2025 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 09:00 годину 02.06.2025 року (а.с.46), про що повідомлено сторін по справі (а.с.47). В судове засідання 02.06.2025 року: - позивач та представник не прибули, хоча повідомлені належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.47 зворотна сторінка - довідки про доставку електронних листів). Раніше 28.04.2025 року через систему "Електронний суд" представник позивача надсилав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника (а.с.42-44); - представник відповідача [INFO] - не прибув, хоча сповіщений належним чином шляхом вручення ухвали суду (а.с.47). Причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву до суду не подавав; -представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради - не прибув, повідомлений згідно вимог чинного законодавства на офіційну електронну адресу: sdd@omr.gov.ua (а.с.48). Через систему "Електронний суд" раніше 24.04.2025 року надсилав пояснення щодо позову, згідно яких вважав за можливе ухвалити судове рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] на власний розсуд, враховуючи найкращі інтереси дитини, розгляд справи просив проводити без участі представника Служби (а.с.39-41); -третя особа [PERSON] повідомлялася згідно вимог чинного законодавства. Поштовий рекомендований лист, надісланий на зазначену в позові адресу: [ADDRESS] , повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші, що «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49-51). Разом з цим, до суду не прибула, ніяким чином на позовну заяву не відреагувала, своєї думки щодо позовних вимог [PERSON] - не висказала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень сторони позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1 та 2 ст. 27 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому нормами ст. 260 СК України передбачено, що якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Відповідно до ч.1 ст.268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, у вітчима виникає обов`язок утримувати дітей лише у разі відсутності у них матері та батька, або вони з поважних причин не можуть надавати належного утримання, що відповідає правовій позиції Верховного суду у постанові від 14.12.2023 року № 160/11228/23. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: - такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; - вітчим може надавати матеріальну допомогу. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18), є військовозобов`язаним (а.с.21), перебуває в шлюбі з гр. [PERSON] , [INFO] , з 26.08.2020 року, який зареєстрований Малиновським районним у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1779 (а.с.22 зворотна сторінка). Від цього шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Дружина позивача, яка є третьою особою у справі та є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.12.2020 року та [NUMBER] від 30.11.2010 року відповідно (а.с.18 зворотна сторінка, а.с.19). Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00046331621 від 03.08.2024 року (а.с.12) та №00046331545 від 03.08.2024 року (а.с.11) слідує, що відомості про батька дітей вказані зі слів матері, тобто [PERSON] є матір`ю одинокою. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9, 10). Позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з сім`єю зі складом 5 осіб: [PERSON] , 1990 року народження - дружина, [PERSON] , 2021 року народження - син, [PERSON] , 2010 року народження - донька, [PERSON] , 2010 року - син (а.с.13). Позивачем надано суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків з яких слідує, що [PERSON] отримував дохід за період з першого кварталу 2020 року по четвертий квартал 2023 року в розмірі мінімальної заробітної плати (а.с.14-15). За даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України - Індивідуальні відомості про застраховану особу на ім`я позивача [PERSON] значиться, що останній має страховий стаж з 2012 по 2023 рік включно (а.с.23-24). З інформації з Єдиного реєстру боржників Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) станом на 26.08.2024 року [PERSON] в Єдиному реєстрі боржників не значиться (а.с.16). Відповідно до інформації Єдиного реєстру боржників Хаджибейського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) станом на 26.03.2025 року позивач [PERSON] в Єдиному реєстрі боржників не значиться (а.с.25). Родина [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку багатодітних сімей в Департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради, мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №660 від 14.04.2021 року, термін дії якої до 29.10.2028 року (а.с.22). Таким чином, судом досліджені усі письмові докази надані позивачем. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст. 268 Сімейного кодексу України). Законом не заборонено [PERSON] добровільно утримувати неповнолітніх сина та дочку своєї дружини, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан, проте таке право позивача не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить позивач. Навпаки, матеріали справи свідчать про те, що пасинок та падчерка заявника [PERSON] не мають рідного батька, оскільки реєстрація народження здійснена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а тому на позивача як вітчима цих дітей покладено обов`язок їх утримувати. Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати актом факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні. Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав. Судом враховано, що матеріали справи не містять жодних відомостей про усиновлення вказаних дітей позивачем у встановленому законодавством порядку за наявності відповідних підстав. Крім того, зважаючи на те, що діти [PERSON] та [PERSON] не мають батька, реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, то жодних перешкод для ініціювання питання позивачем про усиновлення дітей не має. І лише після усиновлення, усиновлювач зобов`язаний утримувати неповнолітніх усиновлених дітей. Альтернативних ситуацій, які описані в сімейному законодавстві та стосуються спірного випадку, - немає. Окрім цього, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні також будь-які дані щодо відсутності у дітей рідних діда та баби, або ж неможливості належного утримання ними дитини. Сімейне законодавство визначає безумовний обов`язок щодо утримання батьками своїх неповнолітніх дітей, то стосовно вітчима (мачухи) передбачено лише право на участь у вихованні. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23. Водночас, матеріали справи також не містять і доказів, якими би підтверджувалось фактичне утримання заявником вищезазначених дітей. Так, надана до суду довідка про фактичне місце проживання разом з матір`ю дітей підтверджує лише факт спільного проживання заявника з дружиною та дітьми, проте такі документи не свідчать про утримання заявником зазначених осіб. Посвідчення багатодітної родини, видане подружжю [PERSON] - [PERSON] на підставі ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якого багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що у розумінні такого закону для отримання статусу багатодітної сім`ї необхідно здійснювати виховання трьох і більше дітей, а не їх утримання, що вочевидь не є тотожними поняттями. Що стосується долучених до матеріалів справи Звітів про нараховану та виплачену заробітну плату за останнім місцем роботи позивача, то з цих документів вбачається, що він отримував заробітну плату у різних розмірах по четвертий квартал 2023 року, однак, доказів, які б підтверджували, що ці кошти були витрачені саме на утримання неповнолітніх дітей, які не є достатнім та належним доказом даного факту, матеріали справи не містять. Твердження позивача про те, що він утримує трьох дітей, в тому числі і на час звернення до суду з даним позовом є хибним, оскільки відомості про доходи позивача надані по четвертий квартал 2023 рік включно, тоді як позов надійшов до суду 26.03.2025 року. Разом з цим, відомості про те, кому належить квартира в якій проживає сім`я суду не надано. Відсутні докази з приводу місця роботи третьої особи - матері дітей [PERSON] , про розмір її доходів, яка саме і зобов`язана утримувати дітей. Таким чином, суд оцінюючи надані позивачем докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає недоведеним факт перебування дітей [PERSON] та [PERSON] на утриманні позивача - [PERSON] . Разом з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що жодних доказів того, що відповідач, або треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору порушують, не визнають чи оспорюють права позивача, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, до позовної заяви не надано. Вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про позбавлення батьківських прав, усиновлення, оскарження дій чи рішень компетентних органів. Отже, слід дійти висновку, що позивач звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів. На думку суду, встановлення факту утримання позивачем дітей його дружини не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у позовній заяві, та від встановлення судом такого факту не залежить виникнення, зміна особистих прав позивача як вітчима, про які він зазначив у позові. З огляду на викладене, подана до суду позовна заява про встановлення факту, що має юридичне значення, є не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed