Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-10 00:00:00

07.05.2025 року з Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа за позовом товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"ЮНІТ\~КАПІТАЛ"\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивував тим, що 04.03.2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті позичальника укладено договір №811060060, відповідно до якого позичальнику надано кредит в сумі 8250,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти, наданими позичальником. 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, який неодноразово продовжено додатковими угодами від 28.11.2019 року, 31.12.2020 року, 31.12.2021 року, 31.12.2022 року, 31.12.2023 року відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. В подальшому, 14.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу №14/02/2022-01, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020 року перейшло до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ". Відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому станом на момент подання позовної заяви у нього виникла заборгованість за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020 року у розмірі 23578,50 грн., яка складається з: 8250,00 грн. заборгованості по кредиту, 15328,50 грн. заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ЮНІТ\~КАПІТАЛ" заборгованість за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 23578,50 грн., судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання, в якому зазначив, що за умовами кредитного договору №811060060 від 04.03.2020 року відповідачу надавалося 8250 кредитних коштів на період 30 днів з базовою процентною ставкою 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно графіку розрахунків, що є додатком № 1 до даного договору, відсотки за користування кредитом становлять 4108,50 грн. Однак, із розрахунку заборгованості проведеного ТОВ "Таліон Плюс" вбачається, що було нараховано 15328,50 грн. за період, що не входить в строк кредитування. Зазначив, що відповідач з 15.06.2022 року перебуває на військовій службі. Посилаючись на викладене, просив суд зменшити розмір заборгованості за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020\~року в\~межах строку\~кредитування та\~зменшити розмір\~заявлених ТОВ\~"ЮНІТ\~КАПІТАЛ"\~витрат на\~правову допомогу.\~ Дослідивши письмові матеріали, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході судового розгляду, 04.03.2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті позичальника укладено договір №811060060, відповідно до якого позичальнику надано кредит в сумі 8250,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти, наданими позичальником (а.с. 128-131, 196-199). 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, який неодноразово продовжено додатковими угодами № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року, № 32 від 31.12.2023 року відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020 року (а.с. 23-47). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 82 від 11.06.2020 року вищевказаного договору факторингу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22035,75 грн. (а.с. 48-49) 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін (а.с. 51-61). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року вищевказаного договору факторингу від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 23578,50 грн. (а.с. 62-63). В подальшому, 14.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу №14/02/2022-01, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020 року перейшло до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (а.с. 66-73). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року вищевказаного договору факторингу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 23578,50 грн. (а.с. 74-75). Із матеріалів справи слідує, що відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому станом на момент подання позовної заяви у нього виникла заборгованість за кредитним договором №811060060 від 04.03.2020 року у розмірі 23578,50 грн., яка складається з: 8250,00 грн. заборгованості по кредиту, 15328,50 грн. заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Виходячи з положень з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися, вимоги про визнання їх недійсними не заявлялися. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Тому суд не надає оцінку вказаним договорам факторингу та вважає позивача новим кредитором у даному зобов`язанні у контексті ст.ст. 512, 514 ЦК України, що наділений правом вимоги до відповідача у даній справі. З письмових матеріалів справи слідує та не заперечується стороною відповідача, що відповідач своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів жодному з кредиторів не виконував. З розрахунку заборгованості за договором №811060060 від 04.03.2020 року, слідує, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 23578,50\~грн.,\~яка складається\~з:\~8250,00\~грн.\~ заборгованості\~по кредиту,\~15328,50\~грн.\~ заборгованості\~за несплаченими\~відсотками за\~користування кредитом. Відповідачем заявлена заборгованість визнається частково у вигляді тіла кредиту у розмірі 8250 грн. та заборгованості за процентами у межах строку кредитування у розмірі 4108,50 грн. (8250 грн.х1,66%=13695 грн.х30 днів). Так, за змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За такого, суд приходить до висновку, що оскільки сума основного боргу у розмірі 8250 грн. відповідачем не сплачувалася та визнається ним, то відповідно позовні вимоги про стягнення тіла кредиту є обґрунтованими, а вищевказана сума тіла кредиту підлягає стягненню. Вирішуючи питання про стягнення процентів, суд виходить з наступного. Із положень п. 1.2 Договору №811060060 від 04.03.2020 року слідує, що строк кредиту складає 30 календарних днів, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,66%. Проценти за користування кредитними коштами відповідачу нараховано за період з 04.03.2020 року по 04.04.2020 року включно у розмірі 4108,50 грн., який вказано в графіку розрахунків, який є додатком № 1 до договору №811060060 від 04.03.2020 року. Із розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 22035,75\~грн.,\~яка складається\~з:\~8250,00\~грн.\~ заборгованості\~по кредиту,\~13785,75\~грн.\~ заборгованості\~за несплаченими\~відсотками за\~користування кредитом. (а. с. 77-79, 200-202). Із розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» та випистки з особового рахунка відповідача слідує, що у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 23578,50\~грн.,\~яка складається\~з:\~8250,00\~грн.\~ заборгованості\~по кредиту,\~15328,50\~грн.\~ заборгованості\~за несплаченими\~відсотками за\~користування кредитом. (а. с. 80-82, 203-204). Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача 23578,50 грн. Проте, суд виходить з того, що нарахування відсотків після закінчення строку дії договору чинним законодавством не передбачено. Судом враховується правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Вимог про застосування до відповідача заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України, тобто на рівні 3 % річних, позивачем не ставиться. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період поза межами погодженого сторонами строку кредитування, є безпідставними. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою та такою, що підтверджена належними доказами суму заборгованості за процентами у розмірі 4108,50 грн. Визначаючи суми\~відшкодування судових\~витрат на\~користь позивача,\~суд приходить\~до переконання,\~що у\~відповідності до\~ст.ст.\~133,\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню 1269,68\~грн.\~у рахунок\~відшкодування сплаченого\~судового збору\~та 3144 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial