Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-02 00:00:00

У серпні 2024 р. [PERSON] (далі також - заявник), від імені якого діяв представник [PERSON] , звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його батька [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На обґрунтування заяви вказав, що його батько є особою з інвалідністю першої групи, страждає на низку захворювань, зокрема, геміплегію, симптоматика якої включає розлади мовлення, розумову відсталість, судоми, неможливість тримати рівновагу, стояти, ходити, сидіти, слабку чутливість кінцівок, розлади смоктання та ковтання, розлади слуху, відсутність складних емоційних реакцій, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, захворювання опорно-рухового апарату. Відтак у [PERSON] наявне складне поєднання психічного захворювання та захворювання опорно-рухового апарату, що значно обмежує його фізичні можливості та когнітивні функції. Ухвалою судді від 03.09.2024 відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні 07.10.2024, доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення представництва прав та інтересів особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та витребувано від заявника медичну документацію його батька. 07.10.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю повного складу суду. В судовому засіданні 08.11.2024 суд постановив протокольну ухвалу про залучення до участі у справі [INFO] (далі - [INFO] ), зобов`язав заявника надіслати копію заяви з додатками [INFO] та відклав розгляд справи на 02.12.2024. 28.11.2024 від представника заявника надійшло клопотання про витребування доказів. В судовому засіданні 02.12.2024 суд постановив ухвалу про витребування від КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» медичної документації [PERSON] , визначив триденний строк для надіслання заявником копії заяви з додатками [INFO] , зобов`язав заявника забезпечити явку його батька в судове засідання та відклав розгляд справи на 14.01.2025. 05.12.2024 від представника заявника надійшли докази надіслання копії заяви з додатками [INFO] . На виконання вимог ухвали про витребування доказів було надано медичну карту амбулаторного хворого № 1451/24. В судовому засіданні 14.01.2025 суд заслухав пояснення [PERSON] , вивчив його медичну документацію, після чого постановив ухвалу про призначення судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручив експертам державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», та зупинення провадження у справі. 11.03.2025 від органу опіки та піклування надійшло подання про призначення заявника опікуном над [PERSON] 01.04.2025 від експертної установи надійшов висновок судово-психіатричного експерта. Ухвалою судді від 22.04.2025 поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні 20.05.2025. В судове засідання 20.05.2025 не з`явився адвокат Константинов О. Г., у зв`язку з чим суд відклав розгляд справи на 03.06.2025. В судове засідання 03.06.2025 не з`явились адвокат та представник [INFO] , проте з огляду на принцип розумності строків розгляду справи судом, достатність наявних в матеріалах справи доказів для прийняття обґрунтованого рішеннята з урахуванням позиції інших учасників справи суд визнав можливим розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи [PERSON] , представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази та висновок експерта, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. [PERSON] , [INFO] , є батьком заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] (актовий запис про народження № 397 від 12.05.1985, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прип`ятського міськвиконкому Київської області) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. З 13.05.2024 [PERSON] встановлена перша Б група інвалідності від загального захворювання по опорно-руховому апарату, що засвідчено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 748110. Згідно з даними медичної документації та висновку судово-психіатричного експерта № 407 у 2003 р. [PERSON] переніс гостре порушення мозкового кровообігу (ГПМК), після чого у нього з`явились психічні порушення, а саме: дратівливість, аутоагресія, порушення пам`яті, інтелектуально-мнестичне зниження, він перестав обслуговувати себе у побуті. 08.11.2024 вперше був оглянутий лікарем-психіатром, який встановив діагноз: органічне ураження головного мозку змішаного (судинно-атрофічного) генезу з когнітивним зниженням, частковою втратою самообслуговування F06.8. При клінічному психіатричному обстеженні [PERSON] експерт констатував недостатній контакт, часткову дезорієнтованість, наявність ознак помірного інтелектуально-мнестичного зниження та вираженої емоційно-вольової нестійкості, відсутність критики до свого стану, безпомічність. Як зазначив експерт, вказана психопатологічна симптоматика відповідає діагностичним критеріям хронічного, стійкого психічного розладу - розладу особистості та поведінки внаслідок судинного ураження головного мозку (ГПМК 2023 р.) з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю(F 07.82 за МКХ-10), при цьому вищевказані порушення психічної діяльності виражені такою мірою, що позбавляють [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до положень статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Норма статті 39 ЦК України визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта, суд дійшов до переконання, що вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатним повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. З урахуванням норми частини шостої статті 299 ЦПК України суд вважає, що строк дії цього рішення має становити два роки. За змістом статей 41 58, 60 ЦК України одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування внесла до суду подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] його сина - заявника [PERSON] . Подання мотивоване тим, що заявник зареєстрований разом з батьком, є несудимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має нормальний стан здоров`я, а його дружина та дружина [PERSON] . [PERSON] не заперечують проти його призначення опікуном. Незважаючи на те, що згідно з поясненнями заявника інших дітей у його батька немає, вони зареєстровані за однією адресою та відсутні обставини, які перешкоджають заявнику виконувати обов`язки опікуна, суд не може погодитись з наведеною вище позицією органу опіки та піклування з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] , яка має повних 62 роки і фактично здійснює постійний догляд за чоловіком, проте орган опіки та піклування лише формально послався на відсутність заперечень з її сторони щодо особи опікуна без наведення мотивів неможливості виконання нею таких повноважень. За ствердженням [PERSON] вона не у змозі виконувати обов`язки опікуна за станом здоров`я, проте жодних доказів на підтвердження незадовільного стану її здоров`я суду не надано, а пенсійний вік сам по собі не є тією обставиною, з якою законодавець пов`язує неможливість виконання мети опіки (статті 63, 64 ЦК України). Отже ураховуючи, що подання органу опіки та піклування не відповідає критерію обґрунтованості, а цивільне законодавство не передбачає обов`язок суду визнавати особу недієздатною і призначати опікуна в одному судовому процесі, підстав для призначення заявника опікуном над батьком суд не вбачає. Відмова у задоволенні вимог заяви про призначення заявника опікуном над [PERSON] не призведе до порушення його прав, оскільки до призначення у встановленому законом порядку опікуна опіка над ним має здійснюватися органом опіки та піклування, що передбачено статтею 65 ЦК України. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Згідно з листом Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» вартість проведеної судово-психіатричної експертизи склала 11 536,60 грн. Зважаючи на положення частини другої статті 299 ЦПК України витрати, пов`язані з проведенням експертизи, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial